Справа № 148/607/18
Провадження №1-кп/148/156/18
В И Р О К
Іменем України

20 липня 2018 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тульчина матеріали кримінального провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Копіївка, тульчинського району, жителя АДРЕСА_1 , українця, гр. України, освіта неповна середня, одружений, не працює, несудимий, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Копіївка, тульчинського району, жителя АДРЕСА_1 , українця, гр. України, освіта неповна середня, одружений, не працює, несудимий, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 17.03.2018, близько 14:00 год., за попередньою змовою з ОСОБА_5 , маючи умисел на вчинення крадіжки чужого майна, прийшли на територію земельної ділянки нежитлового домогосподарства, яке розташоване по АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_6 , де зайшли на земельну ділянку та побачили частину металевої рами від автомобіля. Після чого? ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих спонукань, розуміючи протиправність своїх дій, з метою незаконного заволодіння чужим майном, впевнившись, що за ними ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з земельної ділянки ОСОБА_6 здійснили крадіжку частини металевої рами від автомобіля вагою 103 кг, де вартість 1 кг металобрухту чорних металів, згідно довідки вартості ПП «Вінсплав» № 41 від 26.03.2018, станом на 17.03.2018, становить 6,50 грн. Далі ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 продали викрадену ними частину металевої рами від автомобіля, тим самим розпорядилися викраденим ними майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріального збитку на загальну суму 669,50 грн.

ОСОБА_5 , 17.03.2018, близько 14:00 год., за попередньою змовою з ОСОБА_4 , маючи умисел на вчинення крадіжки чужого майна, прийшли на територію земельної ділянки нежитлового домогосподарства, яке розташоване по АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_6 , де зайшли на земельну ділянку та побачили частину металевої рами від автомобіля. Після чого? ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих спонукань, розуміючи протиправність своїх дій, з метою незаконного заволодіння чужим майном, впевнившись, що за ними ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з земельної ділянки ОСОБА_6 здійснили крадіжку частини металевої рами від автомобіля вагою 103 кг, де вартість 1 кг металобрухту чорних металів, згідно довідки вартості ПП «Вінсплав» № 41 від 26.03.2018, станом на 17.03.2018, становить 6,50 грн. Далі ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 , продали викрадену ними частину металевої рами від автомобіля, тим самим розпорядилися викраденим ними майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріального збитку на загальну суму 669,50 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині передбаченого ст. 185 ч.2 КК України визнав повністю і суду показав, що всі обставини зазначенні в обвинувальному акті повністю відповідають фактичним обставинам справи. Він дійсно зі своїм братом ОСОБА_5 вчинив крадіжку частини металевої ради з домогосподарства потерпілого. У вчиненому щиро кається, завдані збитки відшкодували, просить суд суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України визнав повністю і суду надав покази, які повністю співпадають із показами ОСОБА_4 . В скоєному щиро кається і просить суд суворо не карати, завдані збитки відшкодував.

У відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги позицію учасників судового розгляду, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинувачених, оголошенням характеризуючих осіб обвинувачених матеріалів справи.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якого являється крадіжка вчинена за попередньою змовою групою осіб в судовому засіданні доведена в повному обсязі і дії обвинувачених слід кваліфікувати за ст. 185 ч.2 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченим, суд враховує суспільну небезпеку скоєного злочину, осіб обвинувачених, а також обсяг і характер вчиненого кримінально-караного діяння кожного із обвинувачених.

До обставин, що пом`якшують відповідальність обвинувачених суд відносить щире каяття в скоєному злочині, відшкодування завданих збитків.

Обтяжуючих вину обставин в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що достатньою мірою покарання з метою виправлення обвинувачених та запобіганню вчинення нових злочинів, буде призначення покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції визначеної ст. 185 ч.2 КК України.

Приймаючи до уваги позицію державного обвинувача, суспільну небезпечність вчиненого злочину, обсяг заподіяної шкоди, особу обвинувачених, які щиро розкаялись у вчиненому злочині, характер та ступінь вини кожного із обвинувачених, а також те, що обвинуваченні запевнили суд, що стали на шлях виправлення, встановленні в судовому засіданні пом`якшуючі вину обставини, а також обставини, які дають суду підстави вважати, що виправлення обвинувачених можливе без реального відбуття покарання, суд приходить до висновку про можливе застосувати відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ст. 75 КК України і звільнити їх від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки визначенні ст. 76 ч. 1, п. п. 2, 3 КК України.

Приймаючи до уваги ті обставини, що в судовому засіданні, стороною обвинувачення не виносилось питання про застосування запобіжних заходів щодо обвинувачених, суд вважає, що підстав для обрання запобіжних заходів до набрання вироком законної сили не має.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 65, 75, 76, 185 КК України, ст. ст. 369-374, 377 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на один рік.

Відповідно до вимог ст. 76 ч.1 п.2, п.3 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строк на один рік.

На підставі до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строком на один рік.

Відповідно до вимог ст. 76 ч.1 п.2, п.3 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Запобіжні заходи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не обирати.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Суддя: