21.09.2018 Єдиний унікальний номер 205/2887/18
Єд.унік.№205/2887/18
Провадження №1кп/205/657/18
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2018 року Ленінський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Дніпро, кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за №0000670 від 23 березня 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня-спеціальна, одруженого, раніше не засудженого, працюючого обрубником ПАТ «Дніпротяжмаш», зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 , 23 березня 2018 року, приблизно о 12 годин 45 хвилин, знаходився біля будинку №38 по вул. Велика Діївська, в м.Дніпро, де реалізуючи свій злочинний умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, знайшов у кущах фрагмент медичного шприцу з обрізаним поршнем та фрагментом голки, заповненим до відмітки 1,0 мл. рідиною коричневого кольору, після чого підняв його та будучи обізнаною особою, яка епізодично вживає наркотичний засіб «опій», зрозумів за зовнішніми ознаками, що в шприці знаходиться наркотичний засіб «опій ацетильований», після чого поклав вищевказаний медичний шприц з рідиною у ліву зовнішню кишеню куртки, таким чином незаконно придбав зазначений особливо небезпечний наркотичний засіб. Після чого, продовжуючи вчиняти злочин, обвинувачений ОСОБА_5 , незаконно зберігаючи при собі наркотичний засіб, став пересуватись вулицями міста Дніпра та близько 13 години 20 хвилин, біля будинку №181 по вул. Велика Діївська, в м. Дніпро, був затриманий працівниками поліції, які під час проведення поверхневої перевірки, в присутності двох понятих, в лівій зовнішній кишені куртки виявили та вилучили фрагмент медичного шприцу, в середині якого знаходилась речовина коричневого кольору, масою 0,7595 гр., яка у своєму складі містить «опій ацетильований», який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,0724 гр.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся і пояснив, що 23 березня 2018 року, приблизно о 12 годин 45 хвилин, він знаходився біля будинку №38 по вул. Велика Діївська, де знайшов у кущах фрагмент медичного шприцу з обрізаним поршнем та фрагментом голки, заповненим рідиною коричневого кольору, яка, як він зрозумів, є наркотичним засобом «опій», після чого підняв його та поклав у ліву зовнішню кишеню куртки, яка була вдягнена на ньому. В той же день, близько 13 години 20 хвилин, біля будинку №181 по вул. Велика Діївська, він був зупинений працівниками поліції, в ході поверхневої перевірки, в присутності понятих, виявили та вилучили з лівої зовнішньої кишені куртки фрагмент медичного шприца з наркотичним засобом «опій ацетильований», масою 0,7595 гр.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним допит свідків в судовому засіданні та дослідженням письмових доказів, обмежившись допитом обвинуваченого.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вони поза всяким розумним сумнівом доводять в повному обсязі винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримано прокурором та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше не засуджений, характеризується задовільно, має неповнолітню дитину.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, з урахуванням наявності обставин, які пом`якшують покарання, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у виді позбавлення волі, оскільки більш м`які види покарання не зможуть забезпечити досягнення його мети, а виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

З огляду на зазначене, враховуючі обставини вчинення кримінальних правопорушень, наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , щирого каяття останнього та позиції прокурора, який орієнтував суд на застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України, суд вважає, що наявні підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України і таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення і досягнення інших цілей покарання.

На підставі ст.122 ч.2, 124 ч.2 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 858 грн.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 - не обирати.

Стягнути зі ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експерта при проведенні судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 1/8.6/1618 від 24 квітня 2018 року в розмірі 858 гривень.

Речові докази: рідину масою 0,7595 г., яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - оцій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 0,0724 г., який зберігається у камері схову Новокодацького ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області - знищити.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1