Справа №705/107/18
1-в/705/540/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 травня 2018 року місто Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції між судом та Державною установою «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)», заяву засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№92)», про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році»,
прокурора ОСОБА_4
представника адміністрації СВК № 92
(в режимі відеконференції) ОСОБА_5
засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3
Засуджений ОСОБА_3 , який відбуває покарання у вигляді позбавлення волі в ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)», звернувся до суду із заявою про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році».
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 свою заяву підтримав, просив її задовольнити, зазначивши, що він засуджений за нетяжкий злочин і відбув більшу половину строку покарання. У нього також є дитина, однак він у свідоцтві про народження дитини не записаний, тому підтвердити батьківство не може.
Прокурор в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні клопотання засудженого, так як ОСОБА_3 був засуджений у 2010 році за ч.3 ст.185 КК України, у 2014 році був засуджений за ч.2 ст.186 КК України, вказані злочини відносяться до категорії умисних тяжких, тому на підставі ч.1 ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році`та п. «в» ч.1 ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та /або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.
Представник ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» у судовому засіданні висловив позицію, що відносно ОСОБА_3 не може бути застосований Закон України «Про амністію у 2016 році».
Вислухавши пояснення засудженого, думку представника СВК №92, висновок прокурора, вивчивши матеріали особової справи та заяву засудженого, суд прийшов до такого висновку.
07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року № 1810-VIII.
Вироком Макарівського районного суду Київської області від 24.10.2014 року затверджено угоду про примирення від 24.05.2014 року укладену між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 . Визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. Остаточне покарання засудженому ОСОБА_3 визначено згідно з вимогами ч.4 ст.70 КК України з урахуванням вироку Макарівського районного суду Київської області від 18.08.2014 року шляхом часткового складання призначених покарань 5 років позбавлення волі. Відповідно до вимог ст.75 КК України засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 01.04.2015 року скасовано звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Макарівського районного суду Київської області від 24.10.2014 року та направлено його для відбування за вказаним вироком покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Ухвала Макарівського районного суду Київської області від 01.04.2015 року набрала законної сили 09.04.2015 року, що підтверджується розпорядженням про виконання ухвали, що набрала законної сили.

Згідно статті 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні».

Відповідно до п. «в» ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та /або особливо тяжких злочинів.

ОСОБА_3 був засуджений вироком Жашківського районного суду Черкаської області від 05.05.2010 року за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та вироком Макарівського районного суду Київської області від 18.08.2014 року за ч.2 ст.186 КК України, тобто за злочини, які являються умисними тяжкими, і вказані судимості не зняті та не погашені.

Так як ОСОБА_3 не підпадає під перелік осіб, відповідно до яких може бути застосовано Закон України «Про амністію у 2016 році», оскільки має дві судимості за вчинення умисних тяжких злочинів, тому заява засудженого про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році» задоволенню не підлягає.

На підставі ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», керуючись ст. 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

Копію ухвали направити засудженому ОСОБА_3 для відому.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня проголошення ухвали, а засудженим протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1