Справа №705/2177/18
1-в/705/640/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2018 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Умані Черкаської області в режимі відеоконференції між судом та Державною установою «Уманська виправна колонія (№129)» заяву засудженої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про перерахунок строку попереднього ув`язнення,

з участю:

прокурора ОСОБА_4

представника адміністрації УВК №129

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_5

засудженої (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
Засуджена ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою, про перерахунок строку попереднього ув`язнення. Заяву мотивувала тим, що вона засуджена за ч.3 ст.309, ч.2 ст.310 КК України до 6 років позбавлення волі. Вищий Спеціалізований Суд України 14.12.2016 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 , а 12.04.2018 року відбулося судове засідання. На цій підставі просила суд перерахувати їй період утримання під вартою відповідно до Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» та зарахувати даний термін в строк покарання.

У судовому засіданні засуджена ОСОБА_3 просила її заяву задовольнити. Свої вимоги уточнила, та просила перерахувати їй термін перебування в СІЗО з 21 грудня 2016 року (коли вона була затримана) до 18 лютого 2017 року (коли вона прибула в колонію), а також термін з 7 травня 2017 року (коли вона вибула для лікування в іншу колонію) по 6 травня 2018 року (коли вона повернулась до колонії після касаційного розгляду її справи). Зазначила, що після лікування вона поверталась до УВК 129, проте цього ж дня була відправлена в СІЗО для участі у касаційному розгляді. Тому вважає, що всі ці періоди підлягають перерахуванню, так як касаційне провадження було відкрите ще 14 грудня 2016 року.

Представник УВК №129 ОСОБА_5 при вирішенні заяви засудженої покладався на думку суду.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні просила у задоволенні заяви засудженої відмовити, зазначивши, що ОСОБА_3 , після набрання відносно неї вироком від 11 жовтня 2016 року законної сили, перебувала на волі. 21 грудня 2016 року вона була затримана на виконання вироку і в колонію прибула 18 лютого 2017 року. Вказаний період не являється строком попереднього ув`язнення, так як попереднє ув`язнення діє до набрання вироком законної сили. Період з 7 травня 2017 року по 6 травня 2018 року також не може бути перерахований згідно ч.5 ст.72 КК України, так як в цей час засуджена брала участь у касаційному розгляді, який не являється судовим розглядом, передбаченим ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838 від 26.11.2015 року.

Суд, розглянувши заяву засудженої, дослідивши в частині, яка стосується вирішуваного питання, матеріали особової справи ОСОБА_3 , заслухавши пояснення засудженої, думку представника УВК №129 та прокурора, вважає, що заява засудженої ОСОБА_3 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_3 засуджена вироком Апеляційного суду Херсонської області від 11.10.2016 року за ч.3 ст.309 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі, за ч.2 ст.310 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді шести років позбавлення волі. Міру запобіжного заходу - особисте зобов`язання, не змінено.

Відповідно до ч.2, ч.4 ст.532 КПК України у разі подання апеляційної скарги судове рішення, в даному випадку вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Тобто, вирок Апеляційного суду Херсонської області відносно ОСОБА_3 набрав законної сили 11 жовтня 2016 року.

Відповідно до рапорту про затримання особи, ОСОБА_3 було затримано 21.12.2016 року на виконання вироку Апеляційного суду Херсонської області від 11.10.2016 року.

Постановою Верховного Суду від 12.04.2018 року вирок Апеляційного суду Херсонської області від 11.10.2016 року щодо ОСОБА_3 залишено без змін.

Частиною 5 ст. 72 КК України (у редакції Закону України від 26.11.2015 № 838) було визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Отже, суд дійшов висновку, що заява засудженої ОСОБА_3 про зарахування у строк покарання строку перебування її під вартою за період з 21 грудня 2016 року по 18 лютого 2017 року не підлягає зарахуванню в строк покарання засудженій з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, так як вказаний період не був попереднім ув`язненням, і ОСОБА_3 з 21.12.2016 року вже почала відбувати покарання.

Перебування засудженої з 7 травня 2017 року по 6 травня 2018 року на лікуванні в іншій установі виконання покарань та в умовах СІЗО під час касаційного оскарження вироку Апеляційного суду Херсонської області від 11.10.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, задоволенню також не підлягає.

Свою позицію суд мотивує тим, що перебування засудженої особи на лікуванні в іншій установі виконання покарань не являється обставиною, яка згідно вимог ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838) підлягала зарахуванню в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Перебування засудженої особи в умовах СІЗО на час касаційного розгляду справи також не може бути зараховано з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, так як ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838) передбачала проведення такого зарахування виключного до осіб, які відбувають покарання, і перебувають в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження. Згідно п. 24 ст.3 КПК України судовий розгляд є одним з етапів судового провадження. Окремим етапом судового провадження є провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, який не являється судовим розглядом, що передбачений в ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838).

На підставі наведеного вище, керуючись ст. 9, 369-372, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
У задоволенні заяви засудженої ОСОБА_3 про перерахунок строку попереднього ув`язнення відмовити.

Копію ухвали направити ОСОБА_3 для відому.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляції протягом 7 днів з дня проголошення ухвали, а засудженою протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1