ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/1490/18

Номер рядка у звіті 19

26 червня 2018 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 та

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому засіданні угоду про визнання винуватості по кримінальному провадженню стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єрківці Переяслав-Хмельницького району Київської області, українця, громадянина України, освіта: неповна середня три класи, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей та інших осіб не має, не працюючого, інвалідом будь-якої групи чи постраждалим внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС не є, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_2 , раніше не судимого

що обвинувачується за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , 08 березня 2018 року близько 20.30 години, перебуваючи на перехресті вул. Козацької та Першотравневої в с. Гельмязів Золотоніського району Черкаської області, переслідуючи корисливий мотив та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи з прямим умислом, спрямованим на відкрите заволодіння чужим майном, з погрозою застосування фізичного насильства, відкрито заволодів мобільним телефоном марки Nокіа 1202, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 10/44 від 03.05.2018 року могла становити 110,0 грн., сім-картою Лайфсел, яку потерпіла оцінює в 25,0 грн., пенсійним посвідченням на ім`я ОСОБА_4 , банківською карткою РайфазенБанк Аваль на ім`я ОСОБА_4 та ключами від будинку потерпілої, завдавши ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 135,00 грн.
Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), з погрозою застосування фізичного насильства.

Він, же 08 березня 2018 року близько 21.00 години разом з невстановленою слідством особою, перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_4 , маючи ключі від домоволодіння потерпілої, розуміючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, маючи прямий умисел на незаконне заволодіння чужим майном, умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, скориставшись відсутністю власника домоволодіння, проник до будинку, звідки таємно викрав жіночий гаманець, який потерпіла оцінює в 50,0 грн., дві банківські картки ПриватБанку на ім`я ОСОБА_4 , три акустичні колонки та сабуфер марки SW-НF 5.1 5000, який потерпіла оцінює в 2000 грн., цифровий ефірний приймач RОМSАТ ТR 2017HD, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 10/45 від 05.05.2018 року могла становити 483,03 грн., після чого продовжуючи свій злочинний намір на викрадення чужого майна, шляхом зривання металевої скоби кріплення навісного замка, проник до гаражного приміщення, звідки таємно викрав бензинову газонокосилку марки Витязь БГ-4500, вартість якої відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 10/46 від 04.05.2018 року могла становити 2078,01 грн., бензинову газонокосилку марки «Урал», яку потерпіла оцінює в 1000,0 грн., зварювальний апарат, який потерпіла оцінює в 1500,0 грн., що належить ОСОБА_4 , чим спричинив потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 7111,04 грн.
Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло та інше приміщення, за попередньою змовою групою осіб, вчинена повторно.

17 травня 2018 року між підозрюваним ОСОБА_6 та прокурором Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_7 за участю захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст., ст. 468, 469, 472 КПК України.

Як вбачається з даної угоди підозрюваний ОСОБА_6 та прокурор Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_8 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 186 та за ч. 3 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен нести ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більщ суворим, остаточно визначити до відбуття 4 (чотири) роки позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання у виді позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості підозрюваним ОСОБА_9 суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із ч. 4 ст. 469 КПК України угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, та за ч. 3 ст. 185 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином. Шкода його злочинними діями в загальній сумі 72462,04 грн. завдана потерпілій ОСОБА_4 , яка письмовою заявою надала згоду прокурору на укладення ним угоди з підозрюваним ОСОБА_6 та ствердила свою згоду в підготовчому засіданні.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між підозрюваним ОСОБА_6 та прокурором Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_7 і призначення ОСОБА_6 узгодженого сторонами покарання.

При цьому суд вважає за можливе призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення мегш суворого покарання більщ суворим, остаточно визначити до відбуття 4 (чотири) роки позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання у виді позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Суд також вважає, що судові витрати по справі в сумі 3017.0 грн. за проведення судових експертиз, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави.

На підставі зазначеного та керуючись

ст., ст. 314, 373, 374, 469, 475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17 травня 2018 року між підозрюваним ОСОБА_6 та прокурором Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_7 .

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більщ суворим, остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі п.,п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.

Речові докази: банківську картку ПриватБанку № НОМЕР_1 та мобільний телефон марки Nокіа 1202, що передані на зберігання потерпілій ОСОБА_4 , залишити у володінні потерпілої; два диски DVD-R 16-х 4.7.GB 120 min з відеозаписом огляду місця події від 19.03.2018 року та відеозаписом слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 від 17.05.2018 року, що приєднані до матеріалів кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження; відрізок аркуша паперу з трьома слідами рук, упакований до сейф-пакету № 3928932, що переданий на зберігання до кімнати речових доказів Золотоніського ВП ГУ ГП України в Черкаській області, знищити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави кошти в сумі 3017,0 грн. в порядку відшкодування витрат за проведення експертизи.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Головуючий : ОСОБА_1