АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/207/18 Справа № 711/86/18 Категорія: ст. 303 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.04.2018 року про повернення скарги захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 ,-

в с т а н о в и л а :
Захисник ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси зі скаргою, в якій просить зобов`язати Генерального прокурора ОСОБА_9 вчинити дію у розумний строк, визначений на розсуд слідчого судді, і в порядку ст.36 КПК України особисто розглянути по суті скаргу ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 від 06.11.2017р. на постанову заступника Генерального прокурора ОСОБА_10 від 11.10.2017р. про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0001998.

В обґрунтування скарги зазначено, що всупереч порядку, передбаченому законом, Генеральний прокурор двічі особисто не розглянув скарги ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 від 06.11.2017р. та від 05.12.2017р., внаслідок чого сторона захисту позбавлена можливості оскаржити законність постанови заступника Генерального прокурора ОСОБА_10 від 11.10.2017р. про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0001998. Вирішення таких скарг сторони захисту прокурором Генеральної прокуратури ОСОБА_11 , а не особисто Генеральним прокурором, є порушенням порядку, передбаченого ст.36 КПК України та свідченням протиправної бездіяльності Генерального прокурора.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 квітня 2018 року скаргу ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 повернуто заявникові.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 квітня 2018 року, захисник ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд слідчим суддею за скаргою захисника ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні №0001998, яка полягає у невиконанні Генеральним прокурором України ОСОБА_9 процесуальної дії нерозгляді скарги сторони захисту від 06.11.2017 року у визначений законом строк. Стверджує, що оскаржувана ухвала слідчого судді постановлена без додержання вимог щодо кримінального провадження, необґрунтована, оскільки ґрунтується не на матеріалах справи на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, як підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до закону, та невмотивована.

Зазначає, що предметом його скарги є бездіяльність конкретного прокурора (Генеральний прокурор України ОСОБА_9 ) у конкретному кримінальному провадженні. І бездіяльність ця полягає у невиконанні повноважень, передбачених не будь-яким законом, а саме КПК України. Отже, ні про які функції адміністративного характеру, як того стверджує слідчий суддя у постановленій ухвалі, у його скарзі не йдеться.

Заслухавши доповідача, думку скаржника про задоволення апеляційної скарги, прокурора про безпідставність апеляційних вимог, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність прокурора під час досудового розслідування розглядаються слідчим суддею районного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченого цим Кодексом.

Під час розгляду скарги слідчий суддя перевіряє обґрунтованість доводів скарги, наявність або відсутність порушень закону в діях слідчого та прокурора, а під час досудового розслідування законність та обґрунтованість рішення слідчого, прокурора та приймає одне із рішень, передбачених ч.2 ст. 307 КПК України, а саме: скасовує рішення слідчого чи прокурора, зобов`язує припинити дію, зобов`язує вчинити певну дію або відмовляє у задоволенні скарги.

Частиною першою статті 303 КПК України передбачений вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні, до яких віднесено і можливість потерпілого чи його представника оскаржити бездіяльність прокурора, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а також у нездійсненні ним інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до частини 4 статті 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Як вбачається з матеріалів провадження захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , звернувся до суду з скаргою на бездіяльність Генерального прокурора України, яка полягала в тому, що Генеральний прокурор ОСОБА_9 не розглянув скарги захисту від 06.11.2017 року на рішення прокурора нижчого рівня ОСОБА_12 у кримінальному провадженні №0001998, досудове розслідування якого здійснюється слідчим слідчого відділу прокуратури Черкаської області. Однак, вищевказану скаргу розглянув прокурор Генеральної прокуратури України ОСОБА_13 .

Не з`ясувавши належним чином, в чому полягає бездіяльність Генерального прокурора України, яка оскаржується захисником ОСОБА_7 , слідчий суддя дійшов до помилкового висновку про наявність передбачених ч.6 ст.9, ст. 32 КПК України підстав для повернення скарги заявникові.

При цьому, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що скарга подана на бездіяльність Генерального прокурора України, як керівника системи органів прокуратури, що стосується неналежного виконання ним своїх функцій адміністративного характеру, пов`язаних із здійсненням нагляду за дотриманням підлеглими прокурорами питань організаційного характеру їх діяльності. Таким чином, в зв`язку з тим, що Генеральна прокуратури України знаходиться за адресою: вул. Різницька, буд. 13/15, Київ-11, 01011, що відносить до територіальної юрисдикції Печерського районного суду м. Києва, тому скарга підсудна до розгляду слідчим суддею саме такого суду.

За таких обставин ухвала слідчого судді про повернення скарги ОСОБА_7 на бездіяльність Генерального прокурора України, яка згідно закону може бути оскарження в судовому порядку, підлягає скасуванню як незаконна й необґрунтована.

Так, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право кожного чиї права та свободи, закріплені в Конвенції, порушено на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Стаття 6 Конвенції закріплює право на справедливий суд, що полягає в тому, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується ч. 3 ст. 8 Конституції України.

За змістом ч.ч. 3, 4 ст. 21 КПК України, кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків з гарантією забезпечення права на оскарження процесуального рішення.

Частиною 1 ст. 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Доступ до правосуддя, в контексті кримінального провадження, означає надання учасникові провадження можливості, тобто права, звертатися до суду за захистом свого права чи охоронюваного законом інтересу, заявляти різного роду клопотання, оскаржувати до слідчого судді, суду чи суду вищої інстанції рішення учасників провадження, які наділені владними повноваженнями і вчиняють чи ухвалюють рішення.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Аналізуючи наведені норми, захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , є особою, яка наділені правом на звернення до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність Генерального прокурора України ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0001998, у якій визначено підсудність за прокуратурою Черкаської області, і дана скарга, на думку колегії суддів, підлягає розгляду по суті заявлених вимог.

При цьому, колегія суддів також враховує і те, що відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування ухвала слідчого судді може бути постановлена лише про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Тому, за результатами розгляду скарги захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , слідчий суддя повинен був прийняти одне з процесуальних рішень, передбачених ч. 2 ст. 307 КПК України, тобто розглянути скаргу по суті.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до переконання, що слідчий суддя, повертаючи скаргу захиснику ОСОБА_7 , діяв у спосіб, який не ґрунтується на вимогах процесуального закону, а тому, з урахуванням обґрунтованості апеляційних вимог, вважає за необхідне ухвалу слідчого судді скасувати.

Оскільки слідчий суддя не розглядав вимоги скарги захисника ОСОБА_7 по суті, а в ході апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення встановлено підстави для його скасування, то, в межах повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду скарги на ухвалу слідчого судді, передбачених ст. 407 КПК України, суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу про повернення даної скарги на новий розгляд до районного суду.

При цьому, колегія суддів, приймаючи до уваги підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вдається до оцінки обґрунтованості скарги захисника ОСОБА_7 на бездіяльність Генерального прокурора України ОСОБА_9 , оскільки, в даному випадку, це належить до повноважень слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.04.2018 року про повернення скарги захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , скасувати, матеріали судового провадження направити до того ж суду 1 інстанції для розгляду відповідно до вимог КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :