Провадження № 11-сс/812/74/18 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: п.2 ч.1 ст. 309 КПК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2018 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5
розглянув у відкритому судовому засіданні в рамках кримінального провадження № 0003955 матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 жовтня 2018 року, якою у відношенні:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

- застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8 ,

захисник ОСОБА_6 ,

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.
Просить скасувати ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 жовтня 2018 року та ухвалити нову, за якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 , запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Короткий зміст рішення слідчого судді суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 жовтня 2018 року до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 9 грудня 2018 року.

Визначено заставу у розмірі 55230 (п`ятдесят п`ять тисяч двісті тридцять) гривень.

Постановлено, в разі звільнення ОСОБА_7 під заставу, він зобов`язаний: прибувати до слідчого один раз на тиждень; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання; докласти зусиль для пошуку роботи.

Постановлено, у разі порушення підозрюваним ОСОБА_7 вказаних обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.
Вважає, що слідчим суддею не враховано наявність у підозрюваного постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків, щире каяття в скоєному, визнання вини, співпрацю із слідством.
На думку апелянта, розмір застави визначений слідчим суддею, є непомірно великим.
Стверджує, що ризики вчинення інших кримінальних правопорушень чи продовження своєї злочинної діяльності є нічим не підтвердженими.

Встановлені слідчим суддею судом першої інстанції обставини.
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у тому, що 1 жовтня 2018 року приблизно о 07 годині 20 хвилин разом з ОСОБА_9 на зупинці громадського транспорту «Площа Перемоги» по пр. Миру в м. Миколаєві, діючи повторно, з корисливих мотивів та за попередньою змовою між собою, відкрито шляхом ривку заволоділи мобільним телефоном «Meizu-M3 note» вартістю 4149 грн., який належав ОСОБА_10 , чим спричинили останній матеріальну шкоду на зазначену суму і в подальшому розпорядились викраденим майном на власний розсуд.
12 жовтня 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України (надалі КК України).

Слідчий суддя, прийшовши до висновку про необхідність застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказав на обґрунтованість підозри у вчиненні тяжкого корисливого злочину, наявність судимостей, у тому числі за вчинення корисливих злочинів, відсутність постійного джерела доходу, можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваної ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення оскаржуваної ухвали без змін, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
При застосуванні до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею додержані вимоги статей 177, 178, 194 Кримінального процесуального кодексу України (надалі КПК України).
Захисник оскаржує висновки слідчого судді щодо недоведеності ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме наявність ризику переховування від органів досудового розслідування і суду та вчинення інших кримінальних правопорушень, а також недоведеності, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе запобігти встановленим ризикам.
За такого, у відповідності до вимог частини 1 статті 404 КПК України, в іншій частині ухвала слідчого судді апеляційним судом не переглядається.
Матеріали судового провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Так, як слідує із матеріалів судового провадження, ОСОБА_7 підозрюється в скоєнні тяжкого корисливого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 296 КК України, розгляд кримінального провадження за яким здійснює Ленінський районний суд м. Миколаєва, не працює та не має постійного джерела доходу.
Наведені обставини дають можливість припускати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може вчинити інші кримінальні правопорушення, та свідчить про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Враховуючи наведене, є безпідставним доводи апелянта відносно необґрунтованості висновків слідчого судді щодо наявності достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
З урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , вагомості наявних доказів його вчинення, обставини його вчинення, даних про особу підозрюваного, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що саме такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, а інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти вказаним ризикам.
Відповідно до положень, передбачених частиною 4 статті 194 КПК України, є правом слідчого судді застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений в клопотанні, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті.
Беручи до уваги доведеність ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, а також серйозність звинувачення, пред`явленого підозрюваному, та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, апеляційний суд не знаходить підстав для застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, про що просить апелянт.

Істотних порушень положень КПК України, конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які б вплинули на застосування слідчим суддею до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційним судом не виявлено. Підставою застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 була встановлена слідчим суддею наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України, а також наявність ризиків, які давали достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.
Наявність даних щодо особи підозрюваного ОСОБА_7 , якими, на переконання апелянта є наявність у підозрюваного постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків, щире каяття в скоєному, визнання вини, співпрацю із слідством, не є визначальними обставинами, які давали б можливість обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Відповідно до вимог Закону слідчим суддею визначено і розмір застави, яка, на думку суду апеляційної інстанції, застосована відповідно до положень частини 5 статті 182 КПК України. Тому, доводи апелянта в частині визначенні слідчим суддею розміру застави є неприйнятними.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.
Керуючись статтями 376, 405, 407, 418, 419, 422, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 жовтня 2018 року щодо застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - без задоволення.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: