АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/1620/17 Номер провадження 11-кп/786/650/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст. 185 КК України Т.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 травня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4
за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0000981, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.09.2017 за апеляційною скаргою прокурора Комсомольського відділу Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_8 на вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 06 лютого 2018 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольськ Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:
- 05.06.2006 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 69, ч.1ст. 70, ст. 75,104 КК України - 3 роки 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
- 20.11.2006 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч.4 ст.70, ст. 75 КК України - 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;
- 09.06.2008 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ст.ст. 297, 71 КК України - 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 17.12.2009 за постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 09.12.2009 умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 10 днів;

- 23.06.2011 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.3 ст.185, ч.ч.2,3ст.186,ч.1ст.187,70,71 КК України - 7 років позбавлення волі, звільненого 17.02.2017 за ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09.02.2016 по відбуттю строку покарання

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_7 засуджено за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі.
По справі вирішено долю речових доказів.

За вироком суду, з 20.09.2017 приблизно о 02 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи на прибудинковій території будинку АДРЕСА_3 , через незачинене вікно потрапив до приміщення квартири АДРЕСА_4 . Знаходячись у приміщенні даної квартири, де в цей час спала ОСОБА_9 , ОСОБА_7 діючи таємно, повторно здійснив крадіжку мобільного телефону "BRAVIS MAJOR White", вартістю 509 грн., який належить ОСОБА_9 .
Продовжуючи свою злочинну діяльність 20.09.2017 приблизно о 02 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи на прибудинковій території будинку АДРЕСА_5 через незачинене вікно потратив до приміщення квартири АДРЕСА_6 . Знаходячись у приміщенні даної квартири, ОСОБА_7 , діючи таємно повторно здійснив крадіжку чоловічої чорної сумки, вартістю 200 грн., у якій знаходилися зв`язка ключів, флеш-накопичувач, ємністю 16 Гб., вартістю 300 грн., зарядний пристрій до мобільного телефону Nokia, вартістю 100 грн., 2 СД-диски, які матеріальної цінності не представляють, паспорт громадянина України та пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_10 , перепустка на територію ПрАТ «Полтавський ГЗК» та ліхтарик, вартістю 200 грн., які належить ОСОБА_10 , спричинивши йому матеріальну шкоду на загальну суму 800 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність 20.09.2017 приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи на прибудинковій території будинку АДРЕСА_7 через відкрите вікно потрапив до приміщення квартири АДРЕСА_8 . Знаходячись у приміщенні даної квартири, ОСОБА_7 діючи таємно, повторно викрав пару чоловічих кросівок сірого кольору, вартістю 300 грн., чоловічу майку білого кольору, вартістю 50 грн , чоловічі спортивні штани марки «Аdidas», вартістю 200 грн., та мобільний телефон марки FlyEzzy 7, вартістю 461 грн., які належать ОСОБА_11 спричинивши йому матеріальну шкоду на загальну суму 1011 грн.
Не оскаржуючи фактичні обставини провадження та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, в апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, ухваливши новий вирок, яким ОСОБА_7 засудити за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі.
Необхідність призначення більш суворого покарання прокурор мотивує тим, що ОСОБА_7 має непогашені судимості за тяжкі злочини проти власності, після нетривалого перебування на волі продовжив злочинну діяльність та вчинив ряд тяжких корисливих злочинів.
Заслухавши доповідача, прокурора, яка не підтримала апеляційної скарга та вважала вирок суду законним, обґрунтованим і таким, що має бути залишеним без змін, обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна (крадіжку), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням до житла, викладені у вироку суду, відповідають фактичним обставинам провадження, правильність правової кваліфікації його дій в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.
Як встановлено колегією суддів, при вирішенні питання про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд першої інстанції повністю дотримався вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Згідно з вимогами ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як встановлено вивченням справи, суд належно виконав зазначені вимоги закону.
Торкаючись виду та розміру призначеного судом покарання ОСОБА_7 за вчинений злочин, колегія суддів вважає його таким, що відповідає вимогам ст.65 КК України і не суперечить приписам ст. 50 КК України.
Твердження в апеляційній скарзі прокурора про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_7 більш суворого покарання є неспроможними та такими, що не заслуговують на увагу.
Покарання винному призначене у відповідності до ст.65 КК України, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання. Матеріали провадження свідчать, що ОСОБА_7 який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, на шлях виправлення не став, не працював, що свідчить про його стійку антисоціальну спрямованість.
Із мотивувальної частини вироку видно, що суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину, конкретні обставини провадження, дані про особу винного, а також щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданих збитків, що визнав обставинами, які пом`якшують покарання, указавши на відсутність обставин, які обтяжують покарання.
На переконання колегії суддів, саме призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_7 покарання хоча й своїм видом та розміром є наближеним до мінімального, передбаченого санкцією статті, проте є справедливим, достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчиненню ним нових злочинів, не є надмірно м`яким, а тому підстав для ухвалення нового вироку та призначення більш тяжкого покарання за вчинене, про що поставлено питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.
Будь-яких даних, які б свідчили про наявність порушень при розгляді кримінального провадження істотних вимог норм кримінального процесуального закону, які були підставою для безумовного скасування всього вироку не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА :
Апеляційну скаргу прокурора Комсомольського відділу Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 06 лютого 2018 року відносно ОСОБА_7 без мін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4