Постанова

Іменем України
8 травня 2018 року

м. Київ
справа № 461/3636/17
провадження № 51-2625км18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 6 листопада 2017 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000477.

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом апеляційної інстанції обставини
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 4 серпня 2017 року клопотання детектива НБ Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_8 , погоджене з прокурором САП Генеральної прокуратури України,в кримінальному провадженні № 0000477задоволено, накладено арешт на майно, тимчасово вилучене 25 липня 2017 року під час проведення обшуку.

Апеляційний суд Львівської області ухвалою від 6 листопада 2017 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на вищезазначену ухвалу слідчого судді повернув апелянту, оскільки апеляційну скаргу подано ним після закінчення строку апеляційного оскарження і питання про поновлення цього строку адвокат ОСОБА_9 не порушує.

Вимоги касаційної скарги і узагальненні доводи особи, які її подала
У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_7 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу апеляційного суду скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Вважає, що строк апеляційного оскарження не був пропущений, оскільки апеляційну скаргу подав в межах цього строку. Обґрунтовує тим, що ОСОБА_7 стало відомо про існування ухвали слідчого судді лише 2 листопада 2017 року, після проходження нею курсу лікування та повернення до України й укладення договору про надання правової допомоги, відповідно до якого з 2 листопада 2017 року він здійснює представництво її інтересів в судах. Також вказує, що ОСОБА_7 не отримувала ухвали суду про арешт майна, а судовий розгляд 4 серпня 2017 року слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова відбувся без повідомлення ОСОБА_7 як особи, у якої було тимчасово вилучено майно. У зв`язку з наведеним вважає, що апеляційний суд позбавив ОСОБА_7 права на апеляційне оскарження судового рішення.
Детектив НАБУ ОСОБА_8 подав заперечення, в якому просить ухвалу суду апеляційної інстанції від 6 листопада 2017 року залишити без зміни, а касаційну скаргу адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5 вважав касаційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 необґрунтованою і просив залишити її без задоволення.

Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора та перевіривши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
У п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК передбачено, що підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. При цьому істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч. 1 ст. 412 КПК).
Згідно зі ст. 370 і ч. 2 ст. 418 КПК ухвала суду апеляційної інстанції повинна бути законною, обґрунтованою і вмотивованою. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Як встановлено у п. 3 ч. 2 і ч. 3 ст. 395 КПК, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення. При цьому, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Однак, повернення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 не ґрунтується на наведених вимогах кримінального процесуального закону.
Зокрема, суд апеляційної інстанції, пославшись на ст.ст. 395, 399 КПК, вказав, що адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу 3 листопада 2017 року через відділення поштового зв`язку № 32 у м. Києві, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, а клопотання про його поновлення в ній не міститься.
Водночас, зазначивши в ухвалі доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 про те, що ухвала слідчого судді від 4 серпня 2017 року про накладення арешту на майно була постановлена без виклику ОСОБА_7 , апеляційний суд залишив їх поза увагою.
Так, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 , як власник квартири АДРЕСА_1 , не була присутня 25 липня 2017 року при проведенні детективами НАБУ обшуку в цій квартирі. Відповідно до телефонограм Галицького районного суду м. Львова про дату, час і місце розгляду клопотання про арешт майна було повідомлено прокурора, адвоката ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Однак, даних щодо повідомлення ОСОБА_7 про розгляд клопотання як особі, в якої 25 липня 2017 року під час проведення обшукубуло тимчасово вилучено майно, матеріали кримінального провадження не містять.
Крім того, як слідує із супровідного листа, ухвалу слідчого суддіГалицького районного суду м. Львова від 4 серпня 2017 року було направлено для відома ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , але зазначена адреса не відповідає ні місцю реєстрації ОСОБА_7 , ні місцю її фактичного проживання.

Разом з тим,відповідно до ордеру КС № 093728 адвоката ОСОБА_6 уповноважено здійснювати представництво інтересів ОСОБА_7 в судах лише з 2 листопада 2017 року, після укладення з нею договору про надання правової допомоги того ж дня адвокатським об`єднанням «Немесіда».

3 листопада 2017 року адвокат ОСОБА_9 подав через відділення поштового зв`язку № 32 у м. Києві апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_7 до Апеляційного суду Львівської області на ухвалу слідчого судді від 4 серпня 2017 року.

У цій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_9 вказував, що суд не повідомляв ОСОБА_7 про розгляд клопотання про арешт майна, копію ухвали слідчого судді вона не отримувала і фактично їй стало відомо про існування ухваленого слідчим суддею судового рішення лише 2 листопада 2017 року, після отримання відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень та підписання договору про надання правової допомоги з адвокатським об`єднанням «Немесіда». Відтак адвокат ОСОБА_9 зазначив, що апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_7 подав у межах строку на апеляційне оскарження.
Також перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що даних про повідомлення ОСОБА_7 про дату, час і місце розгляду слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова клопотання про арешт майна та отримання нею копії цього судового рішення вони не містять.
Таким чином, ухвалюючи рішення про повернення апеляційної скарги, апеляційний суд не з`ясував та не перевірив відповідно до вимог ч. 5 ст. 115, ст. 116, ч. 2 і ч. 3 ст. 395, ст. 399 КПК указані адвокатом ОСОБА_6 обставини щодо дотримання ним строків оскарження ухвали слідчого судді, в зв`язку з чим дійшов передчасного висновку про подання апеляційної скарги з пропуском строку апеляційного оскарження.
За таких обставин, судом апеляційної інстанції при вирішенні питання про повернення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 4 серпня 2017 року було допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, які є істотними, позаяк перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК є підставою для скасування такого судового рішення.
Тому ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, за результатами якого необхідно ухвалити судове рішення у відповідності до вимог кримінального процесуального закону.
На підставі наведеного та керуючись статтями 433, 434, 436, 440442 КПК України, пунктом 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року, Суд
у х в а л и в:
касаційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 6 листопада 2017 року про повернення адвокату ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 його апеляційної скарги скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3