У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.06.2018 Справа №607/10345/18

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання cтаршого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Саранчуки, Бережанського району, Тернопільської області, проживаючого: АДРЕСА_1 , працюючого заступником головного лікаря «Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» не депутата, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України,

за участю: прокурора відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 в межах кримінального провадження №0000110 від 31 травня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України звернувся із клопотанням, погодженим прокурором відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , якому 05 червня 2018 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, яке мотивується наступним.

ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді заступника головного лікаря «Центру екстреної медичної допомоги медицини катастроф», будучи наділеним організаційно-розпорядчими повноваженнями, в силу чого є службовою особою та відповідно до п.2 примітки до ст.368 КК України, що займає відповідальне становище, діючи умисно з метою власного збагачення, використовуючи надане йому службове становище усупереч інтересам служби, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 04.06.2018 близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в салоні належного йому автомобіля «Nissan Murano», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Рєпіна в м. Тернопіль, діючи за попередньою змовою з директором головним лікарем «Центру екстреної медичної допомоги медицини катастроф» ОСОБА_7 , попередньо вимагаючи, одержав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в сумі 1000 доларів США за позитивне вирішення питання щодо прийняття її на посаду медичної сестри «Центру екстреної медичної допомоги медицини катастроф».

Дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 3 ст. 368 КК України (в редакції Закону № 1261-VII від 13 травня 2014; із змінами, внесеними згідно із Законом № 1698-VII від 14 жовтня 2014; № 770-VIII від 10 листопада 2015; № 889-VIII від 10 грудня 2015), тобто одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, поєднане із вимаганням неправомірної вигоди, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

04 червня 2018 року о 10 год. 52 хв. ОСОБА_5 , затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

05 червня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У клопотанні старший слідчий зазначає та підтримується прокурором в судовому засіданні, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- заява ОСОБА_8 про факт вимагання у неї ОСОБА_5 неправомірної вигоди;

- пояснення ОСОБА_8 про обставини вимагання ОСОБА_5 неправомірної вигоди;

- протокол огляду обшуку від 04 червня 2018 року;

- протокол освідування ОСОБА_5 від 04 червня 2018 року:

- протокол огляду від 04 червня 2018 року;

- іншими матеріали кримінального провадження.

Старший слідчий у клопотанні зазначає і підтримується в судовому засіданні прокурором, що відповідно до ст. 177 КПК України підставою для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, а також встановлено обставини, які виправдовують даний запобіжний захід та підтверджують наявністю зазначених ризиків.

Зокрема, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. На даний час усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та розмір покарання, з метою уникнення покарання ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. ОСОБА_5 відоме фактичне місце проживання заявника у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , показання якої мають суттєве значення у даному кримінальному провадженні та він може незаконно впливати на неї з метою дачі нею неправдивих показів. Також ОСОБА_5 перебуває на посаді заступника головного лікаря «Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» та перебуваючи на волі може впливати на працівників «Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» з метою дачі ними неправдивих показань з приводу прийняття ОСОБА_8 на посаду медичної сестри у «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», які на даний час у кримінальному провадження ще не допитані, а також знищити, сховати чи спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Метою застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 , згідно ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Досудовим розслідуванням не встановлено даних, за допомогою яких би обґрунтовувалася можливість запобігти зазначеним ризикам будь-яким іншим із передбачених у КПК України запобіжних заходів, ніж обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, прокурор в судовому засіданні зазначає, що приймаючи до уваги вищенаведені ризики, тяжкість злочину, конкретних обставини його вчинення, насамперед перебуваючи на волі ОСОБА_5 може впливати на працівників «Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» з метою дачі ними неправдивих, які на даний час у кримінальному провадження ще не допитані, а також знищити, сховати чи спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, просить клопотання задовольнити, застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді взяття під варту із визначенням розміру застави в виді 148 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Захисник ОСОБА_6 , думку і заперечення якого підтримав підозрюваний ОСОБА_5 , просять в задоволенні клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити за необґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину. Зазначають, що прокурором в судовому засіданні, враховуючи особу підозрюваного, не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для уникнення ризиків, які вказані старшим слідчим у клопотанні, які також прокурором під час розгляду клопотання не доведені. А тому просяться, в разі доведеності клопотання, на думку слідчого судді, застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, а саме у виді застави.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення прокурора, слідчого, захисника, підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан.

Частина 2 статті 177 цього Кодексу передбачає, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачується.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграф 1 (с) Конвенції, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин». Існування «обґрунтованої підозри» розглядається як необхідна, а при первісному обранні навіть іноді неодмінна і достатня підстава для арешту.

Таким чином, під достатніми доказами відносно акту повідомлення особи про підозру слід розуміти достовірні відомості, зібрані, перевірені і оцінені слідчим, прокурором у встановленому законом порядку, які в своїй сукупності приводять до єдиного висновку на даний момент розслідування про те, що конкретна особа вчинила кримінальне правопорушення, яке передбачене КК України, і не підлягає звільненню від відповідальності за нього. При цьому, повідомлення особи про підозру, повинно базуватися не на простій сукупності доказів, а на їх системі. Якщо немає системи доказів, а є лише окремі докази винуватості, що не узгоджуються з іншими, значить не можна приймати рішення про повідомлення особи про підозру.

Обґрунтованість повідомлення про підозру означає, що кожне положення, сформульоване в ній, ґрунтується на зібраних доказах.

Так, під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, яке тяжким злочином, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. При цьому, підозра у вчиненні ОСОБА_5 вказаного злочину підтверджується оголошеними та дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності, які в даному випадку є достатніми при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу, виходячи із системного аналізу зібраних доказів. Посилання захисника на необґрунтованість підозри, відсутність доказів, які б вказували про вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину із викладеними у повідомленні про підозру обставинами, спростованні матеріалами клопотання, наданими і дослідженими в судовому засіданні обґрунтуваннями прокурора щодо їх зібрання та допустимості згідно вимог КПК України.

При цьому необхідно відзначити, що на даній стадії досудового розслідування слідчий судді не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження, одним із яких є запобіжний захід, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Зважаючи на викладене, приходжу до висновку, що органом досудового розслідування належним чином підтверджено у клопотанні та доведено в судовому засіданні прокурором наявність ризиків, передбаченого ст. 177 КПК України, для запобігання якого слідчий звернувся із клопотанням про застосування запобіжного заходу, а саме, враховуючи обставини вчиненого злочину та санкцію статті можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищення, схову або спотворення будь-яку з речей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та можливість підозрюваного незаконно впливати на свідків, потерпілих у кримінальному провадженні.

Вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що він має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 , за яким характеризується позитивно. Має позитивну характеристику «Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф». Має постійне місце роботи, обіймає керівну посаду заступником головного лікаря, одружений, на утриманні перебувають дві дитини, не судимий, на обліках і лікаря нарколога чи психіатра не перебуває. Зазначені дані в сукупності свідчать про стійкі соціальні зв`язки підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України встановлено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 цієї статті, але не доведе обставин, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

ЄСПЛ у Рішенні «Калашников проти Росії» вказав, що «будь-яка система обов`язкового тримання під вартою несумісна зі статтею 5 параграфу 3 Конвенції за визначенням. Якщо закон встановлює презумпцію щодо обставин, які стосуються підстав тримання під вартою, має бути, крім того, переконливо доведена наявність конкретних обставин, які переважають правило поваги до особистої свободи». Тобто, констатовано «презумпцію залишення обвинуваченого на свободі». Якщо законодавство та/або судова практика прямо або непрямо спрямовують на обов`язкове тримання під вартою у певних випадках, це може привести до порушення Конвенції. У кожному випадку, коли вирішується питання щодо утримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Зважаючи на наведене вище, за наслідками встановлених обставин за розглядом клопотання щодо вчинення кримінального правопорушення, не доведенням прокурором недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для недопущення виникнення вказаних слідчим і доведеними в судовому засіданні ризиків, враховуючи особу підозрюваного, який від дати повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення не вчиняв дій по ухиленні від слідства і суду, належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, за відсутності обґрунтування з посиланням на належні докази необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і що такий захід в даному випадку буде виправданий, приходжу до висновку, що для дієвості кримінального провадження, належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та уникнення доведених ризиків до підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

При встановлених обставинах, застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме заставу, як це клопоче захисник і підозрюваний, в даному випадку не вбачається за можливе, оскільки такий захід не буде дієвим заходом кримінального провадження, враховуючи обставини вчиненого інкримінованого кримінального правопорушення для забезпечення уникнення встановлених ризиків, належного виконання підозрюваним покладених процесуальних обов`язків та контролю з боку органу досудового розслідування за їх дотриманням.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Крім цього, застосовуючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вважаю за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 181, 193, 194, 195, 196, 205, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання cтаршого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

У задоволені клопотання підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді застави відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

- з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, насамперед ОСОБА_8 та працівниками відділу кадрів «Центру екстреної медичної допомоги медицини катастроф»;

- здати на зберігання органу досудового розслідування паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, які дають можливість виїзду за кордон.

Встановити строк дії ухвали до 23 год. 59 хв. 04 серпня 2018 року.

Після оголошення ухвали, негайно звільнити з-під варти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на cтаршого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1