Справа № 404/2845/18
Номер провадження 1-м/404/1/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі :
головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Салехардського міського суду Ямало-Ненецького автономного округу від 15.10.2015 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою судової колегії у кримінальних справах суду Ямало-Ненецького автономного округу від 03.03.2016 року відповідність із законодавством України відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, фактично перебуває у ФКУ «Виправна колонія № 8» УФСВП Росії по Ямало-Ненецькому автономному округу, засудженого вироком Салехардського міського суду Ямало-Ненецького автономного округу від 15.10.2015 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою судової колегії у кримінальних справах суду Ямало-Ненецького автономного округу від 03.03.2016 року до 6 років 10 місяців позбавлення волі,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:
До Кіровського районного суду м. Кіровограда надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку суду Російської Федерації, яким засуджений громадянин України ОСОБА_3

З доданих до клопотання документів вбачається, що вироком Салехардського міського суду Ямало-Ненецького автономного округу від 15.10.2015 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою судової колегії у кримінальних справах суду Ямало-Ненецького автономного округу від 03.03.2016 року ОСОБА_3 визнано винним в скоєнні злочину передбаченого ч. 5 ст. 33, ч. 3 ст. 30, п "г" ч. 4 ст. 228-1 КК РФ та призначено покарання у виді 6 років 10 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання визначається з моменту затримання ОСОБА_3 з 15 листопада 2014 року, який відбуває покарання у ФКУ «Виправна колонія № 8 УФСВП Росії по Ямало-Ненецькому автономному округу».

ОСОБА_3 є громадянином України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорта, має бажання невідбуту міру покарання в подальшому відбувати в Україні і Міністерством юстиції України погоджено питання з Міністерством юстиції Російської Федерації про передачу ОСОБА_3 для подальшого відбування покарання в Україні.

Суд, заслухавши думку прокурора, який просив задовольнити клопотання Міністерства юстиції України та визнати, що дії ОСОБА_5 потрібно кваліфікувати за законодавством України та призначити йому покарання, яке не перевищує термін призначення покарання вироком суду Російської Федерації.

Згідно ч.1 ст. 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Суд, виконуючи вищевказані вимоги, а також положення ч. 3 ст. 603 КПК України, якою на суд покладено обов`язок встановити, чи дотримані умови, передбачені міжнародним договором, або відповідними положеннями КПК, відмічає, що чинним на території України діє Закон України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 року».

Зазначена Європейська конвенція згідно з положеннями ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Приводячи вирок Салехардського міського суду Ямало-Ненецького автономного округу від 15.10.2015 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою судової колегії у кримінальних справах суду Ямало-Ненецького автономного округу від 03.03.2016 року у відповідність до законодавства України суд виходить з наступного.

Як вбачається з вироку Салехардського міського суду Ямало-Ненецького автономного округу від 15.10.2015 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою судової колегії у кримінальних справах суду Ямало-Ненецького автономного округу від 03.03.2016 року дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 5 ст. 33, ч. 3 ст. 30, п "г" ч. 4 ст. 228-1 КК Російської Федерації, як пособництво на замах в незаконному збуті наркотичних засобів, вчинений за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах.

Кримінально карні дії мали місце в період з 01.11.2014 року по 12.11.2014 року.

За зазначені дії в Україні встановлена кримінальна відповідальність ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 307 КК України, а саме пособництво на замах в незаконному збуті наркотичних засобів, вчинений за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах.

Крім того, необхідно врахувати ту обставину, що злочин не було доведено до кінця, з причин, які не залежали від волі особи, а отже необхідно застосувати ч.2 ст. 15 КК України: «Замах на вчинення злочину є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі».

Відповідно до ч.3 ст.68 КК України, за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Пунктом b) частини 1 статті 9 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.

Пунктами а), d) статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не може посилюватися кримінальне покарання засудженої особи.

У зв`язку з цим, суд не може застосувати ч. 3 ст. 307 КК України, враховуючи, що кількість наркотичних засобів, яка була предметом кримінального правопорушення, а саме 21,387 грн., згідно законодавства України віднесено до особливо великих розмірів, оскільки це погіршить становище засудженого.

Згідно з ч. 3 ст. 610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, яким передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку іноземної держави.

Поряд з цим, частиною 4 статті 610 КПК України передбачено, що при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків: якщо законом України про кримінальну відповідальність максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України та якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Таким чином, вирок Салехардського міського суду Ямало-Ненецького автономного округу від 15.10.2015 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою судової колегії у кримінальних справах суду Ямало-Ненецького автономного округу від 03.03.2016 року, яким ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 5 ст. 33, ч. 3 ст. 30, п "г" ч. 4 ст. 228-1 КК РФ, та призначено покарання із застосуванням ст. 64 КК РФ у вигляді 6 років 10 місяців позбавлення волі слід привести у відповідність із законодавством України, та вважати ОСОБА_3 засудженим за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років 10 місяців позбавлення волі. При цьому, застосування ст. 69 КК України є недоречним.

Також враховуючи, що покарання чи захід за своїм характером або своєю тривалістю не може бути більш суворим, ніж міра покарання, призначена в державі винесення вироку, і не може перевищувати максимальні строки позбавлення волі, передбачені законодавством держави виконання вироку, суд не встановлює додаткове покарання, у виді конфіскації майна, передбачене ч.2 ст.307 КК України.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 9, 11 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, ст.ст. 602, 609, 610, 614 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Вирок Салехардського міського суду Ямало-Ненецького автономного округу від 15.10.2015 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою судової колегії у кримінальних справах суду Ямало-Ненецького автономного округу від 03.03.2016 року, яким ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 5 ст. 33, ч. 3 ст. 30, п "г" ч. 4 ст. 228-1 КК РФ привести у відповідність до законодавства України.

Вважати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 засудженим за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років 10 місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 15.11.2014 року.

Відповідно до п. 5 ст. 72 КК України зарахування в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі у період з 15.11.2014 року по 03.03.2016 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1