н/п 1-кс/640/4897/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" травня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
У результаті вказаної ДТП пішохід ОСОБА_6 , 1956 року народження отримав тілесні ушкодження, що спричинили його смерть.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу даний автомобіль належить ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідно до протоколу огляду місця ДТП від 20.11.2017 року, автомобіль «ЗАЗ-TF69» реєстраційний номер НОМЕР_1 , вилучено і поміщено на майданчик тимчасового тримання розташований за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
Окрім цього слідчим призначено авто-технічну експертизу технічного стану даного автомобіля, що підтверджується відповідною постановою.
За зазначеним вище кримінальним провадженням потерпілою було визнано ОСОБА_3 . Для відновлення своїх прав, як потерпілої особи, ОСОБА_3 було подано цивільний позов у кримінальному провадженні про відшкодування спричиненої шкоди, розмір якої відповідно до позовної заяви станом на 14.05.2018р. складає 200 000 грн.
Потерпіла ОСОБА_3 зазначає, що вилучений, відповідно до протоколу огляду від 12.11.2017р., автомобіль «ЗАЗ-TF69» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , підлягає арешту, оскільки незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.
Заявник, посилаючись на норми ст.ст. 98, 170 КПК України, вважає за необхідне накласти арешт на вилучене майно.
Заявник до судового засідання не з`явилася, в поданому нею клопотанні міститься запис, про розгляд даної справи без її участі, просила задовольнити клопотання.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими заявник обґрунтовує доводи клопотання, встановив наступне.
Згідно п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є доказом злочину.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а саме було знаряддям злочину та зберегло на собі його сліди.
Статтею 171 ч.1КПК України передбачено,що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
На день розгляду клопотання, ухвала слідчого судді від 23.11.2017 р. не скасована.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання задоволенню не підлягає.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
Керуючись ст.ст. 107, 174, 372 КПК України, слідчий суддя, -
ухвалив:
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя - ОСОБА_1