Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/1770/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.05.2018 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачена ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000879 від 17.10.2014 року) по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Свалява, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, з середньою освітою, одружену, має на утриманні одну неповнолітню дитину, тимчасово не працюючу, раніше не судиму, у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

В С Т А Н О В И В:

16 жовтня 2014 року близько 21 години знаходячись по вулиці Ардовецькій в м. Виноградів інспектор відділення державної автомобільної інспекції (ВДАІ) по обслуговуванню Виноградівського району старший лейтенант міліції - ОСОБА_5 , під час несення служби спільно з інспектором ВДАІ ОСОБА_6 , заступивши в наряд у складі слідчо-оперативної групи по розстановці нарядів на 16 жовтня 2014 року на території Виноградівського району, затвердженої начальником Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області, виконуючи свої функціональні обов`язки на підставі Наказу МВС від 27 березня 2009 року N 111 "Про затвердження Інструкції з питань діяльності підрозділівдорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС" та ст. 2 Закону України "Про міліцію", перебуваючи у форменному одязі, зупинив автомобіль марки «ВАЗ 2107» р.н. НОМЕР_1 , так як характер руху транспортного засобу викликав підозру в спроможності водія керувати ним.

Підійшовши до водія автомобіля ОСОБА_7 , інспектор відділення державної автомобільної інспекції (ВДАІ) по обслуговуванню Виноградівського району старший лейтенант міліції ОСОБА_8 представившись, попросив останнього пред`явити посвідчення водія та реєстраційні документи на автомобіль. Однак водій ОСОБА_7 відмовився виконувати законну вимогу працівника міліції, пояснивши свої дії відсутністю при собі документів. На це із автомобіля марки «ВАЗ 2107» р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 вийшла пасажир ОСОБА_4 , яка перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підійшовши до ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що останній являється працівником правоохоронного органу, який виконує свої службові обов`язки, почала голосно виражатись брутальною лайкою в адресу працівника міліції та обпльовувати його форменний одяг.

Після цього ОСОБА_4 , діючи умисно, розуміючи що ОСОБА_5 являється працівником правоохоронного органу та знаходиться при виконанні службових обов`язків, знаходячись біля ОСОБА_5 , обома руками схопила його за зимову формену куртку та силоміць потягнула за неї, внаслідок чого порвала її та привела в непридатний для використання стан. Одразу після цого, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що ОСОБА_5 являється працівником правоохоронного органу, який виконує свої службові обов`язки, перебуваючи на близькій відстані навпроти останнього, умисно нанесла інспектору відділення державної автомобільної інспекції (ВДАІ) по обслуговуванню Виноградівського району старшому лейтенанту міліції ОСОБА_5 один удар лобною ділянкою голови в область чола.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_5 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин чола та надбрівної дуги зліва у вигляді синця шкірних покровів та набряку м`яких тканин, які згідно висновку експерта №421 від 11.11.2014 року та відповідно до п.2.3.2 «б» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених «Наказом №6» МОЗ України від 17.01.95 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_4 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням ним працівником службових обов`язків.

В судовому засіданні ОСОБА_4 повністю підтвердила обставини обвинувачення та визнала вину у вчиненні злочину, що їй інкриміновано за ч. 2 ст. 345 КК України. Обіцяє, що більше злочинів не буде вчиняти, у вчиненому щиро кається. Просить застосувати до неї Закон України Про амністію у 2016 році, оскільки на її утриманні є неповнолітня дитина.

Не дивлячись на те, що обвинувачена визнає свою провину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування злочину, її вина також стверджується показаннями свідків та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зокрема, показаннями ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , які ствердили про обставини, з яких вбачається, що 16.10.2014 року близько 21 години обвинувачена спричинила потерпілому, який був на той час працівником правоохоронного органу легкі тілесні ушкодження.

Крім цього, вина обвинуваченої підтверджується:

- протоколом огляду місця події від 16.10.2014 року, фототаблицею до нього, якими зафіксовано місце події (т.1 а.п.6-8);

- висновком судово-медичної експертизи № 421 від 11.11.2014 року, відповідно до якого ОСОБА_5 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин чола та надбрівної дуги зліва у вигляді синця шкірних покровів та набряку м`яких тканин, які відповідно до п.2.3.2 «б» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених «Наказом №6» МОЗ України від 17.01.95 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я, які вкладаються в строк події 16.10.2014 року (т.1 а.п.35-36).

При викладених обставинах, судом встановлено, що мало місце діяння, у вчиненні якого ОСОБА_4 обвинувачується, це діяння містить склад злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв"язку з виконанням цим правцівником службових обов"язків, обвинувачена винна у вчиненні цього злочину та підлягає покаранню за його вчинення, оскільки такий нею вчинено у стані осудності.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої суд визнає - щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп"яніння.

Призначаючи покарання обвинуваченій суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, дані особистості: у лікарів психіатра, фтизіатра, невролога на Д обліку не перебуває, по місцю проживання характеризується посередньо, є раніше не судимою особою, має на утриманні одну неповнолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За таких встановлених обставин обвинуваченій слід призначити покарання в межах санкції статті за якою кваліфіковано її дії у виді позбавленні волі та із звільненням її від призначеного покарання на підставі п.«в» ст.1 Закону України Про амністію у 2016 році.

Так, відповідно до ст.85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

Відповідно до п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» 22 грудня 2016 року № 1810-VIII, який набрав чинності 7 вересня 2017 року, звільненню від покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими та за злочини вчинені, з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, підлягають особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено. Діючі заходи забезпечення кримінального провадження відсутні.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 звільнити від призначеного за цим вироком покарання.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Закарпатської області протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1