Номер провадження: 11-сс/785/1549/18
Номер справи місцевого суду: 504/3381/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.09.2018 року про застосування запобіжного заходу в кримінальному провадженні №0000036 від 12.09.2018 року, -

встановив:

оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання заступника керівника Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят днів), а саме з 20.09.20108 року до 18.11.2018 року включно, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Березівка, Одеської області, працюючого начальником Березівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Як убачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській областіперебуває кримінальне провадження №0000036 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.09.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, за наступних обставин.

Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 підозрюється у тому, що перебуваючи на посаді начальника Березівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області, 20.09.2018 року, отримав неправомірну вигоду за закриття виконавчого провадження та складання акту про відсутність майна за боржником.
20 вересня 2018 року, о 12 год. 00 хв., ОСОБА_7 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та 21 вересня 2018 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за кваліфікуючими ознаками ? одержання службовою особою неправомірної вигоди, для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дії з використанням службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище.
Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.09.2018 року задоволено клопотання заступника прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури юриста 1 класу ОСОБА_9 та підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 300 (триста тисяч вісімдесят три) гривень.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, просить скасувати її та постановити нову, якою обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. При цьому захисник посилається на відсутність обґрунтованої підозри, а його висновки в оскаржуваній ухвалі не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_7 був затриманий за підозрою у вчиненні злочину передбаченого частиною 3 статті 368 Кримінального кодексу України, незважаючи на те, що відносно нього мало місце провокація хабаря. Захисник стверджує, що при обранні запобіжного заходу, слідчий суддя не врахував дані про особу підозрюваного, а саме те, що останній раніше не судимий, є працівником органу юстиції. Захисник зазначає, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя безпідставно послався на існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК Україна. Крім того, захисник посилається на завідомо непомірний розмір застави, який був визначений слідчим суддею.

Прокурор подав заперечення В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор наголошує на тому, що слідчий суддя постановив законну та обґрунтовану ухвалу застосувавши до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави у вказаному розміри, який відповідає прибуткам отриманих ОСОБА_7 протягом 2017 року.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень; обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Прийняте рішення слідчий суддя мотивував наявністю в матеріалах провадження обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним тяжкого злочину; можливістю порушення підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, спроб переховуватися від органу досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення.

В сукупності з зазначеним, у відповідності до ст. 178 КПК України, слідчий суддя взяв до уваги тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні злочину, в якому він обґрунтовано підозрюється та дані про особу підозрюваного, та існуючи ризики, про які зазначено в клопотанні слідчого.
З викладеного вбачається, що слідчий суддя, приймаючи рішення про доцільність застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим і прокурором.

Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження та зазначені в клопотанні слідчого, зокрема: протоколи допиту свідків, підозрюваного та протоколи обшуку, протоколи освідування особи, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, декларація, повідомлення про підозру, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками та конкретними обставинами справи, зокрема фактом інкримінування підозрюваному злочину, пов`язаного з метою особистого незаконного збагачення, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, на думку апеляційного суду, виключають собою можливість обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Погоджуючись з рішенням слідчого судді щодо обґрунтованості підозри, апеляційний суд враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність обрання на даній стадії досудового розслідування, підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів може виявитися не достатнім для забезпечення існуючих ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою. Більш того, доцільність необхідності подальшого утримання підозрюваного під вартою буде перевірена через нетривалий час в порядку ст.199 КПК України.

Крім того, апеляційний суд констатує, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК України.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті. При цьому підстав для визнання доказів недопустимими, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК України, стороною захисту апеляційному суду не наведено.

З урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, в якому ОСОБА_7 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого злочину пов`язаному з особистим незаконним збагаченням, поєднаним з вимаганням неправомірної вигоди, та практики ЄСПЛ, апеляційний суд вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої останньому підозри у вчиненні інкримінованих йому дій, а тому доводи захисника в частині відсутності обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає безпідставними.

Також у відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя визначив ОСОБА_7 розмір застави, як альтернативу запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, який йому застосовано. При цьому колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно вирішив, що застава межах розмірів, зазначених в абз. 1 п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а тому, у відповідності до абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, обґрунтовано визначив йому заставу в розмірі 300, 083 (триста тисяч вісімдесят три) гривень. Такий розмір застави, на думку колегії суддів, не може бути визнаний завідомо непомірним для підозрюваного і одночасно є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а виключність випадку для застосування саме цього розміру застави полягає в тому, що в нинішніх умовах боротьби з корупцією прояв будь-яких дій корупційного характеру представляє надзвичайну небезпеку як для суспільства, так і держави в цілому.
На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Матеріали справи не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою. Стороною захисту апеляційному суду не надано будь-яких документів, які б свідчили про неможливість перебування підозрюваного під вартою за станом здоров`я. При цьому, апеляційний суд вважає безпідставними доводи захисника, що наявність у підозрюваного хронічних хворіб та наявність групи інвалідності унеможливлюють його перебування під вартою.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним тяжкого кримінального правопорушення, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують тримання під вартою підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 376, 404, 405, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-
постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.09.2018 року залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.09.2018 року, якою в кримінальному провадженні №0000036 від 12.09.2018 року застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

З оригіналом згідно суддя ОСОБА_2