Справа №345/830/16-к
Провадження № 1-кп/345/63/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.06.2018 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої- ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001235 про обвинувачення:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, українця, розлученого, на утриманні одна малолітня дитина, раніше не судимого, громадянина України, за ч.1 ст.164 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 обвинувачується в злісному ухиленні від сплати встановлених за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Злочин вчинено при наступних обставинах:
Згідно рішення Калуського міськрайонного суді Івано-Франківської області від 14.11.2012 року ОСОБА_7 повинен сплачувати на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання своєї дочки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по 400 грн. щомісячно, починаючи з 05.11.2012 року і до повноліття дитини.
На підставі вказано рішення суду видано виконавчий лист, який 16.05.2014 року поступив на виконання у відділ державної виконавчої служби Калуського міськрайонного управління юстиції.
За даним виконавчим документом 20.05.2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої було направлено боржнику для виконання.
Однак від сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_7 злісно ухилявся.
Так, ОСОБА_7 , будучи працездатним, з метою злісного ухилення від сплати аліментів тривалий час не працевлаштовувався та не звертався за допомогою з приводу працевлаштування до центру зайнятості населення.
Працюючи у ТзОВ « Тема-Станіслав» з 12.10.2015 року по 25.12.2015 року на посаді представника торговельного, отримавши загальний дохід за вказаний період у розмірі 6 498,33 грн., ОСОБА_7 аліменти не сплачував, державного виконавця про своє місце роботи не повідомив.
Усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, достовірно знаючи про те, що 14.11.2012 року судом винесено рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дочки та будучи обізнаним, що на підставі виконавчого листа № 0908/5949/12 від 14.11.2012 року , відділом державної виконавчої служби Калуського міськрайонного управління юстиції відкрите виконавче провадження, і що згідно згаданого виконавчого листа він зобов`язаний сплачувати аліменти в користь ОСОБА_8 на утримання своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_9 в розмірі 400 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, ОСОБА_7 , не реагуючи на попередження державного виконавця про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду аліментів. Внаслідок чого загальна сума заборгованості по сплаті аліментів за період з 19 травня 2014 року по 01 березня 2016 року становить 8 400 грн., що сукупно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину не визнав та пояснив, що дійсно в 2015 році був працевлаштований на роботу в компанію «Тема-Станіслав», яка займалась поставкою побутової хімії , на випробувальний термін. Перед тим, його викликав державний виконавець, та роз`яснював, що треба сплачувати аліменти, і він підписав документ, що повідомлений про кримінальну відповідальність у разі несплати аліментів. Зарплата, зазначена в довідці Товариства, це нараховані кошти, однак на руки він отримував значно менше. На той час він проживав в м.Калуші з ОСОБА_10 і добирались на роботу на автомобілі, який треба було заправити, на що йшли чималі кошти. Потім, команду в якій він працював, розформували, і ті працівники, які проживали ближче залишились, а він прийняв рішення звільнитись, так як заробітна плата була невисокою і більше грошей витрачалось, ніж зароблялось. Вину визнає в тому, що не мав можливості в повному обсязі платити аліменти. Скільки міг, скільки й платив. У пошуках роботи ходив на біржу, однак там йому не пропонували нормальної роботи. Зараз він живе в с.Голинь з батьками, допомагає їм по господарству, і фактично живе за їх рахунок. Раніше їздив за кордон, де заробляв гроші, однак в зв`язку із заборгованістю по аліментах та в зв`язку із забороною виїзду, виїхати за кордон не може. Йому було відомо про стягнення з нього аліментів на користь доньки ОСОБА_9 . Однак скільки точно платив аліментів не пам`ятає. Він є працездатним і може працювати , однак не може знайти гідну роботу та через аліменти не може поїхати за кордон, щоб заробляти нормальні гроші. На даний час він сплачує аліменти на утримання доньки ОСОБА_9 . Просить суд суворо не карати.
Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_7 , вина обвинуваченого у інкримінованому йому злочині підтверджується показаннями потерпілої, свідків, а також дослідженими під час судового розгляду доказами, які суд вважає належними та допустимими.
Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що ОСОБА_7 після розірвання шлюбу ухилявся від сплати аліментів. Спочатку вона подала виконавчий лист на виконання в 2013 році, і ОСОБА_7 аліменти не сплачував. Другий раз вона подала на виконання виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_7 аліментів в розмірі 400 грн. щомісячно 19 травня 2014 року. Однак обвинувачений жодних аліментів не платив, хоча знав, що дитина хворіє і неодноразово знаходилась на стаціонарному лікуванні. В грудні місяці ОСОБА_7 сплатив тільки 100 грн.. Так як обвинувачений не сплачував аліменти та ухилявся від їх сплати, вона писала заяви у виконавчу службу та в міліцію, де їй спочатку говорили, що ОСОБА_7 перебуває на сезонних роботах, та коли приїде, то сплатить аліменти, та надавали їй звичайні відписки. Однак ситуація не мінялась і вона втретє подала звернення в міліцію і отримала відповідь, що ОСОБА_7 офіційно працевлаштувався. Тоді вона повідомила про це виконавчу службу. Після цього, донька тривалий час знаходилась на лікуванні в обласній лікарні. І вже коли вони вийшли з лікарні, тоді вчетверте вона написала заяву про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_7 і вже цього разу справу порушили. З 2014 року обвинувачений сплатив тільки 200 грн., жодної іншої матеріальної допомоги не надавав, хоча мав можливість та знав про її матеріальний стан та стан здоров`я дитини. Просить карати обвинуваченого суворо.

Свідок ОСОБА_11 (колишня дружина ОСОБА_7 ) пояснила суду, що ОСОБА_7 не мав можливості сплачувати аліменти в зв`язку з ти, що не працював. Вони з обвинуваченим спільно проживали з 2013 року по весну 2017 рік. За цей період часу обвинувачений працював в ТОВ «Тема-Станіслав», однак не багато часу. ОСОБА_7 не працював через те, що в нього були проблеми з психікою, а вона проживала за свої власні кошти. Наскільки їй відомо в 2017 році він був зареєстрований в центрі зайнятості. Знає, що ОСОБА_12 сплачував аліменти частинами і навіть вона давала йому кошти для сплати аліментів. ОСОБА_7 фактично проживав за її рахунок та за рахунок своїх батьків.
Допитаний в судовому засіданні свідок - головний державний виконавець відділу ДВС Калуського МРУЮ ОСОБА_13 показала, що в неї на виконанні перебували виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дочки ОСОБА_9 . Нею в процесі виконання проводились перевірки майнового стану боржника, перевірялись місця отримання доходів, боржник неодноразово викликався та попереджувався про відповідальність за несплату аліментів . ОСОБА_7 говорив, що хоче працевлаштуватися, однак про те, що працевлаштувався, не повідомив. Коли було виявлено, що обвинувачений працює у ТзОВ «Тема-Станіслав», то виконавчий лист направлено на виконання до м.Івано-Франківська. Однак виконання проведено не було, виконавчий лист був повернутий. Лист направлявся в грудні 2015 року , а повернувся в березні наступного року. Скільки ОСОБА_7 офіційно працював точно не знає, однак напевно не довго. На даний час їй невідомо про суму заборгованості ОСОБА_7 по аліментах, оскільки виконання здійснюється іншим державним виконавцем.
Крім показів потерпілої та свідків, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочині підтверджується також письмовими доказами, що надані суду, а саме:
- витягом з кримінального провадження № 0001235, з якого вбачається, що 25.12.2015 року надійшла заява ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_7 умисно ухиляється від сплати аліментів за період з травня 2014 року по 25 грудня 2015 року на свою неповнолітню доньку ОСОБА_14 ( т.1 а.с.70);
- повідомленнями Калуського МР УМВС від 31.03.20105 року № 5585 та № 13121 від 10.07.2015 року, згідно з якими, ОСОБА_4 повідомлялось про те, що її звернення зареєстроване в Калуському МВ УМВС ЖЄО № 1512 від 24.03.2015 року та звернення за № 3508 від 18.06.2015 року розглянуті. В діях громадянина ОСОБА_7 формально вбачаються ознаки складу злочину, передбаченого ст.164 КК України ( ухилення від сплати аліментів), проте , беручи до уваги те, що на даний час гр.. ОСОБА_7 офіційно ніде не працював, а тому не мав змоги оплачувати аліменти щомісячно та в повному обсязі, однак на даний час він перебуває на сезонних роботах та буде мати прибуток, а також перераховуватиме кошти гр.. ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини ( т.1 а.с.71,72);
- рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.11.2012 року з якого вбачається, що з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, аліменти на користь ОСОБА_15 на утримання дочки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по 400 грн. щомісячно. Стягнення аліментів розпочати з 05.11.2012 року і проводити до повноліття дитини (т.1 а.с.73);
- виконавчим листом № 0908/5949/2012 року, виданого 14.11.2012 року на підставі рішення Калуського міськрайонного суду від 14.11.2012 року за позовом ОСОБА_15 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів (т.1 а.с.74);
- рішенням Калуського міськрайонного суду від 16.02.2015 року , з якого вбачається , що ОСОБА_7 позбавлено батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дитини - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в зв`язку з тим, що ОСОБА_7 вихованням та утриманням дитини не займається, ухиляється від своїх батьківських обов`язків (т.1 а.с.75-76);
- рішенням Калуського міськрайонного суду від 23.09.2015 року , згідно з яким з ОСОБА_7 стягнуто на користь ОСОБА_4 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з травня 2014 року по липень 2015 року в розмірі 1705,00 грн., 33,57 грн. сплаченого судового збору та 55,12 грн. за надання правової допомоги. На підставі даного рішення було виданий виконавчий лист № 345/3345/15-ц від 28.10.2015 року (т.1 а.с.77-78,79);
- розрахунком заборгованості по виконавчому листу № 0908/5949 від 14.11.2012 року, з якого вбачається, що з листопада 2012 року по 01.07.2013 року нараховано аліментів до сплати в розмірі 3 147,00 грн. Заборгованість по аліментах на 01.07.2013 року становить 3 147,00 грн. (т.1 а.с.80);
- розрахунком заборгованості по аліментах від 25.12.2015 року по виконавчому документу № 0908/5949/12 від 14.11.2012 року про стягнення з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_15 аліментів, вбачається, що з травня 2014 року по 31.11.2015 року нараховано до сплати 7 400 грн. аліментів. Сплачено 200 грн. аліментів. Заборгованість станом на 30.11.2015 року становить 7 200 грн.(т.1 а.с.81);
- довідкою від 25.12.2015 року, виданою ВДВС Калуського міськрайонного управління юстиції, з якої вбачається, що по виконавчому документу № 345/3345/15-ц, який виданий 28.10.2015 року Калуським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 неустойки за прострочення сплати аліментів за період з травня 2014 року по липень 2015 року в розмірі 1705,00 грн., 33,70 грн. сплаченого судового збору та 55,12 грн. витрат за надання юридичної допомоги - заборгованість не погашена (т.1 а.с.83);
- відповіддю ТзОВ «Тема-Станіслав» від 19.01.2016 року, згідно з якою повідомляється , що ОСОБА_7 працював в ТОВ «Тема-Станіслав» з 12.10.2015 року по 25.12.2015 року на посаді представника торговельного (т.1 а.с.97);
- довідкою ТзОВ «Тема-Станіслав» від 13.01.2016 року, з якої вбачається, що ОСОБА_7 працював в ТзОВ «Тема-Станіслав» з 12.10.2015 року по 25.12.2015 року на посаді Представник торговельний. Дохід за період з 12.10.2015 року по 25.12.2015 року склав 8 078,50 грн. (т.1 а.с.98);
- трудовою книжкою на ім`я ОСОБА_7 з якої вбачається, що ОСОБА_7 працював у ТОВ «Тема0Станіслав». 25.12.2015 року звільнений з роботи за згодою сторін. З 24.02.2016 року розпочато виплату допомоги по безробіттю відповідно до ч.2 ст.23 Закону України « Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» на випадок безробіття (т.1 а.с.109-110);
- інформацією по системі «Аркан» про перетин Державного кордону України, з якої вбачається, що ОСОБА_7 перетинав кордон в пункті пропуску Рава-Руська та здійснював виїзд 18.04.2013 року, а також перетинав кордон 14.07.2013 року в пункті пропуску Рава-Руська та здійснював в`їзд (т.1 а.с.113);
- повідомленням Калуського міськрайонного центру зайнятості, з якого вбачається що за період з 14.12.2012 року гр.. ОСОБА_7 не перебував на обліку у центрі зайнятості, а звернувся за сприянням у працевлаштуванні 17.02.2016 року, допомогу по безробіттю призначено з 24.02.2016 року у мінімальному розмірі 544 грн., який встановлюється Правлінням Фонду ЗДССУВБ, відповідно до ч.2 ст.23 Закону України « Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок страхування» (т.1 а.с.114);
- постановою про відкриття виконавчого провадження від 20.05.2014 року, з якої вбачається, що 20.05.2014 року було відкрито виконавче провадження по виконавчому листу № 0908/5949/12, виданого 14.11.2012 року, про стягнення із ОСОБА_7 аліментів на користь ОСОБА_15 на утримання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі по 400,00 грн. щомісячно, до повноліття дитини (т.1 а.с.115);
- супровідним листом ВДВС Калуського МРУЮ , згідно з яким ОСОБА_7 направлено постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 20.05.2014 року для виконання, винесену на підставі виконавчого листа № 0908/5949/12. На даній супровідному листі ОСОБА_7 зроблено власноручно запис про те, що копію він отримав, про кримінальну відповідальність за несплату повідомлений. Під записом поставлено дату - 13.10.2015 року та особистий підпис (т.1 а.с.116);
- поданням ВДВС Калуського МРУЮ до Калуського міськрайонного суду, згідно з яким головний державний виконавець просить тимчасово обмежити у виїзді за межі держави гр.. ОСОБА_7 на час виконання зобов`язання за виконавчим листом № 0908/5949/12, оскільки ОСОБА_7 добровільно аліменти не сплачує, в зв`язку з чим станом на 15.01.2015 року утворилась заборгованість в сумі 3 200 грн. (т.1 а.с.117);
- ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.06.2015 року, з якої вбачається, що ОСОБА_7 тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України, на строк до виконання ним зобов`язання, покладеного рішенням Калуського міськрайонного суду по справі за позовом ОСОБА_15 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів (т.1 а.с.120-121);
- повідомленням головного державного виконавця ОСОБА_13 , з якого вбачається, що ОСОБА_15 повідомлено, про те, що у зв`язку із наявною заборгованістю зі сплати аліментів у розмірі , що сукупно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців по виконавчому листу № 0908/5949/12, рекомендовано звернутися до правоохоронних органів від порядку ст.164 КК України із заявою про притягнення боржника ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів (а.с.122);
- постановою про закінчення виконавчого провадження від 16.12.2015 року, з якої вбачається, що головним державним виконавцем ОСОБА_13 встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке можна було б звернути стягнення, а згідно відповіді Пенсійного фонду України боржник працює на ТзОВ «Тема-Станіслав», юридична адреса якого: м.івано-Франківськ, вул.Чорновола, 157, тому виконавчий документ слід направити до ВДВС Івано-Франківського МУЮ за належністю для подальшого його перенаправлення за місцем отримання доходу. Заборгованість по аліментах станом на 01.12.2015 року становить 7 200 грн., виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 0908/5949/12 закінчити (т.1 а.с.124);
- постановою про відмову у відкритті виконавчого провадження по виконавчому листу № 0908/5949/12, з якої вбачається , що державним виконавцем ОСОБА_16 відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 0908/5949/12 (т.1 а.с.125);
- розрахунком заборгованості по аліментах по виконавчому документу № 0908/5949/12 про стягнення з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_15 аліментів, згідно з яким заборгованість станом на 01.03.2016 року становить 8 400 грн.. За період з травня 2014 року по 01.03.2016 року сплачено аліментів в сумі 200 грн. (т.1 а.с.126);
Згідно ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Доводи обвинуваченого про те, що в його діях відсутній умисел на несплату аліментів, хоча він деякий час працював та отримував заробітну плату, однак не мав можливості сплачувати аліменти по тій причині, що значна частина коштів йшла на проїзд до місця роботи, спростовуються показаннями самого обвинуваченого. Останній в судовому засіданні підтвердив, що їздив на роботу за межі держави, аж поки йому рішенням суду в зв`язку із заборгованістю по аліментах не заборонили такий виїзд, працював у ТзОВ «Тема-Станіслав», де отримував заробітну плату, а також вказав, що в центрі зайнятості йому пропонували роботу, однак працевлаштовуватись на запропоновані посади він не хотів.
Ухилення ОСОБА_7 від сплати аліментів мало систематичний характер, обвинувачений є особою працездатного віку, мав раніше і має на даний час можливість добровільно виконувати рішення суду по стягненню з нього аліментів; ухилення не було вимушеним з боку обвинуваченого, оскільки обвинувачений не намагався сплачувати аліменти, хоча був працевлаштований деякий час, здійснював поїздки за межі держави, а отже мав можливість сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_9 , однак злісно тривалий час ухилявся від виконання обов`язку по сплаті аліментів, в зв`язку з чим за період з 19 травня 2014 року по 01 березня 2016 року утворилась заборгованість в розмірі 8 400 грн..
Суд, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч. 1 ст.337 КПК України, згідно з якими, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні злочину доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
При призначенні покарання ОСОБА_7 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого злочину, його суспільну небезпеку, дані про особу обвинуваченої.
Згідно з ст. 12 Кримінального кодексу України вчинений ОСОБА_7 відноситься до злочинів невеликої тяжкості. Частина 2 статті 50 КК України визначає, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обставин, що пом`якшують покарання, та обставин, які обтяжують покарання, - судом не встановлено.
Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_7 позитивно характеризується по місцю проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, на « Д» обліку в нарколога не перебуває, знаходиться на «Д» обліку у психіатра.
Згідно Висновку судово-психіатричного експерта № 182/2016 від 09.06.2016 року ОСОБА_7 психічними розладами не страждає і не страждав на період часу, що відносить до інкримінованих йому протиправних дій. На період часу, що відносить до інкримінованого йому злочину підекспертний ОСОБА_7 перебував в стані і перебуває на даний час, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру підекспертний ОСОБА_7 не потребує. ОСОБА_7 за своїм психічним станом не становить суспільної небезпеки. (т. 1 а.с.136-140).
Крім того, суд враховує, стан здоров`я обвинуваченого, та те, що у нього на утриманні знаходиться малолітня дитина син ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
За таких обставин, враховуючи позицію прокурора, який просив призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді громадських робіт, думку потерпілої, який наполягає на суворому покаранні, думку захисника обвинуваченого й самого обвинуваченого ОСОБА_7 , суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.164 КК України у межах санкції вказаної статті у виді громадських робіт.
Таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для його виправлення та для запобігання вчиненню злочинів як ним, так і іншими особами.
Долю речових доказів вирішити у відповідності ст.100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 395 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити покарання - 100 годин громадських робіт

Речові докази, згідно постанови від 10.03.2016 року (т.1 а.с.119) залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано Франківської області через Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області шляхом подання апеляції протягом 30 діб з часу проголошення.

Головуючий: