Справа № 438/213/18
Номер провадження 1-кп/438/72/2018
В И Р О К
Іменем України
10 травня 2018 року м.Борислав

Бориславський міський суд Львівської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бориславі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000143 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислав Львівської області, громадянина України, з середньою освітою, не одружений, не працює, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 12 березня 2018 року о 10 год. 49 хв., перебуваючи поблизу будинку №109 по вул.І.Франка м.Борислава Львівської області, на грунті особистих неприязних відносин, наніс один удар долонею правої руки в ділянку обличчя ОСОБА_5 , чим заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді синця на лівій щоці, які згідно висновку експерта №145 від 12 березня 2018 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження.
Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що 12.03.2018 року ОСОБА_4 наніс їй удар в обличчя, тим самим заподіявши їй легкі тілесні ушкодження у вигляді садна на лівій щоці, просить суд суворо покарати обвинуваченого.
Крім визнання вини обвинуваченим, його вина доведена зібраними матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.
Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч.3 ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнав фактичні обставини справи доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду. Характер дій ОСОБА_4 , встановлених судом, свідчать про умисний характер дій обвинуваченого, направлений на завдання легких тілесних ушкоджень. Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, обставини справи, вказані дані про особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, не розкаявся у вчиненому, який не працює, має постійне місце проживання, характеризується позитивно, раніше судимий, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, крім того, суд враховує, висновок органу пробації, згідно з яким результати оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення відносно обвинуваченого ОСОБА_4 та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, показали високий ризик; виправлення без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства і виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним повторних кримінальних правопорушень.
Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.
Обставин, які відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судомне встановлено.

Враховуючи викладене, а саме: дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , відсутність обставини, що пом`якшують та обставин, які обтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що покарання ОСОБА_4 слід обрати в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт.
Речових доказів у справі немає.
Цивільного позову заявлено не було.

Витрат на залучення експерта у справі немає.
Керуючись ст.124 Конституції України, ст.125 КК України, ст.ст.368, 369, 374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк сто сорок годин.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориславський міський суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі оскарження, після перегляду справи судом апеляційної інстанції, якщо вирок не буде скасовано.
Копія вироку може бути отримана всіма учасниками судового провадження в Бориславському міському суді Львівської області. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1