УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ :

до слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна з посиланням на те, що 15.03.2018 року ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .
Свої вимоги обґрунтовує тим, що Київською місцевою прокуратурою №9 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000458 від 15.01.2018 року.
Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири 29.10.2007 року посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстром №8024, зареєстрована 22.03.2017 р. квартира на яку накладено арешт, належить на праві приватної власності ОСОБА_5 .
Вищевказаний договір купівлі-продажу квартири був укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 з умовами якого Прподавець продав а Покупець купив належну Продавцю квартиру за номером АДРЕСА_2 у будинку за номером 41.
Таким чином, ОСОБА_5 є добросовісним набувачем квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , який не є, а ні стороною, а ні учасником у кримінальному провадженні, та ніякого відношення до кримінального правопорушення не має, а тому вважає, арешт накладено необґрунтовано.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 просила задовольнити клопотання, посилаючись на наведенні у ньому підстави.
Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти клопотання та просила залишити клопотання без задоволення, надала відповідні пояснення з цього приводу.
Заслухавши пояснення учасників розгляду, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.
Як встановлено в судовому засіданні, Київською місцевою прокуратурою №9 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000458 від 15.01.2018 року за фактом можливого шахрайського заволодіння в особливо великих розмірах невстановленими особами.
Як вбачається із клопотання, згідно постанови прокурора Київської місцевої прокуратури №9 від 12. 03.2018 року квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000458 від 15.01.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.
15 березня 2018 року на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .
Крім того, встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що 22.03.2017 (внесено до Реєстру 27.03.2017) приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_8 , проведено державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 000), на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер №8024, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 29.10.2007, за ОСОБА_5 .
Згідно відповіді Київського державного нотаріального архіву, в справі №2-27 «Реєстр для реєстрації нотаріальних дій» том №3 приватного нотаріуса Київського місцевого нотаріального округу ОСОБА_6 29.01.2007 року зареєстрованим №8024 відсутній запис про посвідчення договору купівлі-продажу будь-якого майна.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням, зокрема, власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. За таких обставин, підставою для скасування арешту в порядку ст.174 КПК України є відсутність потреби в подальшому застосуванні цього заходу або необґрунтованість його застосування.
В судовому засіданні встановлено, що потреба у подальшому застосуванні арешту на теперішній час не відпала, через незавершеність досудового розслідування.
Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який згідно ч. 2 ст. 170 КПК України допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
На думку слідчого судді, зняття арешту з майна, вказаного у клопотанні, на даний час може негативно вплинути на хід досудового розслідування, а тому на теперішній час слідчий суддя не вбачає підстав для скасування арешту накладеного ухвалою слідчого судді. Крім того, заявником при зверненні до суду не доведено, що на даний час відсутні потреби у застосуванні арешту майна або необґрунтованість його накладення, у зв`язку з чим слідчий суддя не знаходить достатніх підстав для задоволення внесеного клопотання про скасування арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170,174,369,372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 15 березня 2018 року у кримінальному провадженні №0000458 від 15.01.2018, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1