УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2018 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Поті (Республіка Грузія), громадянина Грузії, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,зі слів не судимого, не одруженого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_7 звернувся до суду з вказаним клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_8 , мотивуючи свої вимоги тим, що 05.09.2018 в період часу з 08:15 год. по 12:00 год., ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , перебуваючи в м. Вінниці по вул. Ширшова, біля будинку №46, підбурювані жагою до легкого збагачення, усно домовились між собою про спільне вчинення таємного викрадення майна з однієї із квартир вищевказаного будинку, розподіливши при цьому ролі, вступивши таким чином у попередню змову на скоєння крадіжки чужого майна, поєднаної із проникненням до житла, а саме - квартири АДРЕСА_2 , що має засоби охорони від доступу до нього сторонніх осіб (двері із замками) та в якій її власниця зберігала своє цінне майно.

Реалізуючи зазначену попередню змову та спільний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи відповідно до попередньо узгодженого плану та розподілених між собою ролей, 05.09.2018 в період часу з 08:15 год. по 12:00 год., точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зайшли до приміщення будинку АДРЕСА_2 , а їх спільник ОСОБА_4 залишився на вулиці біля під`їзду та здійснював візуальне спостереження за подіями навколо, забезпечуючи можливість повідомлення спільників в разі викриття їх злочинних дій, таким чином створюючи умови для реалізації їх спільного злочинного умислу спрямованого на заволодіння чужим майном.

Продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , перебуваючи на 4 поверсі вищевказаного будинку за допомогою заздалегідь заготовлених відмичок відчинили замок вхідних дверей до квартири АДРЕСА_2 та, проникнувши всередину, здійснили крадіжку грошових коштів, а саме 700 доларів США, що згідно з курсом НБУ на 05.09.2018 еквівалентно 19 880 гривень), 24000 російських рублів (що згідно з курсом НБУ на 05.09.2018 еквівалентно 9 840 гривень), чоловічого годинника марки «Оrient» срібного кольору вартістю, виробів із металу жовтого кольору загальною вагою близько 300 грам. (загальна вартість вказаних цінностей складає близько 210 тис. грн.), після чого ОСОБА_9 та ОСОБА_10 разом із викраденими речами вийшли на вулицю, де їх чекав спільник ОСОБА_4 .

Після цього ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 залишили місце події, чим завдали потерпілій ОСОБА_11 матеріального збитку на загальну суму близько 210000 гривень, що в понад 238 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доході громадян та відповідно до п. 2 примітки до ст. 185 КК України з врахування матеріального становища потерпілого становить значну шкоду.

06 вересня 2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_11 , протоколами огляду місця події від 05.09.2018 року та 06.09.2018 року, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 , протокол затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину та іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий зазначив, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинені тяжкого умисного, корисливого, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, КК України за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до шести років, офіційно ніде не працює, не має постійного джерела доходів, тому існує ризик, що останній, перебуваючи на волі може продовжити свою злочину діяльність з метою незаконного збагачення, вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується характером кримінального правопорушення. Також, останній не одружений, не має стійких соціальних зв`язків, є громадянин іншої країни, тобто може переховуватись від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що передбачено ризиками визначеними у п. п. 1, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно. Зважаючи, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у тяжкому злочині, а саме у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, що завдало значної шкоди потерпілому, що дає підстави вважати, що у останнього наявні значні фінансові можливості, а тому застосування застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб належним чином не забезпечить покладених на нього обов`язків у разі внесення такої застави.
Враховуючи особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, наявність ризиків, слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та визначити підозрюваному розмір застави в розмірі 130 (сто тридцять) мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала за обставин, викладених в ньому, та просила клопотання задоволити.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що підозра оголошена її підзахисному не обгрунтована, відсутні належні та допустимі докази по справі. ОСОБА_4 опинився на місці злочину випадково, з іншими підозрюваними до цього дня не був знайомий. ОСОБА_9 , ОСОБА_10 мали допомогти ОСОБА_4 з житлом на певний строк у м. Вінниці, просили відмовити у клопотанні в повному обсязі, оскільки ОСОБА_4 не вчиняв жодних злочинів.

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши прокурора, підозрюваного, його захисника дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За змістом п. 5 ч. 2, ч. 3 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Врахувавши фактичні обставини справи, слідчий суддя схиляється та приймає за грунтовні доводи прокурора про те, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 хоча раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, однак він обґрунтовано підозрюється у вчиненні корисливого тяжкого кримінального правопорушення, не має постійного місця проживання на території України, ніде не працює, тобто відсутнє джерело існування, а відтак, перебуваючи на волі зможе вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тому є підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним вище ризикам, а відтак до нього з огляду на положення ст. ст. 177 КПК України слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Врахувавши фактичні обставини справи, слідчий суддя схиляється та приймає за грунтовні доводи прокурора про те, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання.

Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу, не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особиста порука не виявляється можливим.

Передбачений ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Беручи до уваги наведені вище обставини, вважаю за неможливе застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки є обґрунтована підозра вважати, що ОСОБА_4 , який є громадянином Грузії та не має місця проживання в м. Вінниці, зможе переховуватися від органів досудового розслідування суду або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Не підлягає задоволенню вимога слідчого при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити розмір застави не нижче ніж завдана матеріальна шкода, що складає 130 (сто тридцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки застосування застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб належним чином не забезпечить покладених на нього обов`язків у разі внесення такої заставиу зв"язку з наступним.

Так, під заставою як видом запобіжного заходу розуміється внесення на спеціальний рахунок, визначений у порядку, затвердженому законом, підозрюваним, обвинуваченим коштів з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Розмір застави встановлюється слідчим суддею, судом, у розмірах, передбачених ч. 5 ст. 182 КПК: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, від одного до двадцяти розмірів мінімальної заробітної плати щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати; щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, від вісімдесяти до трьохсот розмірів мінімальної заробітної плати. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.

Тобто, застава не є способом для майбутнього, в разі обвинувального вироку, обернення цих коштів на користь потерпілих, а є інструментом для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.

Тому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи особу ОСОБА_4 , визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених названим Кодексом, тому ОСОБА_4 необхідно визначити заставу в розмірі 147280 ( сто сорок сім тисяч двісті вісімдесят ) гривень .

На підставі наведеного, керуючись ст.107, 183, 177, 194, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах досудового розслідування, строком 60 (шістдесят) днів, а саме: до 14:30 години 03 листопада 2018 року.

Одночасно визначити розмір застави, в сумі 147280 ( сто сорок сім тисяч двісті вісімдесят ) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області (одержувач ТУ ДСАУ в Вінницькій області, на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Реквізити рахунку: Депозит 37 315 033 000 401; ; Банк Державне казначейство України, м. Київ МФО 820 172.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 виконувати обов`язки, передбачені пунктами 1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
-прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

-не відлучатися із населеного пункту м. Вінниця, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

В іншій частині вимог відмовити.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

Упродовж застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою утримувати ОСОБА_4 у Вінницькому СІЗО Вінницької установи виконання покарань №1 УДПтСУ у Вінницькій області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: