Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 632/362/18
провадження № 1-кп/632/73/18

16 жовтня 2018 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та мешкає у АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно технічною освітою, без визначеного місця роботи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, -

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився та мешкає у АДРЕСА_3 , громадянина України, з професійно технічною освітою, без визначеного місця роботи, не одруженого, засудженого 14 грудня 2016 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років і шести місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки, обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, -

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився та мешкає у АДРЕСА_4 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, без визначеного місця роботи, не одруженого, не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , діючи із корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_10 повторно, спільно вчинили таємне викрадення майна ОСОБА_8 , за наступних обставин.

Так, 05 вересня 2017 року близько дванадцятої години обвинувачені, заздалегідь домовившись між собою про вчинення крадіжки металобрухту, реалізуючи спільний умисел, діючи узгоджено, через шиферний паркан потрапилина територію домоволодіння АДРЕСА_5 , звідки таємно викрали належне ОСОБА_8 майно: дві металеві арматури, довжиною по 1,5 метри та драбину, виготовлену із металу, довжиною 4 метри.

Продовжуючи реалізовувати єдиний спільний умисел на таємне викрадення майна металобрухту з території зазначеного домоволодіння, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 вранці 06 вересня 2017 року, діючи узгоджено, через калитку зайшлина територію домоволодіння АДРЕСА_5 , звідки таємно викрали майно, що належало ОСОБА_8 : металеву драбину, довжиною 2 метри, металеву конструкцію з сіткою, довжиною 2 метри, металеву конструкцію зварену з кутниками, металеву конструкцію з профілю, довжиною 3 метри.

Таким чином, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 таємно викрали належний ОСОБА_8 лом чорного металу, загальною вагою 92 кг.
Після чого обвинувачені, залишивши місце вчинення злочину, з викраденим майном зникли, розпорядившись ним на свій розсуд.

Своїми спільними узгодженими злочинними діями ОСОБА_9 і ОСОБА_10 спричинили потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду у розмірі 441 гривня60 коп.

В один із днів на початку листопада 2017 року ОСОБА_9 , маючи умисел на вчинення крадіжки, діючи із корисливих мотивів, через незачинену металеву хвіртку зайшов на огороджену парканом територію домоволодіння АДРЕСА_6 , звідки повторно таємно викрав майно ОСОБА_7 лом чорного металу, загальною вагою 225 кг., вартістю 1012 гривень 50 коп. та лом алюмінію, загальною вагою 5 кг., вартістю 135 гривень.

Викравши зазначене майно, обвинувачений з місця вчинення злочину зник, обернувши його на свою користь.

Своїми злочинними діями ОСОБА_9 спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду у розмірі 1147 гривень 50 коп.

Крім того, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і особа, щодо якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, діючи із корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_10 повторно, спільно вчинили таємне викрадення майна ОСОБА_12 , за наступних обставин.

Так, 25 квітня 2018 року близько шістнадцятої години обвинувачені та особа, щодо якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, знаходячись на першому поверсі у під`їзді будинку АДРЕСА_7 , вступили між собою у змову на вчинення крадіжки металевих вхідних дверей до приміщення, яке на праві власності належить ОСОБА_12 .

Реалізуючи спільний умисел, діючи узгоджено, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і особа, щодо якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, застосувавши фізичну силу рук, таємно викрали зазначені двері, виготовлені із чорного металу, вагою 45 кг., вартістю 225 гривень, спричинивши потерпілій ОСОБА_12 майнову шкоду на вказану суму, після чого з викраденим зникли, обернувши його на свою користь.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 свою вину у вчиненні інкримінованих їм злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, що наведені в описовій частині вироку, визнали повністю.

Окрім зізнання, винуватість ОСОБА_10 і ОСОБА_9 у таємному викраденні майна ОСОБА_8 , вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_10 повторно; ОСОБА_9 у таємному викраденні майна ОСОБА_7 вчиненому повторно; ОСОБА_10 і ОСОБА_11 у таємному викраденні майна ОСОБА_12 , вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_10 повторно, за обставин, викладених у цьому вироку, підтверджується сукупністю наступних, досліджених судом доказів.

За епізодом таємного викрадення майна ОСОБА_8 .

Так, обвинувачені ОСОБА_10 і ОСОБА_9 , кожний окремо, показали суду, що 05 вересня 2017 року, у першій половині дня, вони разом проходили повз домоволодіння АДРЕСА_5 , на території якого побачили вироби із металу, які із корисливих мотивів вирішили таємно викрасти. Вступивши між собою у змову на вчинення крадіжки, діючи узгоджено, через паркан потрапили на територію зазначеного домоволодіння, звідки спільно таємно викрали два відрізки металевої арматури та металеву драбину, які здали у якості металобрухту.

Вранці 06 вересня 2017 року вони, продовжуючи реалізовувати свій єдиний спільний умисел на вчинення крадіжки, зайшли на територію цього ж домоволодіння, звідки таємно викрали зазначені вище вироби із металу, які реалізували у якості металобрухту.

Згідно з показаннями потерпілої ОСОБА_8 , вранці 06 вересня 2017 року вона неподалік від домоволодіння АДРЕСА_5 зустріла ОСОБА_10 і ОСОБА_9 , які переносили вироби з металу.

Прибувши у зазначене домоволодіння від батька, який там постійно проживав, вона дізналася, що 05 вересня 2017 року дві особи чоловічої статі викрали з двору відрізки арматури та драбину.

Також потерпіла показала, що вдень 06 вересня 2017 року вона застала на території домоволодіння ОСОБА_10 і ОСОБА_9 , які намагалися вчинити крадіжку таких же виробів. Побачивши її обвинувачені втекли. Через деякий час вона виявила, що з подвір`я викрадені вироби з чорного металу, про які йдеться вище.

06 вересня 2017 року ОСОБА_8 звернулася до Первомайського ВП ГУНП в Харківській області з заявою, в якій зазначила, що в цей же день дві невідомі їй особи чоловічої статі вчинили крадіжку зазначених вище виробів із металу (т. 1 а.с. 83).

Із відповідних витягів вбачається, що 07 вересня 2017 року та 31 січня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення злочину, у фабулі якого зазначено, що 05 та 06 вересня 2017 року ОСОБА_10 і ОСОБА_9 проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_5 , звідки вчинили крадіжку майна ОСОБА_8 , спричинивши останній матеріальну шкоду (т. 1 а.с. 81, 82).

У протоколі огляду місця події від 06 вересня 2017 року відображена обстановка у домоволодінні АДРЕСА_5 , з території якого, зі слів обвинувачених і потерпілої ОСОБА_8 , була вчинена крадіжка (т. 1 а.с. 85).

Згідно із протоколами огляду місця події від 06 і 08 вересня 2017 року на території домоволодіння АДРЕСА_5 були виявлені та вилучені вироби із металу, загальною вагою 92 кг., а саме: дві драбини, довжиною 2 і 4 метри; два фрагментиарматури; конструкція з сіткою; конструкція зварена з кутниками; конструкція з профілю, які в подальшому були оглянуті і визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні (т. 1 а.с. 87 - 91, 133 - 135).

У судовому засіданні обвинувачені підтвердили, що саме ці предмети були викрадені ними з території домоволодіння АДРЕСА_5 .

Із протоколу пред`явлення особи для впізнання від 31 січня 2018 року вбачається, що потерпіла ОСОБА_8 впізнала ОСОБА_9 і вказала на останнього, як на особу, яка за наведених у вироку обставин таємно викрала належне їй майно (т. 1 а.с. 110 - 113).

Відповідно до змісту протоколу пред`явлення особи для впізнання від 31 січня 2018 року свідок ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_9 і вказав на останнього, як на особу, яка 06 вересня 2017 року вчинила крадіжку виробів із металу з території домоволодіння на АДРЕСА_5 (т. 1 а.с. 106 - 109).

Згідно із протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31 січня 2018 року свідок ОСОБА_13 та потерпіла ОСОБА_8 впізнали ОСОБА_10 і вказали на останнього, як на особу, яку вони бачили 06 вересня 2017 року на АДРЕСА_5 із виробами з металу (т. 1 а.с. 114 - 117).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 24 лютого 2018 року встановлено, що в ході даної слідчої дії ОСОБА_10 , з виходом на місце, детально розповів і показав про обставини, за яких він і ОСОБА_9 , попередньо домовившись, спільно вчинили таємне викрадення майна ОСОБА_8 так, як про це викладено у вироку.

При цьому обвинувачений вказав на такі подробиці обставин справи, які могли бути відомі лише особі, що була присутня на місці вчинення злочину, і їй було відомо про місце і спосіб його скоєння (т.1 а.с. 124 - 127).

Відповідно до висновку експерта-товарознавця № 4334 від 28 вересня 2017 року вартість викраденого у потерпілої ОСОБА_8 майна лому чорного металу, загальною вагою 92 кг., на час вчинення злочину, тобто станом на 06 вересня 2017 року, складає 441 гривню 60 коп. (т. 1 а.с. 140, 141).

За епізодом таємного викрадення майна ОСОБА_7 .

Обвинувачений ОСОБА_9 показав, що в один із днів на початку листопада 2017 року він, маючи умисел на вчинення крадіжки, діючи із корисливих мотивів, зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_6 , звідки повторно таємно викрав чуже майно різні вироби із чорного металу, загальною вагою 225 кг., та вироби із алюмінію - посуд, загальною вагою 5 кг., які на найнятому автомобілі з причепом доставив у пункт прийому металобрухту ТОВ «Альтметал», де здав їх у відповідній якості, отримані гроші витратив на власні потреби.

Потерпіла ОСОБА_7 показала суду, що їй належить домоволодіння АДРЕСА_6 .

У середині листопада 2017 року, прибувши у вказане домоволодіння, вонавиявила, що з його території викрадені належні їй вироби із чорного металу частини обладнання будівель, вагою 225 кг., та алюмінію - посуд, вагою 5 кг.

Із показань свідка ОСОБА_14 начальника Первомайської дільниці ТОВ «Альтметал» - підприємства, яке здійснює прийом металобрухту, вбачається, що у листопаді 2017 року ОСОБА_9 здавав, а він, свідок, приймав від нього брухт чорного і кольорового металів.

16 листопада 2017 року ОСОБА_7 звернулася до Первомайського ВП ГУНП в Харківській області з заявою, в якій зазначила, що у період часу з 11 по 16 листопада 2017 року невідомі особи з території домоволодіння АДРЕСА_6 вчинили крадіжку виробів з металу, спричинивши їй матеріальну шкоду (т. 1 а.с. 92).

В протоколі огляду місця події від 16 листопада 2016 року відображена обстановка у домоволодінні АДРЕСА_6 , з території якого, зі слів обвинуваченого ОСОБА_9 і потерпілої ОСОБА_7 , була вчинена крадіжка (т. 1 а.с. 95 - 98).

Під час проведення слідчого експерименту 24 лютого 2018 року обвинувачений ОСОБА_9 з виходом на місце детально розповів і показав про обставини вчинення крадіжки майна

потерпілої ОСОБА_7 , так, як про це викладено у вироку (т. 1 а.с. 128 - 132).

Згідно з висновком експерта товарознавця № 1125 від 29 січня 2018 року загальна вартість викраденого у потерпілої ОСОБА_7 майна складає 1147 гривень 50 коп.: брухту чорного металу, вагою 225 кг. 1012 гривень 50 коп.; брухту алюмінію, вагою 5 кг. 135 гривень (т. 1 а.с. 142-145).

Таким чином, проаналізувавши всі докази, суд встановив, що внаслідок вчинення злочину потерпілій ОСОБА_7 була заподіяна майнова шкода на загальну суму 1147 гривень 50 коп., а не 1589 гривень 10 коп., як про це зазначено в обвинувальному акті зі зміненим обвинуваченням.

За епізодом таємного викрадення майна ОСОБА_12

ОСОБА_10 і ОСОБА_11 щодо обвинувачення у вчиненні таємного викрадення майна ОСОБА_12 , за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_10 повторно, на підставі ст. 63 Конституції України від давання показань відмовились.

З відповідного протоколу від 26 квітня 2018 року та фототаблиці до нього вбачається, що при зважуванні металевих дверей було встановлено, що їх вага складає 45 кг. (т. 3 а.с. 68-71).

В подальшому ці двері були оглянуті і визнані речовим доказом у даному кримінальному провадженні, що підтверджується протоколом огляду предмету та постановою слідчого від 26 квітня 2018 року (т. 3 а.с.72, 73).

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_10 і ОСОБА_11 підтвердили, що саме ці двері були викрадені ними і особою, матеріали кримінального провадження щодо якої відселені в окреме провадження, за обставин, викладених в описовій частині вироку.

Відповідно до висновку експерта-товарознавця № 17882 від 27 липня 2018 року вартість викраденого майна, яке належало ОСОБА_12 , складає 225 гривень (т. 3 а.с. 75-78).

Протоколами проведення слідчих експериментів від 28 серпня 2018 року з додатками встановлено, що в ході цих слідчих дій ОСОБА_11 і ОСОБА_10 , з виходом на місце, детально розповіли і показали про обставини, за яких вони вчинили таємне викрадення майна ОСОБА_12 , так, як про це викладено у вироку.

При цьому обвинувачені вказали на такі подробиці обставин справи, які могли бути відомі лише особам, що були присутні на місці вчинення злочину, і їм було відомо про місце і спосіб його скоєння (т. 3 а.с. 79-84).

Дослідивши і оцінивши представлені докази, що покладені в основу вироку, які є достовірними, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи, узгоджуються між собою, взаємно доповнюють один одного, здобуті слідством з дотриманням порядку, встановленого кримінально-процесуальним законодавством, у їх сукупності, суд доходить висновку про доведеність винуватості ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в обсязі пред`явленого обвинувачення, визнаного судом доведеним, і кваліфікує:

- дії ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємні викрадення чужого майна(крадіжки), одне із яких вчинене за попередньою змовою групою осіб, а друге повторно;

- дії ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємні викрадення чужого майна (крадіжки), вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб;

- дії ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , суд визнає щире каяття обвинувачених, те, що вони активно сприяли розкриттю злочинів.

Частина 4 ст.67 КК України передбачає, що якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу, як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Суд не приймає до уваги в якості обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , вчинення ними злочину за попередньою змовою групою осіб, вказані такими у обвинуваченні, оскільки відповідно до диспозиції ст. 185 КК України зазначена ознака є кваліфікуючою.

Крім того, відповідно до роз`яснень, які викладені у п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04 червня 2010 року «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК України, як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 цього ж Кодексу як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання, як обставину, що його обтяжує.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_10 засуджений 14 грудня 2016 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років і шести місяців позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки.

Під час відбування покарання з випробуванням ОСОБА_10 вчинив нові злочини, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України, які є умисними і по відношенню до злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, утворюють повторність злочинів.

Таким чином вказівку в обвинуваченні на те, що обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_10 є рецидив злочинів, суд вважає безпідставною, узв`язку із чимне враховує в якості обставини, що обтяжує покарання ОСОБА_10 , рецидив злочинів, вказанийу обвинуваченні.

Дослідивши дані про особу ОСОБА_9 , суд встановив, що останній на момент вчинення злочинів трудовою діяльністю не займався, за місцем мешкання характеризується задовільно, не судимий.

Призначаючи покарання ОСОБА_9 суд враховує, що згідно зі ст. 12 КК України останній вчинив злочини середньої тяжкості, сукупність всіх обставин, які характеризують злочинні діяння, наслідки, що настали, обставини, які пом`якшують покарання, дані досудової доповіді з інформацією про соціально-психологічну характеристику ОСОБА_9 , відповідно до якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим оцінюється як високий, а ризик його небезпеки для суспільства, оцінюються як дуже високий те, що останній на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

З урахуванням викладеного, тяжкості вчинених злочинів, конкретних обставин справи і даних, які характеризують обвинуваченого, суд хоча і призначає ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі, однак доходить висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства і вважає за необхідне, відповідно до ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Дослідивши дані про особу ОСОБА_10 , суд встановив, що останній на момент вчинення злочинів трудовою діяльністю не займався, за місцем мешкання характеризується задовільно.

Призначаючи покарання ОСОБА_10 суд враховує, що згідно зі ст. 12 КК України останній вчинив злочини середньої тяжкості, сукупність всіх обставин, які характеризують злочинні діяння, наслідки, що настали, обставини, які пом`якшуютьпокарання, дані досудової доповіді з інформацією про соціально-психологічну характеристику ОСОБА_10 , згідно з якою виправлення останнього не можливе без ізоляції від суспільства, те, що ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінюється як дуже високі.
З урахуванням викладеного, тяжкості вчинених злочинів, обставин справи і даних, які характеризують обвинуваченого, суд доходить висновку, що справедливим покаранням, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_10 , попередження нових злочинів, є покарання у виді позбавлення волі, яке йому належить відбувати реально.

Крім того, оскільки ОСОБА_10 був засуджений згідно із наведеним вироком суду, вчинив злочини під час відбування покарання з випробуванням, суд, призначаючи обвинуваченому за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі, також застосовує ст. 71 КК України і призначає остаточне покарання за сукупністю вироків.

Дослідивши дані про особу ОСОБА_11 , суд встановив, що останній на момент вчинення злочину трудовою діяльністю не займався, за місцем мешкання характеризується задовільно, раніше не судимий.

Призначаючи покарання ОСОБА_11 суд враховує, що згідно зі ст. 12 КК України останній вчинив злочин середньої тяжкості, сукупність всіх обставин, які характеризують злочинне діяння, наслідки, що настали, обставини, які пом`якшують покарання, дані досудової доповіді з інформацією про соціально-психологічну характеристику ОСОБА_11 , відповідно до якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим та ризик його небезпеки для суспільства, оцінюються як середні, те, що останній на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

З урахуванням викладеного, тяжкості вчиненогозлочину, конкретних обставин справи і даних, які характеризують обвинуваченого, суд хоча і призначає ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі, однак доходить висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства і вважає за необхідне, відповідно до ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Цивільні позови не заявлені.

Запобіжні заходи, застосовані щодо обвинувачених ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , припинили свою дію.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_11 не застосовувався.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 725 гривень 61 коп., відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує на користь держави: 434гривні30 коп. з ОСОБА_9 ;219 гривень 81 коп. з ОСОБА_10 ;71 гривню 50 коп. з ОСОБА_11 .

Питання про речові докази підлягають вирішенню у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

Згідно із ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки і шість місяців.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 14 грудня 2016 року, і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_10 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на три роки і дев`ять місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_10 обчислювати з дня його затримання після набрання вироком законної сили.

ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

Згідно із ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_11 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: металобрухт, загальною вагою 92 кг.; металеві вхідні двері, відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України повернути за належністю потерпілим ОСОБА_8 і ОСОБА_12 .

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 725 гривень 61 коп., стягнути на користь держави: 434 гривні 30 коп. з ОСОБА_9 ; 219 гривень 81 коп. з ОСОБА_10 ;71 гривню 50 коп. з ОСОБА_11 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1