В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 серпня 2018 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Попільня Житомирської області, українця, громадянина України, працюючого слюсарем на птахофермі «ЕКО КО» с. Квітневе Попільнянського району Житомирської області, має на утриманні мати ОСОБА_7 , 1966 року народження, яка є інвалідом 2 групи, цивільну дружину ОСОБА_8 , яка перебуває на шостому місяці вагітності, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
кожного, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -
ОСОБА_4 25.06.2018 року, приблизно о 1 год. 00 хв., за попередньою змовою з ОСОБА_5 , перебуваючи по вул. Ю.Гагаріна в м. Фастові Київської області, поруч з будинком № 6, помітили легковий автомобіль марки «ВАЗ 2106» бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1981 року випуску, що належить ОСОБА_9 та вирішили незаконно заволодіти ним.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на збагачення за рахунок викрадення чужого майна, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, підійшли до автомобіля марки «ВАЗ 2106», бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1981 року випуску, який належить ОСОБА_9 та який зберігався біля двору багатоквартирного будинку по АДРЕСА_3 та з наміром проникнути в салон перевірили всі дверцята автомобіля внаслідок чого встановили, що дверцята автомобіля не замкнені.
Тому суд вважає обвинуваченого ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України , які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненим за попередньою змовою групою осіб.
ОСОБА_5 25.06.2018 року, приблизно о 1 год. 00 хв., за попередньою змовою з ОСОБА_4 , перебуваючи по вул. Ю.Гагаріна в м. Фастові Київської області поруч з будинком № 6, помітили легковий автомобіль марки «ВАЗ 2106» бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1981 року випуску, що належить ОСОБА_9 та вирішили незаконно заволодіти ним.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на збагачення за рахунок викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, підійшли до автомобіля марки «ВАЗ 2106», бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1981 року випуску, який належить ОСОБА_9 та який зберігався біля двору багатоквартирного будинку по АДРЕСА_3 та з наміром проникнути в салон перевірили всі дверцята автомобіля внаслідок чого встановили, що дверцята автомобіля не замкнені.
Тому суд вважає обвинуваченого ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, які виразились у незаконному заволодіння транспортним засобом, вчиненим повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та підтвердив, що злочин скоїв способом та при обставинах, викладених в обвинувальному акті та пояснив, що 25.06.2018 року, приблизно о 1 год. 00 хв., разом з ОСОБА_5 , біля будинку № 6 по вул. Ю.Гагаріна в м. Фастові Київської області, помітили легковий автомобіль марки «ВАЗ 2106» бежевого кольору, та вирішили незаконно заволодіти ним.Вони разом з ОСОБА_5 , підійшли до автомобіля, перевірили всі дверцята і виявили, що дверцята автомобіля не замкнені. ОСОБА_5 сів за кермо автомобіля та по зовнішнім ознакам виявив, що до бортової системи живлення не під`єднана акумуляторна батарея. Після цього, ОСОБА_5 з салону автомобіля відчинив замок капота, а він в свою чергу відчинив капот автомобіля та приєднав електричні дроти до акумуляторної батареї. Для запуску двигуна автомобіля, ОСОБА_5 вирвав із замка запалення контактну групу електричних дротів та шляхом перемикання їх між собою, завів двигун автомобіля, після чого ОСОБА_5 разом з ним, почав рухатися та виїхали на ньому з подвір`я будинку. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо його не карати, шкоду потерпілому відшкодували.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою визнав повністю та підтвердив, що злочин скоїв способом та при обставинах, викладених в обвинувальному акті та пояснив, що 25.06.2018 року, приблизно о 1 год. 00 хв., разом з ОСОБА_4 , перебуваючи поруч з будинком № 6 по вул. Ю.Гагаріна в м. Фастові Київської області, помітили легковий автомобіль марки «ВАЗ 2106» бежевого кольору,. та вирішили незаконно заволодіти ним.Він разом з ОСОБА_4 , підійшли до автомобіля, перевірили всі дверцята і виявили, що дверцята автомобіля не замкнені
Він сів за кермо автомобіля та по зовнішнім ознакам виявив, що до бортової системи живлення не під`єднана акумуляторна батарея. Після цього, з салону автомобіля відчинив замок капота, а ОСОБА_4 в свою чергу відчинив капот автомобіля та приєднав електричні дроти до акумуляторної батареї. Для запуску двигуна автомобіля, він вирвав із замка запалення контактну групу електричних дротів та шляхом перемикання їх між собою, завів двигун автомобіля і разом з ОСОБА_4 , почав рухатися та виїхали на ньому з подвір`я будинку. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо його не карати, шкоду потерпілому відшкодували.
Крім повного визнання обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 своєї вини, який погодилися на скорочений розгляд справи, наслідки його обвинуваченим були роз`яснені та зрозумілі, їх винність у вчиненні даного злочину підтверджується матеріалами справи, які ніким не оспорюються.
В силу ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом не досліджувались докази по тих фактичних обставинах справи, які ніким не оспорюються. При цьому учасники судового провадження розуміють наслідки своєї згоди та неможливість в подальшому оспорювати фактичні обставини в апеляційному порядку. Сумнівів у добровільності такої згоди та істотності їх позиції у суду немає.
Згідно ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 - є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку потерпілому.
Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який вину свою визнав повністю, щиро розкаявся та дав правдиві покази щодо вчиненого ним злочину, раніше не судимий, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, за місцем проживання та роботи обвинувачений характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, стан його здоров`я, думку потерпілого з приводу призначення покарання, добровільне відшкодування добровільне відшкодування завданого збитку потерпілому, має на утриманні мати ОСОБА_7 , 1966 року народження, яка є інвалідом 2 групи, цивільну дружину ОСОБА_8 , яка перебуває на шостому місяці вагітності.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе у даному конкретному випадку, призначивши ОСОБА_4 ,покарання у виді позбавлення волі, встановленою санкцією ч. 2 ст. 289 КК України, застосувавши до нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на обвинуваченого встановлені ст. 76 КК України обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину, тому йому можливо призначити покарання без ізоляції від суспільства.
Згідно ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 - є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку потерпілому.
Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 не встановлено.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе у даному конкретному випадку, призначивши ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, встановленою санкцією ч. 2 ст. 289 КК України, застосувати до нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на обвинуваченого встановлені ст. 76 КК України обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину, тому йому можливо призначити покарання без ізоляції від суспільства.
Питання з речовими доказами, суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Судові витрати по справі відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-377, 395 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку з 15 серпня 2018 року.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 у виді тримання під вартою скасувати, звільнивши його з-під варти в залі суду негайно.
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту проголошення вироку з 15 серпня 2018 року.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 у виді тримання під вартою скасувати, звільнивши його з-під варти в залі суду негайно.
Речові докази пластикова коробка чорного кольору з червоною кришкою з різним інструментом; дві пластикові накладки на капот автомобіля (забір повітря) з надписом «Лада»; міст задній автомобільний з гальмівними барабанами та карданом; глушник; дві пружини; резонатор з трубою: бензобак; скло заднє; домкрат гідравлічний; пластикові фрагменти з салону автомобіля; насос механічний жовтого кольору; два дзеркала заднього виду сріблястого кольору; стартер; акумуляторна батарея чорного кольору з червоним надписом «HARD»; резинову килимки автомобільні чотири штуки; фільтр повітряний; дзеркало салону; п`ять коліс в комплекті; балон газовий на п`ять літрів червоного кольору; пластикові бачки для охолоджувальної рідини та омивання скла: підлокітник автомобільний; решітка металева передня; пакет з дротами до автомобіля: два передніх сидіння та одне заднє; два синтетичні ковбики з салону автомобіля; переднє автомобільне скло з талоном № НОМЕР_3 (поліс обов`язкового страхування) та два номерні знаки НОМЕР_1 , які знаходяться у потерпілого ОСОБА_10 залишити у його власності.
Судові витрати по справі відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляції через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1