печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

03 серпня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого щодо скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В :

02.08.2018 року до суду надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, в якій просить зняти арешт та заборони з земельних ділянок (кадастровий номер 8 000 000 000:72:88:0108 за адресою: м. Київ, вул. Весняна, 45, кадастровий номер 8 000 000 000:72:88:0106 за адресою: м. Київ, вул. Весняна, 41, кадастровий номер 8 000 000 000:72:88:0105 за адресою: м. Київ, вул. Весняна, 39), виключити з речових доказів по кримінальним справам земельні ділянки (кадастровий номер 8 000 000 000:72:88:0106 за адресою: м. Київ, вул. Весняна, 41, кадастровий номер 8 000 000 000:72:88:0105 за адресою: м. Київ, вул. Весняна, 39, який накладений постановами слідчого слідчого відділу ГУ СБ України у м. Києві та Київській області від 20.07.2010, 03.09.2010 у кримінальній справі № 1601, постановою слідчого СВ Управління СБ України у м. Києві від 15.11.2012 у кримінальній справі №1663.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Процесуальна дія провадиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями кримінально-процесуального закону, чинного на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення (ст. 3 КПК України 1960 року, ст. 5 КПК України). За загальним правилом, якщо інше не передбачено перехідними положеннями, після набуття відповідними змінами чинності підлягають застосуванню нові процесуальні норми, незалежно від того, коли було розпочато провадження у справі.

Арешт на майно у кримінальній справі № 1601 накладний постановами слідчого слідчого відділу ГУ СБ України у м. Києві та Київській області від 20.07.2010 року, 03.09.2010 року, а у кримінальній справі № 1663 - постановою слідчого СВ Управління СБ України у м. Києві від 15.11.2012 року, під час дії КПК України у редакції 1960 року, на даний час обмеження залишається до прийняття остаточного рішення по кримінальній справі.

02.08.2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, тобто під час дії КПК України, що набрав чинності 20.11.2012 року, у той час, як арешт на майно накладено на час дії КПК України 1960 року.

У судовому провадженні, яке здійснюється відповідно до КПК України 1960 року, при надходженні від учасників процесу клопотань, зокрема щодо арешту майна, суд має керуватися положеннями КПК України 1960 року.

Положення розділу ХI «Перехідні положення» КПК України 2012 року не уповноважують суд розглядати скарги та перевіряти правильність процесуальних рішень (дій) органу дізнання, слідчого, прокурора, у тому числі щодо накладення арешту на майно, що були вчиненні ними та звернуті до виконання у відповідності до положень КПК України 1960 року.

Відповідно до п. 9 розділу ХI «Перехідні положення» КПК України 2012 року, запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Кримінальним процесуальним Кодексом України 1960 року був встановлений вичерпний перелік процесуальних рішень органу дізнання, слідчого чи прокурора, які могли бути самостійно оскаржені до суду на стадії досудового слідства, постанова про накладення арешту на майно до таких процесуальних рішень не відносилася.

Основними способами захисту прав за КПК України 1960 року визначено оскарження рішення слідчого (прокурора) про арешт майна до суду (ст. ст. 234, 236 КПК України 1960 року); оскарження арешту прокурору (ст. 235 КПК України 1960 року). Прокуратура у порядку нагляду має обов`язок та повноваження скасовувати рішення слідчого.

Главою 22 КПК України 1960 року передбачено, що у судовому порядку скарга на накладення арешту на майно може бути розглянута судом лише під час попереднього судового розгляду або розгляду справи по суті.

За наявності передбачених законодавством підстав необхідно користуватися правом на судове оскарження постанови про порушення кримінальної справи (стаття 236-7 КПК України). У разі скасування судом постанови про порушення кримінальної справи та набуття відповідною постановою суду законної сили, всі постанови слідчого про арешт майна втрачають силу, а вилучене майно підлягає поверненню законним володільцям (стаття 326-8 КПК України 1960 року).

Частиною 6 статті 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи викладене слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого щодо скасування арешту майна, на підставні ч. 4 ст. 304 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, ст. 304 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого щодо скасування арешту майна.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1