Заводський районний суд м. Запоріжжя
Провадження №: 1/332/2/18
У Х В А Л А

09 жовтня 2018 р.Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підсудного ОСОБА_6

представників потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 190, ч. 1,3,4 ст. 358 КК України про виділення матеріалів справи в окреме провадження,

в с т а н о в и в:

В проваджені суду на стадії судового слідства перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 190, ч. 1,3,4 ст. 358 КК України.

04.10.2018 р. до канцелярії суду потерпілими ОСОБА_13 та ОСОБА_14 були передані клопотання про виділення кримінальної справи в окреме провадження.

В обґрунтування вказаних клопотань, зміст яких є ідентичним, потерпілі зазначили про тривалість судового розгляду справи за обвинуваченням ОСОБА_6 , недотримання судом меж розумного строку. Вказані обставини, на їх думку, порушують їх права, гарантовані Конституцією України та Європейською конвенцією з прав людини. Також ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у своїх клопотаннях послались на проведення судом допиту більшості потерпілих і свідків, подання потерпілими заяв про розгляд справи у їх відсутності, що, на їх думку, є підставою відповідно до ст. 26 КПК України 1960 року для виділення матеріалів кримінальної справи щодо допитаних потерпілих та досліджених матеріалів справи в окреме провадження із прийняттям відповідного рішення.

Потерпілі ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , повідомлені про час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку, до судового засідання не з`явились. У поданих клопотаннях зазначили про їх вирішення судом у їх відсутності.

Представник потерпілої ОСОБА_13 адвокат ОСОБА_15 підтримав у судовому засіданні клопотання його довірителя та просив суд його задовольнити.

Прокурор заперечувала проти задоволення клопотань потерпілих, мотивуючи тим, що виділення матеріалів кримінальної справи в окреме провадження може призвести до порушення їх прав.

Представник потерпілих ОСОБА_7 також заперечував проти задоволення клопотань потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , вважав їх немотивованими, такими, що не узгоджуються із вимогам ст. 26 КПК України 1960 р.

Представник потерпілих ОСОБА_8 підтримала думку прокурора та представника потерпілих ОСОБА_7 щодо відсутності підстав для задоволення вказаних клопотань, оскільки виділення матеріалів в окреме провадження негативно вплине на права потерпілих у цій справі. Через те, що допит вказаних осіб не завершено, останні не визначились із сумами завданої матеріальної шкоди, суд необізнаний у їх позиціях з приводу пред`явленого підсудному обвинувачення.

Представник потерпілого ОСОБА_10 зазначив про існування підстав для задоволення клопотань потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 без їх конкретизації та посилання на вимоги законодавства.

Присутні у залі суду потерпілі питання розгляду клопотань залишили на розсуд суду.

Підсудний вважав клопотання такими, що не підлягають задоволенню з підстав, зазначених представником потерпілих ОСОБА_7 . Крім цього, підсудний звернув увагу на відсутність у матеріалах справи постанов про порушення кримінальної справи за заявами потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 1-3 ст. 26 КПК України 1960 р. (далі за текстом - КПК) в одному провадженні можуть бути об`єднані справи по обвинуваченню декількох осіб - співучасників вчинення одного чи кількох злочинів або по обвинуваченню однієї особи у вчиненні декількох злочинів. Виділення справи допускається тільки у випадках, які викликаються необхідністю, коли це не може негативно відбиватися на всебічності, повноті і об`єктивності дослідження і вирішення справи. Об`єднання і виділення справ проводиться за постановою особи, яка провадить дізнання, слідчого, прокурора або за ухвалою чи постановою суду.

Вирішуючи питання про доцільність виділення справи з метою дотримання прав потерпілих на розгляд справи у найкоротші строки, суд виходить з таких обставин.

Кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 190, ч. 1,3,4 ст. 358 КК України надійшла до Заводського районного суду м. Запоріжжя з Ленінського районного суду м. Запоріжжя відповідно до ухвали апеляційного суду Запорізької області від 27.09.2016 р. про зміну територіальної підсудності через неможливість утворити склад суду -03.10.2016 р. Вказана справа перебувала у проваджені Ленінського районного суду м. Запоріжжя з 20.11.2012 г. по 27.09.2016 г., але рішення по суті прийняте не було.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Доводи заявників щодо тривалості судового провадження у цій справі заслуговують на увагу. Але вказані обставини пов`язані зі складністю провадження, його обсягом, поведінкою осіб, які беруть в ньому участь, початком нового розгляду справи після зміни підсудності.

Так, Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові № 11 від 17.10.2014 р. «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» звернув увагу судів на те, що з урахуванням практики Європейського суду з прав людини складність кримінального провадження визначається з урахуванням, зокрема - кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження; кількості учасників провадження (потерпілих, свідків тощо); правової кваліфікації кримінального правопорушення; характеру обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні; меж доказування; обсягу матеріалів досудових розслідувань, що об`єднані в одному провадженні; необхідності призначення експертиз, їх складності; обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для всебічного та повного дослідження обставин кримінального правопорушення. Оцінюючи поведінку учасників кримінального провадження, слід враховувати належне виконання ними своїх процесуальних обов`язків (зокрема, щодо явки за викликом слідчого, прокурора, судовим викликом; дотримання умов обраного запобіжного заходу; надання у передбачених законом випадках доказів тощо); існування випадків зловживання процесуальними правами тощо.

Обсяг кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_6 на теперішній час складає 555 томів, з них 396 томів матеріали досудового розслідування. Кількість потерпілих у цій справі відповідно до обвинувального висновку складає 2548 осіб. 32 особи підлягають допиту у якості свідків. Крім того, судом задоволено клопотання представників потерпілих про допит експерта у судовому засіданні.

Вказані обставини свідчать про складність справи та великий обсяг процесуальних дій, необхідних для всебічного і повного дослідження обставин кримінальних правопорушень, у вчинені яких обвинувачується підсудний.

Станом на 09.10.2018 р. судом проведено 211 судових засідань, здійснено допит 378 потерпілих, досліджено 362 томи справи матеріалів досудового слідства. Допит свідків судом не розпочато.

Одночасно суд зауважує, що потерпілі ОСОБА_13 та ОСОБА_14 під час їх допиту не визначились із сумами завданої їм матеріальної шкоди.

Допит потерпілої ОСОБА_13 провадився судом у двох судових засіданнях: 10.07.2017 р. і 06.09.2018 р. із оголошенням перерви та надання часу для ознайомлення із матеріалами справи, тривав у загальній кількості півтори години.

Допит потерпілої ОСОБА_14 у судовому засіданні 29.03.2018 р., який тривав більше двох годин, було зупинено за клопотанням самої потерпілої. Остання заявила про необхідність надання їй часу з метою детального ознайомлення із матеріалами справи.

Цивільний позов у передбаченому законом порядку потерпілою ОСОБА_14 у цій справі не пред`явлено.

Відповідно до принципу змагальності, встановленого ст. 16-1 КПК 1960 р. - розгляд справ у судах відбувається на засадах змагальності. При розгляді справи в суді функції обвинувачення, захисту і вирішення справи не можуть покладатися на один і той же орган чи на одну і ту ж особу. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для виконання сторонами їх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав.

Відповідно до вимог ст. 323 КПК, суд при постановлені вироку у справі,оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Аналіз вказаних норми свідчить про те, що суд приймає рішення на підставі зібраних органом досудового слідства та наданих сторонами кримінального провадження доказів, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи у їх сукупності.

Враховуючи викладене і обсяг процесуальних дій, проведених судом на цій стадії судового слідства, виділення справи за епізодами обвинувачення ОСОБА_6 у вчинені злочинів щодо потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_13 в окреме провадження з метою завершення судового слідства у справі, негативно вплине на всебічність, повноту і об`єктивність дослідження і вирішення справи, порушення права як потерпілих на доступ до суду, так і права підсудного на захист, гарантованих ст. 6 Європейської конвенції з прав людини. Баланс між дотриманням розумного строку вирішення справи судом та всебічним, повним і об`єктивним розглядом справи в такому випадку не буде дотримано.

Одночасно суд зазначає про залишення без розгляду клопотання ОСОБА_14 і ОСОБА_13 , заявленого ними від імені та в інтересах інших потерпілих, через відсутність у заявників повноважень на вчинення таких дій та недотримання принципу диспозитивності щодо вільного використання учасником справи своїх прав у межах та спосіб, передбачених процесуальним законодавством. За своїм процесуальним статусом потерпілі ОСОБА_13 та ОСОБА_14 не мають права на заявлення клопотань у інтересах інших потерпілих.

Керуючись ст.ст. 26, 296 КПК України 1960 р., суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотань потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 про виділення матеріалів справи за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 190, ч. 1,3,4 ст. 358 КК України за епізодами стосовно вказаних потерпілих в окреме провадження - відмовити.

Решту вимог клопотань потерплих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3