Справа № 502/881/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.09.2018 м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області
у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000202 від 04.04.2018 р.

відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нерушай Татарбунарського району Одеської області, українця, громадянина України, неодруженого, з повною професійно-технічною освітою, працюючого рибалкою в ПМП «Кунашир», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимості не маючого

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна за наступних обставин.

04.04.2018 р. в обідній час (більш точного часу в ході судового розгляду не встановлено), ОСОБА_4 перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , який він орендував у ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу таємно викрав з подвір`я вказаного будинку металеві ворота висотою 1,50 м та довжиною 1,70 м, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 500 гривень.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та дав показання про те, що у квітні 2018 р. він проживав в будинку АДРЕСА_2 , який разом зі співмешканкою орендував у ОСОБА_5 . Оскільки він мав бажання придбати мобільний телефон і для цього йому були потрібні кошти, у нього виник умисел на продаж металевих воріт, які знаходились на задньому дворі вказаного будинку. Для цього він попросив невідомого йому раніше чоловіка, якого зустрів біля магазину «Кристал» в м. Кілія допомогти йому за плату вивезти вказані ворота на пункт прийому металобрухту, на що той погодився. За здані на пункт прийому металобрухту ворота ОСОБА_4 отримав 500 гривень, які витратив на розрахунок за допомогу у перевезенні воріт, а також на продукти харчування та цигарки. В подальшому в ході кримінального провадження він повернув потерпілому викрадені у нього ворота і той будь-яких претензій до нього не має. На майбутнє обвинувачений зобов`язується не вчиняти правопорушень.

Крім визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами:

-Даними з витягу з кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.04.2018 р. за № 0000202 на підставі заяви ОСОБА_6 про те, що 04.04.2018 р. в період часу з 08:00 до 15:30 невстановлена особа шляхом вільного доступу таємно викрала гаражні ворота. /а.с. 49/.

-Відповідними даними з протоколу прийняття заяви ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 04.04.2018 р. /а.с. /.

-Даними з протоколу огляду місця події від 04.04.2018 р., складеного за наслідками проведеного огляду металевих воріт розмірами: висотою 1,50 м; довжиною 1,70 м з металевою рамкою /а.с. 56-58/.

-Даними довідки-вартості, виданої без дати та номеру СПД « ОСОБА_7 », відповідно до якої ринкова вартість б/к металевих воріт висотою 1,70 м, шириною 1,50 м на 04.04.2018 р. складає 500 гривень /а.с. 60/.

-Даними з протоколу проведення слідчого експерименту, складеного 16.04.2018 р. за наслідками проведеного слідчого експерименту, в ході якого ОСОБА_4 розповів та показав яким чином він 04.04.2018 р. за місцем мешкання за адресою: будинок АДРЕСА_2 , який він орендував у ОСОБА_5 , вчинив крадіжку належних останньому металевих воріт, які знаходились на задній частині подвір`я /а.с. 61-66/.

Положеннями ст. 17 КПК України закріплено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно положень ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оцінюючи наведені у мотивувальній частині вироку суду докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена, оскільки беззаперечно підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує:
Відсутність обставин, які обтяжують покарання /ст. 67 КК України/.

Обставини, які пом`якшують покарання /ст. 66 КК України/: активне сприяння розкриттю злочину; добровільне відшкодування завданого збитку.

Крім цього, суд враховує обставини та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого /а.с. 31-32, 41-42, 48, 68-69/, зокрема, викладені у досудовій доповіді органу пробації дані про середній ризик небезпеки обвинуваченого для суспільства, наявність у нього офіційного місця роботи, його позитивну характеристику, відсутність відомостей про його перебування на обліку у лікарі-нарколога та психіатра, а також те, що потерпілий не має жодних претензій до обвинуваченого у зв`язку з повним відшкодуванням шкоди.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що обвинуваченому має бути призначене покарання у виді штрафу в межах, визначених відповідною санкцією ч.1 ст. 185 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід під час досудового розслідування відносно обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Речові докази вважати повернутими потерпілому ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Роз`яснити потерпілому право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1