ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
справа № 201/5304/18
провадження №1-кс/201/4131/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська
у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
заявника ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції)
прокурор ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі скарга ОСОБА_3 , на постанову слідчого в ОВС другого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 27 квітня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0000720 від 11.09.2015 року за ч. 2 ст. 365 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого в ОВС другого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 27 квітня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0000720 від 11.09.2015 року за ч. 2 ст. 365 КК України та направити до прокуратури Дніпропетровської області матеріали для подальшого розслідування кримінального провадження.
В обґрунтування доводів скарги заявник посилається на те, що рішення про закриття кримінального провадження незаконним, оскільки підставами для скасування постанови є упередженість та зацікавленість слідчої ОСОБА_5 , невиконання ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2016 року, не надано слідчою оцінки показам голови міста Марганець ОСОБА_6 , який чітко вказав про гематоми на голові ОСОБА_7 які він бачив.
Заявник у судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав доводи та вимоги скарги, просив її задовольнити та направити матеріали до прокуратури Дніпропетровської області для здійснення подальшого досудового розслідування.
Прокурор ОСОБА_4 , заперечував проти задоволення скарги, постанову вважав такою, що винесена законна та обґрунтовано, з дослідженням всіх обставин.
Вислухавши заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного правового висновку з таких підстав.
Так, частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Аналогічні положення відображені і у ч. 4 ст. 38 КПК України щодо зобов`язань самого органу досудового розслідування, які вказують, що останній має застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Згідно ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч. 1 ст. 94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
З положень ст. 84 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Згідно положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.
Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину чи самої події, то він має звернути увагу на те, що б така постанова у обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.
Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Практика Європейського Суду з Прав Людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).
А, в рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (див. рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (див. рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).
Постанова про закриття кримінального провадження повинна містити достатні відомості, які б свідчили про те, що усім обставинам справи у порядку ст. 94 КПК України було надано необхідну правову оцінку в сукупності, що свідчить про те, що встановлена, на даний час, органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що не залишає місце сумнівам, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).
Наявними матеріалами підтверджено, що другим слідчим відділом слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області було здійснено досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000720, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.09.2015 за ознаками ч. 2 ст. 365 КК України згідно ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03.08.2015 у справі № 201/12108/15-к за заявою ОСОБА_3 за фактом вчинення кримінального правопорушення співробітниками Марганецького МВ ГУМВС України в Дніпропетрвоській області, що полягає у нанесенні тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .
Постановою від 27 квітня 2018 року слідчим в ОВС другого СВУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , кримінальне провадження № 0000720 від 11.09.2015 року було закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
При прийнятті оскаржуваного рішення слідчий послався на те, що з показань ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , наданих у кримінальному провадженні № 0000013 від 05.03.2013 за ознаками ч. 1 ст. 367 КК України, останні не вказали на факти спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 в палаті № 3 реанімаційного відділення Марганецької міської лікарні 06.12.2012 працівниками міліції, в тому числі начальником Марганецького МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_10 та експертом ОСОБА_11 .
При цьому, під час проведеного досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000013, показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 стосовно того, що вони спостерігали за подіями, які відбувались 06.12.2012 в палаті № 3 відділення інтенсивної терапії з вулиці через вікно, були спростовані шляхом проведення огляду вікон палати № 3 анестезіологічного відділення Марганецької міської лікарні № 1. Зокрема під час проведеного огляду встановлено, що вказані вікна заходяться на висоті 1,60 м. від рівня землі, є металопластиковими та з внутрішньої сторони обклеєні вініловою плівкою, яка унеможливлює спостерігання ззовні за подіями, які відбуваються в палаті. Крім того, присутній під час проведення огляду лікар відділення анестезіології та інтенсивної терапії Марганецької ЦМЛ ОСОБА_12 пояснив, що захисна плівка на вікнах палати поклеєна в 2011 році.
Факт спричинення ОСОБА_7 06.12.2012 в палаті № 3 реанімаційного відділення Марганецької міської лікарні тілесних ушкоджень, від яких, за твердженням ОСОБА_3 , він ( ОСОБА_7 ) помер, повністю спростовується висновками комісійних судово-медичних експертиз, проведених у кримінальному провадженні № 0000005, внесеному 10.12.2012 за ч. 1 ст. 140 КК України за заявою ОСОБА_3 щодо неналежного надання медичної допомоги ОСОБА_7 .
Зокрема, згідно висновку експерта № 53 від 04.04.2014 комісійної судово-медичної експертизи, проведеної КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» причиною смерті ОСОБА_7 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в Дніпропетровській обласній клінічній лікарні імені І.І Мечникова) є гострий панкреатит з переходом у панкреонекроз. Описова частина вказаного висновку експертизи не містить будь-яких даних щодо наявності тілесні ушкодження у ОСОБА_7 , також зазначено, що кістково-травматичних ушкоджень свода черепу не виявлено, ознак травматичних ушкоджень м`яких тканин голови не виявлено. 27.03.2016 у кримінальному провадженні № 0000005 була призначена повторна комісійна судово-медична експертиза, проведення якої було доручено експертам ДУ «Головне бюро судово-медичної експертизи МОЗ України» (призначена за клопотанням ОСОБА_7 у зв`язку з недовірою експертам КЗ «Дніпропетровське обласне бюро СМЕ» ДОР»). Згідно висновку експерта № 137/16 від 30.01.2018 комісійної судово-медичної експертизи встановлено, що у ОСОБА_7 мало місце: «Острый панкреатит тяжелой степени, панкреонекроз. Операция лапаротомия, дренирование сальниковой сумки, вскрытие левостороннего параколита (28.12.12), санация очагов (03.01.13, 09.01.13), нефрэктомия справа, дренирование гнойных затеков (16.01.13). Трахеостомия (12.12.12). Осл.: Тяжелый панкреатогенный сепсис с множественными септическими очагами (оментобурсит, парапанкреатит, параколит слева, абсцесс правой почки, перитонит). Гнойный трахеобронхит. Застойная пневмония. Энцефалопатия сложного генеза. Дефицит питания 1 ст. Септический шок» з розвитком поліорганної недостатності, що і стало безпосередньою причиною смерті. Судово-медичні дані, які б вказували на те, що мала місце гематома м`яких тканин потиличної області ОСОБА_7 відсутні.
Таким чином, слідчий дійшов до висновку, що твердження ОСОБА_3 щодо спричинення, в т.ч. і працівниками міліції, тілесних ушкоджень його сину ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 в Марганецькій міській лікарні, від яких він помер, спростовуються як свідченнями допитаних осіб, так і висновками проведених комісійних судово-медичних експертиз.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
На підставі ч. 3 ст. 284 КПК України, слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялось про підозру.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається у тому числі з мотивувальної частини, яка повинна містити: відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Аналізуючи вищевикладене, слід дійти висновку, що вимоги даних норм закону слідчим при винесені оскаржуваної постанови порушені не були, а прийняте ним рішення обґрунтовано належним чином, оскільки винесено за результатами здійснення досудового розслідування, в ході якого було проведено повну та всебічну перевірку фактів, які стосувалися обставин даного кримінального провадження. Таким чином, висновок слідчого щодо відсутності події кримінального правопорушення в даному випадку є обґрунтованим.
Крім цього, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, слід також зазначити, що слідчим під час досудового розслідування було здійснено всі процесуальні та слідчі дії, проведення яких є можливим та необхідним для об`єктивного, всебічного та неупередженого розслідування даного кримінального провадження, що дозволяє прийняти законне рішення за результатами проведеного досудового розслідування.
Крім того, стосовно доводів скарги ОСОБА_3 , стосовно не допиту свідка у кримінальному провадженні ОСОБА_13 , то постановою від 27 листопада 2017 року було відмовлено в повному обсязі в її задоволенні, мотивуючи тим, що ОСОБА_3 не є стороною у кримінальному провадженні № 0000660 та не має повноважень щодо звернення з клопотанням про проведення слідчих дій.
Таким чином, стороною обвинувачення всебічно, повно і неупереджено проведено досудове розслідування у кримінальному провадженні, зокрема проведено необхідні і достатні слідчі дії, направлені на встановлення всіх обставин події.
Слід взяти до уваги той факт, що рішення про закриття кримінального провадження приймається вже не в перше. Так, ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 05 квітня 2018 року постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000720 від 16.09.2015 року було скасовано та направлено до прокуратури Дніпропетровської області для продовження досудового розслідування. Так, на виконання слідчого судді, слідчою ОСОБА_5 було проведено огляд матеріалів кримінального провадження № 0000005 за заявою ОСОБА_3 , щодо неналежного виконання службових обов`язків посадовими особами Марганецької ЦМЛ під час лікування його сина ОСОБА_7 , а також було здійснено огляд матеріалів кримінального провадження № 0000013 за заявою ОСОБА_3 на дії працівників Марганецького МВ ГУМВС України у Дніпропетровській області та надано повну та неупереджену оцінку вказаним матеріалам, та вже після цього, 27.04.2018 року, було винесено постанову про закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, слідчий суддя вважає, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС другого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 27 квітня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0000720 від 11.09.2015 року за ч. 2 ст. 365 КК України - слід відмовити.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 110, 284, 303, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 , на постанову слідчого в ОВС другого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 27 квітня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0000720 від 11.09.2015 року за ч. 2 ст. 365 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її проголошення..

Слідчий суддя ОСОБА_1