Тарутинський районний суд Одеської області
Справа № 513/633/18 Провадження по справі № 1-кп/514/83/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілого не з`явився
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду смт Тарутине кримінальне провадження, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000155 від 21 квітня 2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плахтіївка Саратського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

До Тарутинського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000155 від 21 квітня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Ухвалою суду від 11 липня 2018 року призначено підготовче судове засідання за участю прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_6 .
Прокурор ОСОБА_3 просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, вважаючи, що по справі дотримані всі вимоги, передбачені ст.ст. 32, 291 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 не заперечували проти призначення судового розгляду.
Потерпілий ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності і суд постановив провести підготовче судове засідання за відсутності потерпілого.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника щодо можливості призначення справи до судового розгляду суд дійшов наступних висновків.
Так, згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Виходячи з передбаченого ст. 22 КПК України принципу змагальності суд створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, але при цьому зобов`язаний зберігати об`єктивність та неупередженість.
Відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Частина 2 ст. 291 КПК України містить вичерпний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, зокрема:
1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;
8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
9) дату та місце його складення та затвердження.
Проте, в порушення вимог ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті перелічені всі експертизи, які проводилися в даному кримінальному провадженні, із зазначенням їх назв, номерів та дат висновків експертів, окрім того перелічені конкретні речові докази, які передані до камери зберігання речових доказів Саратського ВП БДВП ГУНП в Одеській області.
Суд зауважує, що висновки експертів та речі можуть бути доказами у кримінальному провадженні і мають надаватися суду прокурором лише на відповідній стадії судового провадження для підтвердження фактичних обставин кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті.
Таким чином, наведені вище істотні порушення вимог КПК України позбавляють суд можливості призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акту, у зв`язку з чим він, разом з додатками, підлягає поверненню прокурору для усунення зазначених недоліків.
Також, в підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд, за клопотанням учасників судового провадження, має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання з наступних підстав.
Так, запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, пов`язане із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 23 квітня 2018 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20 червня 2018 року, який був продовжений до 18 липня 2018 року.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи до десяти років.
Суд погоджується з доводами прокурора про наявність ризиків, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Враховуючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд дійшов висновку необхідність застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Водночас підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою наразі не вбачається.
Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства з погрозою застосування насильства суд не визначає розміру застави.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 314-1, 315, 316 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000155 від 21 квітня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, повернути прокурору Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України, для усунення зазначених недоліків протягом розумного строку, який має бути достатнім для вчинення відповідних процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень і не перешкоджати реалізації права на захист.

Обрати стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльська установа виконання покарань (№ 22)» до 13 вересня 2018 року включно, без визначення розміру застави.
Ухвала суду в частині застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Виконання ухвали доручити Тарутинському ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Білгород-Дністровську місцеву прокуратуру Одеської області.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали підписано і проголошено 17 липня 2018 року.

Суддя ОСОБА_1