№ 243/8169/18
№ 1-кп/243/726/2018
ВИРОК
Іменем України

01 жовтня 2018 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання № 2 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001445 від 10.07.2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Озірне, Білоцерківського району, Київської області, громадянина України, раніше не судимого, розлученого, інваліда 2 групи, працюючого охоронцем ТОВ «КЗТС Машинінг», зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

ВСТАНОВИВ:

10 липня 2018 року о 10 годині 30 хвилин ОСОБА_6 разом з ОСОБА_5 знаходились на межі городів АДРЕСА_3 . В цей час між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_5 виник протиправний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

З цією метою ОСОБА_5 , діючи умисно, на ґрунті неприязних стосунків, наніс лівою рукою один удар в обличчя потерпілого ОСОБА_6 , внаслідок чого останній впав на землю на спину, а ОСОБА_5 лівою рукою з гори до низу наніс два удари у тулуб в область грудини ОСОБА_6 , заподіявши умисні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, як потребуючі для свого загоєння термін понад 6-ти, але не більше 21-го дня, у виді забійної рани нижньої губи справа, травматичної екстракції 5 зубу на нижній щелепі справа та переломів коронок 7-их зубів на верхній та нижній щелепі справа.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину за ч. 2 ст. 125 КК України визнав повністю та суду пояснив, що дійсно за обставин, викладених в обвинувальному акті вчинив інкриміноване правопорушення, а саме 10.07.2018 о 10:30 під час сварки з ОСОБА_6 з приводу неповернення боргу він вдарив його лівою рукою в обличчя, від чого той впав на землю, а він лівою рукою наніс два удари у тулуб в область грудини. Щиро покаявся, просив суворо не карати, попросив пробачення у потерпілого.

Окрім повного визнання своєї провини обвинуваченим, вина обвинуваченого ОСОБА_5 в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Відповідно до заяви ОСОБА_6 від 10.07.2018 року, останній просить вжити заходів відносно ОСОБА_5 , який 10.07.2018 року спричинив йому тілесні ушкодження, що підтверджує факт спричинення тілесних ушкоджень потерпілому в цей день.

З показань потерпілого ОСОБА_6 вбачається, що 10.07.2018 року біля 10:30 на межі городів у нього виникла сварка з сусідом ОСОБА_5 , який заборгував йому гроші за телевізор. Під час сварки ОСОБА_7 вдарив його лівою рукою в обличчя, від чого він впав на землю, а ОСОБА_7 ще двічі лівою рукою вдарив його у тулуб. Після цього почала кричати його співмешканка ОСОБА_8 , яка викликала швидку допомогу та його відвезли до травматологічної лікарні.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 12.07.2018 року, потерпілий ОСОБА_6 розповів про обставини та показав механізм отримання тілесних ушкоджень від дій ОСОБА_5 , що мали місце 10.07.2018 року о 10:30.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 195 від 10.08.2018 року, виявлені у ОСОБА_6 забійна рана нижньої губи справа, травматична екстракція 5 зубу на нижній щелепі справа та переломи коронок 7-их зубів на верхній та нижній щелепі справа утворились від дії тупих предметів, можливо в зазначений термін і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, як потребуючі для свого загоєння термін понад 6-ти, але не більше 21-го дня. Локалізація та характер виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень виключає можливість їх утворення внаслідок падіння з вертикального положення та ударі о опорну площину. Можливо утворення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_6 при механізмі та обставинах, на які вказує він під час проведення слідчого експерименту.

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вказані вище докази є достовірними, доповнюють один одного, перебувають між собою у взаємозв`язку, тобто подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України, тобто спричинення умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, психічний стан обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до досудової доповіді від 13.09.2018 року про обвинуваченого, проведеної органом пробації, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_5 середній, ризик небезпеки для суспільства низький. Слов`янський МРВ з питань пробації вважає можливим перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства з урахуванням того, що обвинувачений раніше не судимий, має мотивацію до змін.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 833 від 21.08.2018 року, ОСОБА_5 виявляє органічний розлад особистості. В період часу, що відповідає інкримінованому діянню, не був здатен повною мірою розуміти свої дії та керувати ними. Підпадає під дію ст.. 20 КК України (обмежена осудність). В період часу, який відповідає інкримінованому діянню, ОСОБА_5 не знаходився в тимчасово хворобливому стані, на даний час ОСОБА_5 не може повною мірою розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Оцінюючи вказаний висновок судово-психіатричної експертизи, суд приймає його до уваги як допустимий та достовірний доказ, висновок є науково обґрунтованим, вмотивованим, зроблений компетентними спеціалістами комісією лікарів-психіатрів на підставі дослідження анамнезу хворого, анамнезу хвороби, ОСОБА_5 перебуває на обліку у психіатра м. Краматорська з 2007 року.

Постановою Пленуму Верховного суду України від 3 червня 2005 року N 7

«Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» визнано правильною практику тих судів, які, отримавши на розгляд кримінальну справу з обвинувальним висновком та визнавши під час судового розгляду, що злочин вчинено в стані обмеженої осудності особою, яка внаслідок загострення наявного у неї психічного розладу потребує застосування примусових заходів медичного характеру, постановляють обвинувальний вирок і при призначенні засудженому покарання враховують його психічний стан як пом`якшуючу покарання обставину з одночасним застосуванням примусового заходу медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги за місцем відбування покарання.

Відповідно до ст. 20 КК України підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення злочину, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини по справі, ступень тяжкості скоєного правопорушення (обвинувачений скоїв злочин невеликої тяжкості), характер та мотиви протиправних дій, враховуючи вищенаведені дані характеристики особи обвинуваченого і його попередню соціальну поведінку (раніше не судимий, працює, є інвалідом 2 групи), ступінь тяжкості скоєного правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України віднесено до злочинів невеликої тяжкості, ступінь небезпеки особи обвинуваченого для суспільства (працездатний, інвалід 2 групи, працює, має стійкі соціальні зв`язки, характеризується за місцем проживання та роботи позитивно, має постійний дохід у виді заробітної плати та пенсії з інвалідності), всебічно оцінюючи викладені обставини, приходить до переконання про можливість призначення остаточного покарання у вигляді штрафу на користь держави із застосуванням примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, оскільки обвинувачений працевлаштований, має постійне місце роботи та доходи.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Речові докази по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений, судові витрати на залучення експерта відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370,374 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у виді штрафу в дохід держави у розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850,00 (вісімсот п`ятдесят) грн., із застосуванням примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст. 131 КПК України, не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Донецької області через Слов?янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1