Провадження № 1-кс/520/5970/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2018 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000838 від 14.09.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, в період з 05.06.2018 по 07.09.2018 року невстановлені особи, виготовили підроблену від імені померлої ОСОБА_5 довіреність, відповідно до якої вона доручає право на розпорядження належним їй на праві власності майном ОСОБА_6 , яку засвідчив та зареєстрував за № 625 від 07.09.2018 в реєстрі нотаріальних дій приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 .

В подальшому, маючи корисливий мотив та реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, а саме квартирою АДРЕСА_1 , використовуючи завідомо підроблений документ нотаріально засвідчену довіреність № 625 від 07.09.2018,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інші невстановлені особи 10.09.2018 оформили договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 , відповідно до якого ОСОБА_6 , діючи як представник продавця, діючи від імені ОСОБА_5 , передав у власність, а ОСОБА_8 , діючи як представник покупця ОСОБА_9 , прийняв у власність квартиру АДРЕСА_1 вартістю 573 608 гривень.

Разом з цим, в ході досудового розслідування встановлено, що 04.06.2018 до Малиновського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення за фактом смерті ОСОБА_5 , яке зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській за № 16186 від 04.06.2018. На місці події за зазначеним фактом складено протокол огляду місця події, в ході якого вилучались правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_1 , паспорт громадянки України та ІНН ОСОБА_5 (яка була власницею вказаної квартири) та державний акт № 054774 на земельну ділянку АДРЕСА_2 , площею 0,050 га на ім`я ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) - мати ОСОБА_5 , які в подальшому і були використанні з метою вчинення кримінального правопорушення.

05.06.2018 відомості за фактом смерті ОСОБА_5 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001948, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України (з додатковою відміткою «природна смерть»). 05.06.2018 кримінальне провадження № 0001948 закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Крім цього, встановлено, що з метою приховування злочину, можливості оформлення продажу квартири, унеможливлення в подальшому ідентифікувати померлу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невстановлені особи оформили її поховання як особи без визначеного місця мешкання, без зазначення повних анкетних даних та невірним записом прізвища. Таким чином, за результатом смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснено актовий запис про смерть № 6294 від 17.06.2018 громадянки ОСОБА_5 , 1960 року народження, БВММ, яка померла у травні 2018 року.

Таким чином, невстановлені особи, використовуючи вилучені під час огляду квартири АДРЕСА_1 оригінали документів ОСОБА_5 оформили довіреність № 625 від імені померлої, яку в подальшому використали при оформлені договору купівлі-продажу № 635.

Крім того, у період з червня-серпня 2018 року невстановлені особи, маючи оригінал державного акту № 054774 на земельну ділянку АДРЕСА_2 , площею 0,050 га на ім`я ОСОБА_10 , який вилучено під час проведення огляду місця події 04.06.2018, неодноразово намагались отримати інформацію щодо фактичного знаходження вказаної ділянки, з метою чого приїздили до СК «Кінаповець», фотографували ділянку про що повідомила допитана в якості свідка голова садового товариства «Кінаповець» в смт.Затока, Білгород-Дністровського району, Одеської області ОСОБА_12 ..

На теперішній час існує реальна загроза щодо вчинення невстановленими особами протиправних дій, спрямованих на переоформлення права власності на земельну ділянку АДРЕСА_2 , площею 0,050 га., а відсутність заборони щодо розпорядження зазначеною земельною ділянкою може призвести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Виходячи з наявної інформації та відомостей, що підтверджуються матеріалами кримінального провадження, є реальні обґрунтовані підстави вважати, що невстановлені особи мають наміри подальшої зміни власності на земельну ділянку АДРЕСА_2 , площею 0,050 га..

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням про накладення арешту на майно, обґрунтовуючи його тим, що з метою встановлення всіх обставин скоєного кримінального правопорушення невстановленими особами, злочинні дії яких направлені на заволодіння нерухомим майном, виникає необхідність у накладенні арешту на земельну ділянку АДРЕСА_2 , площею 0,050 га., яка перебуває у власності ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ).

Вказане клопотання, з метою забезпечення арешту майна, сторона обвинувачення просить розглядати без виклику особи, у володінні якої знаходиться майно.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, разом з цим від прокурора надійшла заява про розгляд клопотання без його участі.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя вважає встановленим в судовому засіданні те, що відносно вказаного об`єкта нерухомого майна, а саме земельної ділянки, існує сукупність достатніх підстав вважати, що вона є об`єктом кримінально протиправних дій, а також те, що на теперішній час існує реальна загроза щодо вчинення невстановленими особами протиправних дій відносно зазначеного об`єкта нерухомого майна, тому існує необхідність у його збереженні.

На підставі викладеного, враховуючи обґрунтованість клопотання сторони обвинувачення, наявність достатніх підстав вважати, що зазначений у клопотанні об`єкт нерухомого майна, з необхідністю арешту якого звертається сторона обвинувачення, може бути об`єктом кримінально протиправних дій, в цілях забезпечення його збереження, виключення можливості відчуження, передачі майна, та забезпечення повноти, всебічності та неупередженості досудового розслідування, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню. Вказане клопотання, в цілях забезпечення арешту майна та досягнення дієвості кримінального провадження, слід розглянути без виклику власника майна.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000838 від 14.09.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на земельну ділянку АДРЕСА_2 , площею 0,050 га., яка перебуває у власності ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), із забороною розпоряджатися та здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо нього.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 ..

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1