Справа № 539/2985/18
Провадження № 1-кп/539/343/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року м. Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000583 від 12.05.2018 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, не одруженого, не працюючого, не судимого, з середньою освітою, який інших осіб на утриманні не має, є інвалідом 3 групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що він матиме право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він матиме права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, відмовився від укладення угоди про визнання винуватості, яка 21.08.2018 року була укладена між ним та прокурором, у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000583.

Тому, керуючись приписами ст. 474 КПК України, враховуючи те, що обвинувачений відмовився від добровільного укладення угоди про визнання винуватості та бажає, щоб судовий розгляд здійснювався у загальному порядку, передбаченому КПК України, приходить до висновку про відмову у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної між підозрюваним та прокурором від 21.08.2018 року, та продовжити судове провадження у загальному порядку.

У зв`язку з цим прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду та здійснювати судовий розгляд у відкритому судовому засіданні за участі сторін кримінального провадження.

Обвинувачений та захисник не заперечували проти думки прокурора щодо призначення кримінального провадження до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст обвинувального акту та доданих до нього матеріалів, судом встановлено, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Обставин, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, судом не встановлено.

Крім того, прокурор також заявив клопотання про обрання на час судового розгляду справи відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час досудового слідства.

Захисник в судовому засідання просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки обвинувачений є інвалідом третьої групи, а в установі, в якій утримуються особи, яким обрано відповідний запобіжний у виді тримання під вартою, немає умов, які б забезпечили лікування обвинуваченого.

Обвинувачений заперечував проти клопотання прокурора, підтримав позицію захисника.

Стосовно обрання запобіжного заходу на час судового розгляду суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 194 КПК України визначено обставини, які під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний встановити.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання визначеним пунктами 1-5 цієї частини ризикам.

Встановлено, що існують ризики, передбачені п.п. 1,3,5 КПК України, а саме обвинувачений може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 6 до 10 років з конфіскацією майна, має слабкі соціальні зв`язки;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки йому відомі їх особи;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема, з корисливою метою, так як є особою, яка не працює та не має джерела доходів для існування.

Згідно вимог ст. 178 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які визначені цією статтею.

Так, в судовому засіданні з`ясовувалася особа обвинуваченого ОСОБА_4 , який не має міцних соціальних зв`язків.

Окрім того, пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність наявності ризиків, передбачених п.п. 1,3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Разом з тим, суд, беручи до уваги рішення Європейського суду з прав людини «Летельє проти Франції» 12369/86 від 26 червня 1991 року, приходить до переконання, що враховуючи: характер кримінального правопорушення, його тяжкість, обізнаність обвинуваченого про коло свідків у справі, резонанс справи є всі підстави для висновку, що в даному випадку суспільний інтерес превалює над презумпцією невинуватості і виправдовує такий спосіб втручання в особисту свободу особи, як застосування тримання під вартою.

З урахуванням положень ст.ст. 314-515, 176-179, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України, сукупності зазначених обставин кримінального провадження, суд вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи, окрім тримання під вартою, не зможуть забезпечити належну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків. Суд вважає, що клопотання про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, його слід задовольнити та обрати стосовно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання особою своїх обов`язків. Отже, задовольняючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається в таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи матеріальне становище обвинуваченого, тяжкість правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, корисливий характер діяння, суд вважає за необхідне визначити йому заставу в сумі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 88100,00 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_4 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 88100,00 грн. В разі внесення вказаної застави на обвинуваченого ОСОБА_4 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; прибувати до суду за першою вимогою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-316, 369 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної між підозрюваним та прокурором від 21.08.2018 року, та продовжити судове провадження у загальному порядку.

Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, на 24.09.2018 року на 14:00 год.

Викликати для участі у судовому засіданні прокурора, обвинуваченого та захисника.

Клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 16 години 00 хвилин 13.09.2018 року по 16 годину 00 хвилин 12.11.2018 року.

Встановити обвинуваченому ОСОБА_4 заставу в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 88100,00 грн. (вісімдесят вісім тисяч сто гривень), яка може бути внесена до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави обвинуваченого ОСОБА_4 з під варти звільнити.

У разі внесення застави, відповідно до ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; прибувати до суду за першою вимогою.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали направити до Лубенського ВП ГУ НП в Полтавській області, до ДУ «Полтавська УВП (№ 23)» та негайно вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1