Справа № 1-355/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„20" червня 2012 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Кавацюка В.І.

при секретарі Акер І., Шутяк З.С.

з участю прокурора Телепко В.В., Панькевича Р.В.

захисників Солдатенка А.В., Колесника А.В., Ричук А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Цегів Горохівського району Волинської області, українки, громадянина України, з вищою освітою, раніше працюючої на посаді заступника начальника Львівської митниці, одруженої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою - АДРЕСА_1, фактично проживаючої до арешту за адресою - АДРЕСА_2,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 368, ч.3 ст. 364 КК України,

у с т а н о в и в :

Підсудна ОСОБА_4 працюючи, у відповідності до наказу Голови Державної митної служби України №1254-к від 06 липня 2010 року на посаді заступника начальника Львівської митниці, будучи представником влади та службовою особою, яка займає відповідальне становище, являючись згідно з положеннями ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівником правоохоронного органу, будучи зобов'язаною згідно «Посадової інструкції заступника начальника Львівської митниці», затвердженої начальником Львівської митниці 17 серпня 2010 року та «Розподілу обов'язків між начальником Львівської митниці та заступниками начальника митниці», затвердженим Головою Державної митної служби України 14 грудня 2010 року забезпечувати правильність заходів тарифного та нетарифного регулювання, виконувати підпорядкованими структурними підрозділами вимоги законодавства України з питань митної справи, щодо митного оформлення митного контролю товарів, координувати роботу підрозділів за визначеним напрямком роботи, забезпечувати контроль та організацію роботи з забезпечення правильності застосування заходів митно-тарифного регулювання, спрямовувати, координувати та контролювати роботу митних постів, відділів митного оформлення №№1-5,8, приймати громадян та представників юридичних осіб, запитувати і одержувати у встановленому порядку від структурних підрозділів митниці,фізичних та юридичних осіб необхідну інформацію та довідкові матеріали, що стосуються здійснення митного контролю та митного оформлення, діючи умисно, 01 лютого 2011 року одержала від власника ПП «Егіда-Автотрейд» ОСОБА_5 хабара за визначення і погодження митної вартості імпортованих товарів та пришвидшення їх митного оформлення.

Вищевказаний злочин був вчинений підсудною ОСОБА_4 за наступних обставин.

В грудні 2010 року (у невстановлений органом досудового слідства день та час) підсудна ОСОБА_4, перебуваючи в своєму службовому кабінеті адміністративного будинку Львівської митниці, що розташований по вул. Костюшка, 1 в м. Львові, схилила засновника ПП «Егіда-Автотрейд» ОСОБА_5 до передачі їй хабара в розмірі 3500 доларів США за визначення і погодження митної вартості автомобільних шин одного вантажного автомобіля, які ввозяться ПП «Егіда-Автотрейд», у розмірі 3,11 доларів США за один кілограм продукції.

Відповідно до досягнутої з ОСОБА_4 домовленості, 04 січня 2011 року між ПП «Егіда-Автотрейд», як комісіонером, та ТОВ «Фаворит», як комітентом, було укладено договори комісії №01/08 та №01/09, згідно з якими комісіонер за дорученням комітента зобов'язався укласти від свого імені, за рахунок та в інтересах комітента договір з іноземним постачальником на купівлю автомобільних шин, самостійно здійснювати митне оформлення товару і передати його комітенту по акту прийому-передачі товару. На виконання цих договорів ПП «Егіда-Автотрейд» уклало відповідні контракти.

24 січня 2011 року, відповідно до ВМД №209000011/2011/001500, вантажний автомобіль з автомобільними шинами для легкових автомобілів марки «Данлоп» для ПП «Егіда-Автотрейд» прибув у відділ митного оформлення №3, який розташований по вул. Пасічній,127 в м. Львові, де було розпочато митне оформлення.

26 січня 2011 року, відповідно до ВМД №209000011/2011/001647, вантажний автомобіль з автомобільними шинами для легкових автомобілів марки «Роудстоун» для ПП «Егіда-Автотрейд» прибув у відділ митного оформлення №3, який розташований по вул. Пасічній,127 в м. Львові, де було розпочато митне оформлення.

Оскільки вказаний товар, який ввозився ПП «Егіда-Автотрейд» для ТОВ «Фаворит» декілька днів знаходився на території відділу митного офоромлення №3, ОСОБА_5 26 січня 2011 року зателефонував до підсудної ОСОБА_4 щодо пришвидшення митного оформлення цього товару. На виконання домовленості з ОСОБА_5 підсудна ОСОБА_4 дала вказівку начальнику відділу митного оформлення №3 щодо пришвидшення митного оформлення автомобільних шин, ввезених ПП «Егіда-Автотрейд».

27 січня 2011 року ПП «Егіда-Автотрейд» завершило митне оформлення автомобільних шин для легкових автомобілів марки «Данлоп», а 28 січня 2011 року - автомобільних шин для легкових автомобілів марки «Роудстоун», в ході якого було визначено митну вартість вказаних товарів в розмірі 3,11 доларів США за один кілограм продукції.

01 лютого 2011 року приблизно о 11.20 - 11.30 год. підсудна ОСОБА_4, знаходячись в своєму службовому кабінеті адміністративного будинку Львівської митниці, що розташований по вул. Костюшка,1 в м. Львові, одержала від ОСОБА_5 попередньо обумовлений нею хабар в розмірі 7000 доларів США, що в перерахунку згідно офіційного курсу Національного банку України становило 55370,00 гривень, за визначення та погодження митної вартості автомобільних шин, які були ввезені в Україну двома вантажними автомобілями, власником яких є ТОВ «Фаворит», в розмірі 3,11 доларів США за один кілограм продукції та пришвидшення їх митного оформлення. Після отримання хабара, підсудна ОСОБА_4 була затримана співробітниками Управління Служби безпеки України у Львівській області.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнала частково та пояснила, що з ОСОБА_5 вона познайомилась в другій половині вересня 2010 року. Зайшовши в її службовий кабінет, ОСОБА_5 сказав, що він від когось її знайомого з м. Києва та бажає здійснювати митне оформлення товарів на Львівській митниці. Перед цим вона, підсудна була в м. Києві, спілкувалась з своїми знайомими, однак про ОСОБА_5 їй ніхто нічого не говорив. Оскільки в неї завжди було правило, що якщо людина прийшла на прийом, то вона повинна таку людину прийняти, вона, ОСОБА_4, вислухала ОСОБА_5, який повідомив, що в м. Києві підприємства він не має та бажає зареєструвати таке підприємство в м. Львові. На запитання ОСОБА_5 про те, що потрібно для проведення такої реєстрації, вона назвала останньому необхідний в таких випадках перелік документів та пояснила, що митне оформлення товарів у всіх відділах митного оформлення є однаковим. Після цього ОСОБА_5 приходив до неї в службовий кабінет ще декілька разів з досить широким переліком товарів та його цікавив рівень митної вартості на такі товари. Вона, підсудна, йому пояснила, що працівники митних органів не мають права надавати консультації, що визначення митної вартості товарів не входить в її компетенцію, що митна вартість товарів визначається на момент перетину митного кордону і при пред'явлення таких товарів для огляду. Однак ОСОБА_5 наполягав на своєму, просив йому допомогти, пояснював, що йому треба чимось займатись та планувати свій бізнес. Вона, підсудна, йому роз'яснила, що відділ контролю митної вартості та класифікації товарів Львівської митниці знаходиться по вул. Городоцькій,369 в м. Львові та працівники цього відділу визначають митну вартість товарів безпосередньо при здійсненні митного оформлення та порадила хоча б визначитися з певним видом товарів, які він має намір ввозити в Україну. Після цього ОСОБА_5 прийшов до неї в кабінет приблизно в кінці жовтня-на початку листопада 2010 року та повідомив, що має намір ввозити в Україну автомобільні шини для легкових автомобілів. Вона, ОСОБА_4, повідомила про перелік документів, який необхідний на такий вид товарів, на що ОСОБА_5 пояснив, що не може сказати чи буде мати всі необхідні для ввезення такого товару документи, чи їх частину. На прохання ОСОБА_5 вона, підсудна, провела розрахунки і вказувала який розмір митних платежів йому потрібно буде сплачувати. Під час наведення ОСОБА_5 прикладів виходила сума в розмірі 2500 та 3482 доларів США. В подальшому ОСОБА_5 приходив до неї в кабінет приблизно в кінці січня 2011 року, повідомляв, що в нього виникли якійсь проблеми з вантажем, просив допомогти, на що вона йому пояснила, що це не її повноваження. 01 лютого 2011 року біля 11.00 год. ОСОБА_5 їй зателефонував, на що вона йому пояснила, що зайнята і не може його прийняти. Через декілька хвилин їй зателефонував черговий, назвав прізвище ОСОБА_5 і вона, підсудна, не зрозумівши про кого йде мова, сказала, що нехай останній піднімається та почекає в приймальній, оскільки вона розмовляє по телефону. Не дивлячись на те, що вона продовжувала розмовляти по телефону, ОСОБА_5 зайшов в її кабінет, витягнув конверт, який поклав на стіл, та на калькуляторі набрав цифру 7 чи 7000. Вказаний конверт вона, ОСОБА_4, поклала в шухляду робочого стола і навіть не змогла нічого оцінити. Після цього в її кабінет зайшли працівники УСБУ у Львівській області, які провели огляд кабінету та вилучили грошові кошти. У вчиненому кається, просить її суворо не карати та не погоджується з юридичною кваліфікацією її дій, оскільки вимаганням грошей в ОСОБА_5 вона не займалась, вона також не була куратором відділу контролю митної вартості та класифікації товарів і у зв'язку з цим не могла впливати на визначення митної вартості автомобільних шин, які ввозив ОСОБА_5

Крім часткового визнання підсудною ОСОБА_4 своєї вини, її винуватість у вчиненні злочину повністю і об'єктивно стверджується наступними зібраними в ході досудового слідства і перевіреними в судовому засіданні доказами.

З даних на досудовому слідстві і в судовому засіданні показань потерпілого ОСОБА_6 вбачається, що він є комерційним директором та співзасновником ТОВ «Фаворит», одним з видів діяльності якого є реалізація автомобільних шин. Приблизно в грудні 2010 року директор Червоноградського заводу залізобетонних виробів на ім'я ОСОБА_28 познайомив його з засновником ПП «Егіда-Автотрейд» ОСОБА_5, який надає послуги з розмитнення товарів ввезених в Україну з-за кордону. В розмові ОСОБА_5 пояснив, що він вирішує весь комплекс питань, пов'язаних з митним оформленням вантажу, що надані ним послуги коштують 2000 грн. та що «зверху» потрібно дати 3500 доларів США. Однак з ким саме з працівників Львівської митниці спілкувався ОСОБА_5, йому, ОСОБА_6 відомо не було. На початку 2011 року він знову зустрівся з ОСОБА_5, погодився на його умови та у зв'язку з цим між ПП «Егіда-Автотрейд» і ТОВ Фаворит» було укладено договори комісії, які були підписані керівниками цих підприємств. При завантаженні автомобілів в Республіці Польща та їх виїзд він повідомляв по телефону ОСОБА_5 та особу на ім'я ОСОБА_29, яка займалась митним оформленням. В період 24-28 січня 2011 року ОСОБА_5 було виконано всі умови договору комісії і автомобільні шини для легкових автомобілів двома вантажними автомобілями прибули в м. Червоноград. Після завершення митного оформлення вищевказаних автомобільних шин він, ОСОБА_6, зустрівся з ОСОБА_5 на пр. Шевченка в м. Львові та в салоні автомобіля передав останньому грошові кошти в сумі 7000 доларів США, а саме: 69 купюр по 100 доларів США та 2 купюри по 50 доларів США. Кому саме повинен був ОСОБА_5 передати вищезазначені грошові кошти йому не відомо.

Допитаний на досудовому слідстві і в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показав, що влітку 2010 року він викупив в свого товариша ОСОБА_9 ПП «Егіда-Автотрейд», став єдиним власником цього підприємства та призначив на посаду директора свого товариша ОСОБА_10 Його підприємство планувало займатись дистриб'ютерською діяльністю, було укладено договір з однією з грузинських фірм та більшу частину свого часу він став проводити в м. Львові. Приблизно в кінці літа 2010 року він зустрів свого знайомого, який повідомив, що в нього є можливість розмитнювати товари на Львівській митниці, та останній через якихось інших своїх знайомих організував йому зустріч з підсудною ОСОБА_4 Вказана зустріч відбулась в її службовому кабінеті в приміщенні Львівської митниці та під час цієї зустрічі він повідомив ОСОБА_4 про те, що бажає через своє підприємство «Егіда-Автотрейд» займатись розмитненням товарів. ОСОБА_4 йому пояснила, що для цього необхідно акредитуватись на Львівській митниці та укласти договір комісії з фірмою, яка через його підприємство буде розмитнювати товар. Про конкретну групу товарів на цій першій зустрічі розмова між ними не йшла та після цього він став займатись оформленням акредитації на відділі митного оформлення №3 Львівській митниці, який розташований по вул. Пасічній в м. Львові, а також консультуватись з перевізниками щодо правил та порядку розмитнення. Від перевізників він дізнався, що існує різна шкала, так званий «індикатив» і як приклад йому навели розмитнення автомобільних шин, пояснивши, на такий вид товарів, зокрема, на митниці існує шкала від 3,11 до 5,00 доларів США. Йому також пояснили, що для того, щоб «індикатив» був нижчим, слід домовлятись з керівництвом митниці. Після цього, він, ОСОБА_5, в період жовтня - грудня 2010 року приблизно два рази заходив до ОСОБА_4, щоб проконсультуватись по цьому питанню. Коли він знайшов групу товарів - автомобільні шини і повідомив про це ОСОБА_4, то остання повідомила йому про процедуру розмитнення таких товарів та написала на калькуляторі, що за умови розмитнення автомобільних шин по ціні 3,11 доларів США за один кілограм, слід «зверху» заплатити 3000 доларів США за один вантажний автомобіль, а після Нового року вказана сума зросла до 3500 доларів США. На початку січня 2011 року він, ОСОБА_5, познайомився з ОСОБА_6, який є власником ТОВ «Фаворит», що займається поставкою автомобільних шин в Україну. З ОСОБА_6 він обговорив умови цінової політики, зокрема, про те, що при визначенні митної вартості в 3,11 доларів США за 1кг автошин ОСОБА_6 має також заплатити «зверху» 3500 доларів США за розмитнений один вантажний автомобіль. На такі умови ОСОБА_6 погодився та між ПП «Егіда-Автотрейд» і ТОВ «Фаворит» були укладені два договори комісії. 24 січня 2011 року він зустрівся з ОСОБА_6 та оформив попередню декларацію на автомобільні шини «Данлоп», а 26 січня 2011 року - на автомобільні шини «Роудстоун». Про прибуття автомобіля з автошинами на ВМО №3 він, свідок, повідомив по телефону ОСОБА_4 та попросив прискорити провести митне оформлення, оскільки його підприємство було лише недавно акредитоване на Львівській митниці, а також домовився зустрітися з ОСОБА_4 після вихідних. Попередньо він зустрівся з ОСОБА_6. який дав йому грошові кошти в сумі 7000 доларів США для передачі працівникам Львівської митниці за сприяння в митному оформленні автомобільних шин, які ввозились двома вантажними автомобілями на підставі договорів комісії, що були укладені між ПП «Егіда-Автотрейд» та ТОВ «Фаворит». 01 лютого 2011 року біля 11.00 год. він зателефонував до підсудної ОСОБА_4 з проханням зустрітись, на що остання відповіла, що він може до неї заходити. Зайшовши в службовий кабінет, він повідомив ОСОБА_4 про те, що обидва автомобілі з автошинами розмитнені, що він їй дякує за сприяння в цьому, та після цього поклав на робочий стіл конверт, в якому знаходились одержані ним від ОСОБА_6 7000 доларів США. Даний конверт з грошима підсудна ОСОБА_4 поклала в шухляду свого робочого столу, після чого вони з нею розмовляли на різні теми. Через декілька хвилин в службовий кабінет ОСОБА_4 зайшли працівники УСБУ у Львівській області, на запитання яких він, ОСОБА_5, повідомив, що передав ОСОБА_4 конверт з грошима в сумі 7000 доларів США. На запитання вищевказаних працівників про те, чи отримувала ОСОБА_4 від нього якійсь грошові кошти, остання нічого не відповіла та витягнула з шухляди робочого столу конверт з грошима та поклала його на стіл. Після цього в кабінеті було проведено огляд місця події, вилучено також інші грошові кошти та складено відповідний протокол, який всі підписали. Після цього його, ОСОБА_5 доставили в приміщення УСБУ у Львівській області, де він давав пояснення, а звідти - в прокуратуру Львівської області для допиту.

Такі свої показання свідок ОСОБА_5 в ході досудового слідства також підтверджував в очній ставці з підсудною ОСОБА_4 та при проведенні з його участю відтворення обстановки і обставин події (т.2 а.с.39-42, 140-157).

Допитана в ході досудового слідства і в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що 01 лютого 2011 року в ранковий час, коли вона зі своєю сусідкою ОСОБА_12 проходила біля будинку Управління Львівської залізниці, до них підійшов невідомий мужчина, який представився співробітником УСБУ у Львівській області, та запропонував бути присутніми в якості понятих під час затримання особи при передачі їй хабара. Вони погодились та на автомобілі під'їхали до приміщення Львівської митниці, що розташоване по вул. Костюшка,1 в м. Львові. Почекавши біля 10 хвилин, вони піднялись на другий поверх та зайшли в кабінет №209, де за робочим столом побачили особу жіночої статі, прізвище якої, як вона дізналась згодом - ОСОБА_4, а за приставним столиком - особу чоловічої статі, який назвався ОСОБА_5 На запитання працівників УСБУ у Львівській області до ОСОБА_4 про те, чи одержувала вона від ОСОБА_5 грошові кошти, остання нічого не відповіла та витягнула з шухляди свого робочого столу конверт. ОСОБА_5, в свою чергу, працівникам УСБУ у Львівській області відповів, що в даному конверті знаходяться грошові кошти в сумі 7000 доларів США, які він передав ОСОБА_4 за зниження митної вартості автомобільних шин. В подальшому працівниками УСБУ у Львівській області було відкрито вищевказаний конверт, перераховано та переписано номера і серії грошових купюр, які в ньому знаходились, а також проведено огляд службового кабінету ОСОБА_4, в процесі якого було вилучено ряд документів, а також інші грошові кошти, що знаходились в її робочому столі. Про проведення огляду було складено протокол огляду місця події, в якому, вона, свідок, а також інші особи, що були при цьому присутні, розписались. В процесі проведення цієї слідчої дії ОСОБА_4 ставало погано та працівник УСБУ у Львівській області викликав їй машину швидкої медичної допомоги, однак це відбулось вже після виявлення грошей.

Аналогічні показання дала також допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12, яка 01 лютого 2011 року разом з ОСОБА_11 була присутня в якості понятої при затримання ОСОБА_4 та при проведенні огляду місця події злочину.

З показань допитаного як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні свідка - співробітника Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_13 вбачається, що раніше він працював в підрозділі по боротьбі з корупцією та контрабандою у митних органах даного Управління та працівниками підрозділу була отримана інформація про отримання хабарів службовими особами Львівської митниці. У зв'язку з цим була заведена оперативно-розшукова справа, в результаті роботи за якою вищевказана інформація підтвердилась та на підставі постанови апеляційного суду Львівської області в службовому приміщенні центрального адміністративного будинку Львівської митниці, що знаходиться по вул. Костюшка,1 в м. Львові, були застосовані оперативно-технічні заходи. 01 лютого 2011 року приблизно о 11.00 год. він та інші працівники Управління СБ України у Львівській області, а також двоє понятих, зайшли в кабінет заступника начальника Львівської митниці ОСОБА_4 В кабінеті знаходились ОСОБА_4 та невідомий мужчина, яким, як з'ясувалось згодом, був ОСОБА_5 Працівниками Управління СБ України у Львівській області, в тому числі і ним особисто, декілька разів ставилось ОСОБА_4 запитання про те, чи одержувала вона грошові кошти і чи отримувала вона такі кошти, зокрема, від ОСОБА_5 Остання деякий час не відповідала, а пізніше витягнула з шухляди свого робочого столу конверт з грошима, поставила його на стіл і відповіла «Думаю, це вони». На запитання до ОСОБА_5 про те, чи передавав він ОСОБА_4 грошові кошти, той відповів стверджувально і повідомив, що передав їй 7000 доларів США. Під час проведення огляду місця події співробітник Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_14 перерахував кошти, що знаходились в конверті, який ОСОБА_5 передав ОСОБА_4 та загальна сума грошей становила 7000 доларів США. Крім цього, в кабінеті ОСОБА_4 також було виявлено інші грошові кошти на загальну суму понад 25 000 доларів США. Після завершення огляду місця події і складання протоколу огляду місця події, всі учасники слідчої дії, в т.ч. і ОСОБА_4, даний протокол підписали без будь-яких зауважень.

Аналогічні за своїм змістом показання, які були перевірені в судовому засіданні, дали також свідки - співробітники Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_15 та ОСОБА_16 (т.7 а.с. 6-10, 11-15).

З даних на досудовому слідстві і в судовому засіданні показань свідка - головного інспектора відділу контролю митної вартості та класифікації товарів Львівської митниці ОСОБА_8 вбачається, що станом на січень 2011 року вона працювала на посаді провідного інспектора відділу контролю митної вартості та класифікації товарів цієї ж митниці. Свої службові обов'язки вона виконувала безпосередньо у відділі митного оформлення №3 Львівської митниці, який розташований по вул. Пасічній, 127 в м. Львові, та разом з нею у відділі контролю митної вартості працювало ще двоє працівників, а саме: ОСОБА_17 та ОСОБА_18 Станом на той час її безпосереднім керівником був начальник відділу контролю митної вартості та класифікації товарів ОСОБА_19, в якому також працювали ОСОБА_20 - заступник начальника відділу та два заступники - начальники секторів ОСОБА_21 та ОСОБА_22 Підсудну ОСОБА_4 вона знає візуально з часу призначення її на посаду заступника начальника Львівської митниці, однак з нею безпосередньо не спілкувалась. Оглянувши пред'явлену їй ВМД №209000011/2011/001877 від 27 січня 2011 року щодо ввезення автомобільних шин марки «Данлоп», одержувачем яких значиться ПП «Егіла-Автотрейд», вона, свідок, стверджує, що нею було визнано вартість вказаного товару на рівні 3,11 доларів США за 1 кг, про що свідчить її підпис та штамп «митну вартість визнано» на звороті цієї декларації. Вказаний товар було ввезено в України 25 січня 2011 року, а 27 січня 2011 року розпочато і завершено його митне оформлення. (т.2 а.с.43-46).

Аналогічні показання, які були оголошені в судовому засіданні, дала також в ході досудового слідства свідок - старший інспектор відділу контролю митної вартості та класифікації товарів Львівської митниці ОСОБА_17, якою відповідно до ВМД №209000011/2011/0019741 від 28 січня 2011 року було визнано митну вартість автомобільних шин марки «Роудстоун», одержувачем яких було ПП «Егіда-Автотрейд», на рівні 3,11 доларів США за 1 кг (т.2 а.с.47-51).

З даних на досудовому слідстві і перевірених в судовому засіданні показань свідка ОСОБА_23 вбачаться, що він працює на посаді директора ТОВ «Фаворит», співзасновником якого з часткою в 99,87 % є ОСОБА_6 04 січня 2011 року між ТОВ «Фаворит» та ПП «Егіда-Автотрейд» було укладено договори комісії №01/08 та №01/09, за умовами яких ПП «Егіда-Автотрейд» зобов'язалось за дорученням ТОВ «Фаворит» укласти від свого імені, за рахунок і в інтересах товариства, договір з іноземним постачальником на купівлю автомобільних шин, а також зобов'язалось самостійно здійснити митне оформлення товару і передати його замовнику по акту прийому-передачі. 20 січня 2011 року між ТОВ «Фаворит» та ПП «Фаворит-Інтер-Транс» був укладений договір про надання послуг перевезення і водій вантажного автомобіля отримав завдання завантажити автомобільні шини марки «Данлоп» в Республіці Польща і доставити їх на склад в м. Червоноград. Згідно платіжного доручення №39 від 20 січня 2011 року на рахунок Львівської митниці з рахунку ТОВ «Фаворит», як попередня оплата за митне оформлення автомобільних шин, було перераховано грошові кошти в сумі 103 000 грн. Крім цього, 25 січня 2011 року між ТОВ «Фаворит» та ПП ОСОБА_24 також був укладений договір про надання послуг перевезення і водій вантажного автомобіля отримав завдання завантажити автомобільні шини марки «Роудстоун» в Республіці Польща і доставити їх на склад в м. Червоноград. Згідно платіжного доручення №47 від 28 січня 2011 року на рахунок Львівської митниці з рахунку ТОВ «Фаворит», як попередня оплата за митне оформлення автомобільних шин, було перераховано грошові кошти в сумі 122 000 грн. Умови договорів перевезення були виконані і шини доставлені на склад ТОВ «Фаворит» (т.2 а.с.158-162).

З показань свідка ОСОБА_25, які були дані в ході досудового слідства і оголошені в судовому засіданні, видно що з березня 1999 року вона працює на посаді директора ТОВ «Інтер-брокер-компані», яке здійснює свою митно-брокерську діяльність на території відділу митного оформлення №3 Львівської митниці. На здійснення такого виду діяльності в ТОВ «Інтер-брокер-компані» є відповідна ліцензія Держмитслужби України та в цьому товаристві, крім неї, також працюють бухгалтер і 4 митні брокери. Вона, свідок, також виконує функції митного брокера. В січні 2011 року очолюване нею товариство уклало з ПП «Егіда-Автотрейд» угоду про надання послуг по декларуванню вантажів терміном на два роки. Нею, ОСОБА_25, дійсно заповнювались ВМД №209000011/2011/001877 від 27 січня 2011 року щодо ввезення автомобільних шин марки «Данлоп» та ВМД №209000011/2011/001941 від 28 січня 2011 року щодо ввезення автомобільних шин марки «Роудстоун», одержувачем яких було ПП «Егіда-Автотрейд» та задекларовано їх митну вартість в розмірі 3,11 доларів США за 1 кг. При митному оформленні цього вантажу був присутній ОСОБА_5, з яким вона узгодила ціну розмитнення (т.3 а.с.117-120).

Із заяви підсудної ОСОБА_4 на ім'я начальника УСБУ у Львівській області від 01 лютого 2011 року вбачається, що вона власноручно написала про те, що 01 лютого 2011 року в службовому кабінеті Львівської митниці вона одержала грошову винагороду в розмірі 7000 доларів США від особи на ім'я ОСОБА_30, який представився представником ПП «Егіда-Автотрейд», що акредитоване на ВМО №3 Львівської митниці, за митне оформлення шин за рівнем митної вартості 3,11 доларів США за кілограм (т.1 а.с.18).

Аналогічні відомості містяться також в даних протоколу явки з повинною ОСОБА_4 від 01 лютого 2011 року, який складений співробітником спецпідрозділу БКОЗ УСБУ у Львівській області ОСОБА_26 та підписаний ОСОБА_4 (т.1 а.с.20-21).

З даних протоколу огляду місця події від 01лютого 2011 року видно, що під час проведення огляду службового кабінету підсудної ОСОБА_4 працівники УСБ України у Львівській області поставили їй запитання, чи отримувала вона грошові кошти від ОСОБА_5, на що ОСОБА_4 витягнула і видала гроші в сумі 7000 доларів США, з яких 69 купюр були номіналом по 100 доларів США, і 2 купюри - по 50 доларів США. Зі слів ОСОБА_5 вказану суму грошей він передав ОСОБА_4 за вирішення питання щодо розмитнення вантажу автомобільних шин (т.1 а.с. 22-41).

З листа Львівської митниці за №18/29-6058 від 22.04.2011 року вбачається, що в період з 01.08.2010 року по 01.02.2011 року при здійсненні Львівською митницею митного оформлення автомобільних шин мінімальна митна вартість за 1 кг таких шин за інформацією ЄАІС ДМСУ складала 3,11 доларів США, максимальна - 9,06 доларів США (т.6 а.с.239-240).

З даних протоколу за результатами проведення оперативно-технічного заходу за оперативно-розшуковою справою №1866 від 17 лютого 2011 року вбачається, що 24 січня 2011року о 18:25:39 год. ОСОБА_5 з мобільного телефону НОМЕР_1 зателефонував на мобільний телефон підсудної ОСОБА_4 НОМЕР_2 і під час розмови повідомив: «Отримувач «Егіда-Автотрейд». Я - комісіонер, а «Фаворит» - одержувач. На третьому. То завтра буде машина», а ОСОБА_4 - відповідає: «Добре» (т.2 а.с.13).

Як видно з даних протоколу за результатами здійснення оперативно-розшукового заходу, який тимчасово обмежує права людини за справою №1866, від 31 січня 2011 року та стенограми розмови між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, 26 січня 2011 року о 12год. 42 хв. в службовий кабінет ОСОБА_4 зайшов ОСОБА_5 і між ними відбувається розмова, під час якої ОСОБА_5 просить щоб не було повного розвантаження автомобілів ПП «Егіда-Автотрейд». ОСОБА_4 телефонує до особи на ім'я «ОСОБА_31» і просить прискорити митне оформлення по договору комісії з ПП «Егіда-Автотрейд». При завершенні розмови ОСОБА_5 запитує: «Зміни якісь є до статутного фонду. Немає? Два п'ять, три п'ять, так?», а ОСОБА_4 відповідає «Так», після чого ОСОБА_5 стверджує: «Три п'ять, добре. Скажіть, будь-ласка, в п'ятницю добре, якщо я до вас забіжу» (т.2 а.с.3-6).

З даних протоколу за результатами проведення оперативно-технічного заходу за оперативно-розшуковою справою №1866 від 17 лютого 2011 року вбачається, що 26 січня 2011 року о 12:44:43год. підсудна ОСОБА_4 зі свого мобільного телефону НОМЕР_2 телефонувала начальнику ВМО №3 Львівської митниці ОСОБА_27 на мобільний телефон НОМЕР_3, і під час розмови просила прискорити митне оформлення по договору комісії з ПП «Егіда-Автотрейд» (т.2 а.с.12).

З даних протоколу за результатами здійснення оперативно-розшукового заходу, який тимчасово обмежує права людини за справою №1866, від 02 лютого 2011 року та стенограми фрагменту передачі грошей ОСОБА_4 ОСОБА_5 видно, що 01 лютого 2011 року о 11.22 год. в службовий кабінет ОСОБА_4 входить ОСОБА_5, сідає на стілець перед ОСОБА_4, лівою рукою з кишені куртки виймає пакунок з грошима та ставить на робочий стіл ОСОБА_4, після чого ОСОБА_4 рукою забирає пакунок з грошима та ставить в ліву нижню шухляду робочого столу (т.2 а.с.9-10).

З даних акту про тимчасове вилучення від 01 лютого 2011 року випливає, що в приміщенні ВМО №3 Львівської митниці було вилучено:

- ВМД 209000011/2011/001500, з якої вбачається, що 24 січня 2011 року у ВМО №3 доставлено вантажним автомобілем автошини для легкових автомобілів марки «Данлоп», одержувачем яких є ПП «Егіда-Автотрейд»; ВМД 209000011/2011/001877, з якої вбачається, що 27 січня 2011 року завершено розмитнення автошин для легкових автомобілів марки «Данлоп», одержувачем яких є ПП «Егіда-Автотрейд»; договір комісії №01/08 від 04 січня 2011 року, згідно якого комісіонер ПП «Егіда-Автотрейд» зобов'язується, за дорученням комітента ТзОВ «Фаворит» укласти від свого імені, за рахунок і в інтересах комітента, договір з іноземним постачальником на купівлю автомобільних шин, самостійно здійснювати митне оформлення товару і передати його комітенту по акту прийому-передачі товару, інші документи щодо митного оформлення вказаного товару;

- ВМД 209000011/2011/001647, з якої вбачається, що 26 січня 2011 року у ВМО №3 доставлено вантажним автомобілем автошини для легкових автомобілів марки «Роудстоун», одержувачем яких є ПП «Егіда-Автотрейд»; ВМД 209000011/2011/001941, з якої вбачається, що 28 січня 2011 року завершено розмитнення автошин для легкових автомобілів марки «Данлоп», одержувачем яких є ПП «Егіда-Автотрейд»; договір комісії №01/09 від 04 січня 2011 року, згідно якого комісіонер ПП «Егіда-Автотрейд» зобов'язується, за дорученням комітента ТзОВ «Фаворит», укласти від свого імені, за рахунок і в інтересах комітента, договір з іноземним постачальником на купівлю автомобільних шин, самостійно здійснювати митне оформлення товару і передати його комітенту по акту прийому-передачі товару, інші документи щодо митного оформлення вказаного товару (т.1 а.с.42-140).

В ході проведення досудового слідства вищевказані документи були оглянуті в установленому законом порядку, про що складено протокол огляду від 26 квітня 2011 року (т.7 а.с.72-73).

З даних протоколу виїмки від 10 лютого 2011 року вбачається, що органом досудового слідства в ТОВ «Фаворит» було вилучено документи щодо ввезення в січні 2011 року автомобільних шин з Республіки Польща. Серед вказаних документів є: договори комісії №01/08 та №01/09 від 04 січня 2011 року, які були укладені між ПП «Егіда-Автотрейд» та ТОВ «Фаворит»; ВМД 209000011/2011/001877, з якої видно, що 27 січня 2011 року завершено розмитнення автошин для легкових автомобілів марки «Данлоп», одержувачем яких є ПП «Егіда-Автотрейд»; ВМД 209000011/2011/001941, з якої видно, що 28 січня 2011 року завершено розмитнення автошин для легкових автомобілів марки «Роудстоун», одержувачем яких є ПП «Егіда-Автотрейд»; акт №1 передачі-приймання товару від 27 січня 2011 року та акт №2 передачі-приймання товару від 28 січня 2011 року, що були укладені між комітентом ТОВ «Фаворит» та комісіонером ПП «Егіда-Автотрейд» та ін. (т. 3 а.с. 5-43).

Під час проведення досудового слідства вищевказані документи, що були вилучені в ТОВ «Фаворит», були оглянуті в установленому законом порядку, що стверджується протоколом огляду від 26 квітня 2011 року (т.7 а.с.68-70).

Як видно з даних протоколу виїмки від 11 лютого 2011 року, в ПП «Егіда-Автотрейд» вилучено документи щодо митного оформлення автомобільних шин в січні 2011 року, а саме: договори комісії №01/08 та №01/09 від 04 січня 2011 року, укладені між ПП «Егіда-Автотрейд» та ТОВ «Фаворит»; контракти з іноземними постачальниками; копії ВМД 209000011/2011/001877 та 209000011/2011/001941 про розмитнення автошин; акт №1 передачі-приймання товару від 27 січня 2011 року та акт №2 передачі-приймання товару від 28 січня 2011, які були укладені між комітентом ТОВ «Фаворит» та комісіонером ПП «Егіда-Автотрейд» про прийняття автошин «Данлоп» та «Родстоун» і ін. (т.3 а.с.56-107).

З протоколу обшуку від 02 лютого 2011 року вбачається, що в службовому кабінеті підсудної ОСОБА_4 було вилучено зошити з чорновими записами, інші документи, посадові інструкції заступника начальника Львівської митниці ОСОБА_4 та ін. В одному з зошитів «Добрий», червоно-чорного кольору з написом «Samurai», «Note Book», з кількістю аркушів 37, на аркуші 25 є записи «Егіда Автотр. 2х3500» (т.1 а.с. 181-182).

Даний зошит в ході досудового слідства було оглянуто в установленому порядку, про що складено протокол огляду від 28 березня 2011 року (т.7 а.с.65-66).

Винуватість підсудної ОСОБА_4 у вчиненні злочину стверджується також речовими доказами по справі:

- відеокасетою із записом розмов 26 січня 2011 року в службовому кабінеті між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, під час якої ОСОБА_4 телефонує до особи на ім'я ОСОБА_31 і просить прискорити митне оформлення по договору комісії з ПП «Егіда-Автотрейд» (пакет №14);

- відеокасетою із записом зображення подій за 01 лютого 2011 року, які відбуваються в службовому кабінеті ОСОБА_4, під час чого ОСОБА_5 передав грошові кошти в сумі 7000 доларів США ОСОБА_4 (пакет №14);

- оптичним диском CD-RW, на якому є запис телефонної розмови 26 січня 2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_27, під час якої ОСОБА_4 просить прискорити митне оформлення по договору комісії з ПП «Егіда-Автотрейд», та запис розмови за 24 січня 2011 року, під час якої ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_4 і повідомив: «Отримувач «Егіда-Автотрейд». Я - комісіонер, а «Фаворит» - одержувач. На третьому. То завтра буде машина», а ОСОБА_4 - відповідає: «Добре» (пакет №14);

- відеокасетою з записом проведення огляду місця події від 01 лютого 2011 року, під час якого ОСОБА_4, на вимогу працівників УСБ України у Львівській області, видала кошти в сумі 7000 доларів США, які вона отримала від ОСОБА_5 (пакет №14);

- ВМД 209000011/2011/001500, з якої вбачається, що 24 січня 2011року у ВМО №3 доставлено вантажним автомобілем автошини для легкових автомобілів марки «Данлоп», одержувачем яких є ПП «Егіда-Автотрейд»; ВМД 209000011/2011/001877, з якої вбачається, що 27 січня 2011 року завершено розмитнення автошин для легкових автомобілів марки «Данлоп», одержувачем яких є ПП «Егіда-Автотрейд»; договором комісії №01/08 від 04 січня 2011 року, який був укладений між ПП «Егіда-Автотрейд» та ТОВ «Фаворит»; ВМД 209000011/2011/001647, з якої вбачається, що 26 січня 2011 року у ВМО №3 доставлено вантажним автомобілем автошини для легкових автомобілів марки «Роудстоун», одержувачем яких є ПП «Егіда-Автотрейд»; ВМД 209000011/2011/001941 з якої вбачається, що 28 січня 2011 року завершено розмитнення автошин для легкових автомобілів марки «Роудстоун», одержувачем яких є ПП «Егіда-Автотрейд»; договором комісії №01/09 від 04 січня 2011 року між ПП «Егіда-Автотрейд» та ТОВ «Фаворит», актами №1 та №2 передачі-приймання робіт та іншими документами щодо митного оформлення вищевказаних товарів;

- аркушом паперу в клітинку з рукописним текстом «Егіда Автотр. 2х3500», який виконаний ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 43-140; т.3 а.с.7-43; пакет №4).

З висновків експерта №№ 1090/1091/1092 від 01 червня 2011 року вбачається, що на досліджуваних фонограмах 1-5 зафіксоване усне мовлення ОСОБА_4 та усне мовлення ОСОБА_5 (т.8 а.с. 112-120).

З висновку експерта №1660 від 21 квітня 2011 року видно, що рукописний текст «Егіда Автотр. 2х3500», який розташований на аркуші паперу в клітинку, виконаний ОСОБА_4 (т.8 а.с.87-88).

З висновку №1175 судової експертизи комп'ютерної техніки та програмних продуктів від 26 квітня 2011 року вбачається, що в телефонній книжці мобільного телефону з номером НОМЕР_2, який належить ОСОБА_4 і вилучений при огляді місця події, є запис ОСОБА_30 і номер телефону - НОМЕР_1. Серед прийнятих дзвінків є дзвінок від абонента «ОСОБА_30» з номера НОМЕР_1 (т.8 а.с.63-81).

Як видно з наказу Голови Державної митної служби України №1254-к від 06 липня 2010 року, підсудну ОСОБА_4 з 07 липня 2010 року було призначено на посаду заступника начальника Львівської митниці (т.1 а.с.236).

З «Розподілу обов'язків між начальником Львівської митниці та заступниками начальника митниці», затверджених Головою Державної митної служби України 14 грудня 2010 року, вбачається, що заступник начальника Львівської митниці ОСОБА_4 виконувала обов'язки по забезпеченню координації роботи підпорядкованих структурних підрозділів з питань організації митного оформлення та митного контролю, правильності застосування заходів тарифного та нетарифного регулювання, вжиття заходів для своєчасного, правильного і повного митного контролю та оформлення інспекторським складом товарів і транспортних засобів, контролювала забезпечення правильності застосування заходів митно-тарифного регулювання, відповідала за організацію контролю за виконанням актів законодавства України з питань митної справи, дотримання вимог чинного законодавства при здійсненні митного контролю та митного оформлення та ін. (т.1 а.с.239-256).

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість підсудної ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного злочину повністю і об'єктивно доведена.

Крім одержання хабара в розмірі 7000 доларів США 01 лютого 2011 року, підсудній ОСОБА_4 органом досудового слідства також пред'явлено обвинувачення в одержанні від ОСОБА_5 в жовтні 2010 року хабара в розмірі 3000 доларів США.

Згідно з обвинувальним висновком інкримінований підсудній ОСОБА_4 даний злочин був вчинений нею за таких обставин.

В серпні 2010 року, підсудна ОСОБА_4, перебуваючи в своєму службовому кабінеті адміністративного будинку Львівської митниці, що розташований по вул. Костюшка, 1 в м. Львові, маючи умисел на одержання хабара від власника ПП «Егіда-Автотрейд» ОСОБА_5, яке надає послуги щодо митного оформлення товарів, зловживаючи владою та службовим становищем, з корисливих мотивів та з наміром власного збагачення, діючи всупереч інтересам служби, повідомила останнього, що митна вартість товарів, а саме автомобільних шин, визначається в межах 3,11 - 5,6 доларів США за один кілограм продукції та висунула вимогу щодо передачі їй хабара в розмірі 2500 доларів США за визначення та погодження митної вартості автошин одного вантажного автомобіля, у розмірі 3,11 доларів США за один кілограм продукції.

Будучи поставленим в умови, за яких відмова від передачі ОСОБА_4 вказаної суми хабара могла потягнути порушення законних прав та інтересів ОСОБА_5, що полягало б у визначенні та погодженні митної вартості імпортованих товарів у більш значному розмірі, останній погодився на вимогу ОСОБА_4 щодо передачі їй вказаної суми хабара.

В подальшому, в жовтні 2010 року, точний день органом досудового слідства не встановлений, ОСОБА_5, діючи від імені невстановленої слідством особи, достовірно знаючи, що на Львівській митниці без митного оформлення, протягом кількох днів знаходиться вантажний автомобіль з автошинами, перебуваючи в службовому кабінеті ОСОБА_4, передав останній, обумовлений нею, хабар в розмірі 3000 доларів США, що в перерахунку за курсом Національного банку України становить 23825 грн., за визначення та погодження митної вартості ввезених в Україну автомобільних шин в одному вантажному автомобілі, в розмірі 3,11 доларів США за 1 кг продукції та пришвидшення митного оформлення товару, оскільки вантажний автомобіль з шинами протягом кількох днів перебував під митним контролем без митного оформлення.

Як на докази винуватості підсудної ОСОБА_4 в одержанні хабара в жовтні 2010 року в розмірі 3000 доларів США орган досудового слідства зіслався на заяву ОСОБА_5 на ім'я начальника УСБУ у Львівській області від 01 лютого 2011 року, протокол його явки з повинною, який був складений 01 лютого 2011 року співробітником спецпідрозділу БКОЗ УСБУ у Львівській області, показання ОСОБА_5 при допиті в якості свідка 01 лютого 2011 року та 14 березня 2011 року, а також на дані протоколу очної ставки між ним і ОСОБА_4 від 03 лютого 2011 року та протоколу відтворення обстановки і обставин події з ОСОБА_5 від 04 лютого 2011 року (т.1 а.с.7-14, 15-17, 149-155; т.5 а.с.213-216; т.2 а.с.39-42, 142-157).

З вищевказаних заяви ОСОБА_5, протоколу його явки з повинною, протоколів допиту ОСОБА_5 як свідка, протоколів очної ставки і відтворення обстановки і обставин події вбачається, що ОСОБА_5 на досудовому слідстві дійсно заявляв про факт передачі ним ОСОБА_4 в жовтні 2010 року хабара в розмірі 3000 доларів США.

Однак зазначені пояснення та показання ОСОБА_5, незважаючи на їх суперечливість, органом досудового слідства не перевірялись та не були підтверджені жодними належними і допустимим доказами.

Так, в своїй заяві на ім'я начальника УСБУ у Львівській області від 01 лютого 2011 року ОСОБА_5 вказував, що в жовтні 2010 року на прохання посередника ОСОБА_32 він сприяв в митному оформлені за мінімальною митною вартістю вантажу шин, які ввозились на адресу одного з львівський підприємств, назви якого він не пригадує. Після завершення митного оформлення він передав ОСОБА_4 в якості хабара 3000 доларів США (т.1 а.с.10).

В протоколі явки з повинною від 01 лютого 2011 року ОСОБА_5 стверджував про те, що в жовтні 2010 року він сприяв в митному оформленні за мінімальною митною вартістю вантажу шин, які ввозились на адресу одного з львівський підприємств, на прохання ОСОБА_33 (т.1 а.с.16).

Під час допиту в якості свідка 01 лютого 2011 року ОСОБА_5 пояснював, що в жовтні 2010 року на прохання свого знайомого по імені ОСОБА_33 чи ОСОБА_32, який займається підприємництвом в м. Києві, він звернувся в телефонному режимі до ОСОБА_4 з приводу того, щоб знизити митну вартість товару - автомобільних шин, які вже на час звернення до нього знаходились у вантажному (15-тонник) автомобілі на території України (в м. Львові чи області). Цього ж дня з допомогою ОСОБА_4 митну вартість автомобільних шин було знижено до суми 3,11 доларів США за 1 кг (т.1 а.с. 152-153).

При проведенні очної ставки з ОСОБА_4 03 лютого 2011 року свідок ОСОБА_5 пояснив, після отримання прохання від свого знайомого щодо пришвидшення митного оформлення автомобільних шин він спілкувався з ОСОБА_4 не в телефонному режимі, а заходив в її службовий кабінет, де розповів про виниклу ситуацію (т.2 а.с.41).

Допитаний же в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 заперечив факт передачі ним підсудній ОСОБА_4 хабара в жовтні 2010 року в розмірі 3000 доларів США та пояснив, що після затримання його та ОСОБА_4 01 лютого 2011 року в нього сильно підвищився гіпертонічний тиск, з приміщення Львівської митниці у вечірній час його повезли в УСБУ у Львівській області, де він пробув біля 4 годин, а відтак - в прокуратуру Львівської області, звідки він був відпущений о 04.00 год. ранку. Через поганий стан здоров'я він звернувся в КМК ЛШМД, де йому надали медичну допомогу, а вранці до нього в лікарню приїхали сестра і брат. Під час проведення очної ставки з ОСОБА_4 він також був хворий і слідчий цього не міг не побачити. Для нього, свідка, була створена така обстановка, що він оговорив як себе, так і підсудну ОСОБА_4 В нього, ОСОБА_5 дійсно є знайомий на ім'я ОСОБА_32 і він просто вказав його номер мобільного телефону.

Факт отримання будь-яких коштів в жовтні 2010 року від свідка ОСОБА_5 підсудна ОСОБА_4 в судовому засіданні категорично заперечила, як і заперечувала такий факт в ході всього досудового слідства.

З огляду на такі обставини, суд приходить до висновку, що підсудну ОСОБА_4 по епізоду одержання від ОСОБА_5 хабара в жовтні 2010 року слід виправдати за відсутністю події злочину.

Відтак дії підсудної ОСОБА_4 по епізоду одержання нею від ОСОБА_5 01 лютого 2011 року хабара в розмірі 7000 доларів США, на думку суду, слід кваліфікувати за ч.2 ст. 368 КК України (в редакції статті згідно Закону України №2808-VІ від 21.12.2010 року), оскільки вона, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, вчинила одержання в будь-якому вигляді хабара за виконання в інтересах того, хто дає хабара і в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища.

Органом досудового слідства в якості кваліфікуючих ознак вчинення підсудною ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.2 ст. 368 КК України, зазначено, що одержання нею хабара було вчинено повторно та поєднано з вимаганням хабара.

Ознака, повторність, підлягає виключенню виходячи з того, що в ході судового розгляду справи не було встановлено події злочину в жовтні 2010 року.

Що стосується кваліфікуючої ознаки - вимагання хабара, то таку, на думку суду, слід виключити з пред'явленого підсудній ОСОБА_4 обвинувачення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.4 примітки до ст. 368 КК України вимаганням хабара визнається вимагання службовою особою хабара з погрозою вчинення або невчинення з використанням влади чи службового становища дій, які можуть заподіяти шкоду правам чи законним інтересам того, хто дає хабара, або умисне створення службовою особою умов, за яких особа вимушена дати хабара з метою запобігання шкідливими наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів.

Однак ні в ході досудового слідства, ні в судовому засіданні не було здобуто об'єктивних доказів того, що підсудна ОСОБА_4 з погрозою вчинення або невчинення з використанням влади чи службового становища дій, які можуть заподіяти шкоду правам чи законним інтересам потерпілого ОСОБА_6 чи свідка ОСОБА_5, вимагала в останнього хабара або умисно створила умови, за яких ОСОБА_5 змушений був дати такий хабар.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні також ствердив, що ОСОБА_4 хабара в нього не вимагала.

Органом досудового слідства вищевказані дії підсудної ОСОБА_4, крім кваліфікації за ч. 2 ст. 368 КК України, також кваліфіковано за ч. 3 ст. 364 цього Кодексу.

За змістом ст. 364 КК України зловживання владою або службовим становищем є вчинення службовою особою умисного, з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Оскільки зловживання владою або службовим становищем є матеріальним складом злочину, то обов'язковою умовою його об'єктивної сторони є наявність істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб (чи спричинення тяжких наслідків), заподіяної в результаті зловживання.

З постанови про притягнення ОСОБА_4 в якості обвинуваченої та обвинувального висновку вбачається, що сформульоване ОСОБА_4 обвинувачення у зловживанні владою та службовим становищем за ч. 3 ст. 364 КК України є дослівним відтворенням обвинувачення у вчиненні нею злочину, передбаченого ч.2 ст. 368 КК України.

Висновок органу досудового слідства про те, що своїми умисними діями по зловживанню владою та службовим становищем підсудна ОСОБА_4 завдала істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам ПП «Егіда-Автотрейд» в особі ОСОБА_5 та ТОВ «Фаворит» в особі ОСОБА_6, спричинила тяжкі наслідки у вигляді заподіяння матеріальних збитків тощо є голослівним і не підтверджений відповідними і належними доказами, та свідчить про те, що орган досудового слідства фактично ототожнив два окремі склади злочинів - зловживання владою або службовим становищем та одержання хабара, що, на думку суду, є невірним.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що ч.3 ст. 364 КК України з обвинувачення ОСОБА_4 слід виключити, як зайво вмінену, оскільки її протиправні дії повністю охоплюються складом злочину, який передбачений ч.2 ст. 368 КК України.

Як видно з висновку судово-медичної експертизи №79 від 21 березня 2012 року підсудна ОСОБА_4 згідно даних кардіологічного відділення Волинської клінічної лікарні за квітень 2009 року хворіє на гіпертонічну хворобу 2 ст., високий серцево-судинний ризик (гіпертензивний криз 23.03.2009 р.), гіпертензивне серце, ІХС, стенокардія напруги, стабільна 2-3 функціональний клас, дифузний кардіосклероз, атеросклероз аорти, недостатність мітрального клапана 1-2 ст., недостатність трикуспідального клапана 1 ст.,недостатність аортального клапана 1 ст., наявна додаткова хорда на клапані лівого шлуночка, серцеву недостатність 1-2 ст., діастолічну дисфункцію лівого шлуночка. Крім того, у підсудної ОСОБА_4 гінекологом у 2011 році було діагностовано: «Вузлова лейоміома матки…». При проведенні даної комісійної експертизи вивчені записи лікарів, результати клінічних аналізів, електрокардіографії, ультразвукової діагностики внутрішніх органів, проведено огляд членами комісії підсудної ОСОБА_4 та можна встановити, що у пацієнтки наявні захворювання: ішемічна хвороба І, стенокардія напруги 2 функціональний клас, атеросклеротичний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба 2 ст. з високим ризиком, гіпертензивне серце, а також встановлено наявність пухлино подібного утвору матки з локалізацією в шийці її. Стан здоров'я ОСОБА_4 потребує додаткових кваліфікованих медичних обстежень, а саме: коронарокардіографії, дослідження крові на ліпідрому, ЕХО кардіографія, ультразвукове дослідження серця, біопсії пухлини шийки матки з подальшим гістологічним дослідженням препаратів. Захворювання, вказані в п.1 даних «Підсумків» потребують лікування у спеціалізованих медичних закладах вузького профілю і таке лікування не може бути надане у стінах медчастини слідчого ізолятора. «Вузлова лейоміома матки» може бути видалена оперативним шляхом у спеціалізованому медичному закладі при згоді пацієнтки. Підсудна ОСОБА_4 по стану здоров'я потребує диспансерного спостереження і лікування у лікарів: кардіолога і гінеколога, а також до обстеження з приводу захворювань серцево-судинної системи і внутрішніх статевих органів у спеціалізованих медичних закладах. Враховуючи вік хворої відмічені в п. 1 «Підсумків» захворювання, при відсутності відповідного лікування будуть прогресувати.

Призначаючи підсудній ОСОБА_4 міру покарання, суд враховує характер і тяжкість вчиненого нею злочину, його наслідки, особу винної, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, те, що вона у вчиненому покаялась, позитивно характеризується за місцем попередньої праці, те, що в минулому вона неодноразово відзначалась грамотами та нагороджувалась нагрудними знаками Держмитслужби України за тривалу і сумлінну роботу в митних органах України, наявність в неї багатьох тяжких захворювань, які потребують лікування у спеціалізованих медичних закладах вузького профілю, та приходить до висновку, що її виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та до неї слід застосувати положення ст. 75 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням і покладенням на неї обов'язків, які передбачені ст. 76 КК України.

Оскільки вчинений підсудною ОСОБА_4 злочин відноситься до категорії тяжких, суд вважає, що у відповідності до ст. 54 КК України її слід позбавити спеціального звання «радник митної служби 1 рангу».

Відтак суд вважає, що з підсудної ОСОБА_4 слід стягнути на користь Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз понесені в справі судові витрати, а саме:

- за проведення судово-хімічної експертизи №3/149 від 17 лютого 2011 року - 450,24 грн. (т.8 а.с.4-6);

- за проведення судово-технічної експертизи грошових знаків №714/735-739 від 15 квітня 2011року - 7400,50 грн. (т.8 ав.с.31-40);

- за проведення судової експертизи комп'ютерної техніки та програмних продуктів №1176 від 05 квітня 2011 року - 937,60 грн. (т.8 а.с.45-50);

- за проведення судової експертизи комп'ютерної техніки та програмних продуктів №1177 від 05 квітня 2011 року - 937,60 грн. (т.8 а.с.52-60);

- за проведення судово-почеркознавчої експертизи №1660 від 21 квітня 2011 року - 1523,60 грн. (т.8 а.с.86-88);

- за проведення судової експертизи комп'ютерної техніки та програмних продуктів №1175 від 26 квітня 2011 року - 937,60 грн. (т.8 а.с.62-81).

- за проведення криміналістичних експертиз матеріалів та засобів відео- звукозапису №№1090/1091/1092 від 01 червня 2011року - 5626, 00 грн. (т.8 а.с.111-120).

Загальна сума судових витрат у кримінальній справі становить 17813,14 грн.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 368 КК України (в редакції статті згідно з Законом України №2808-VІ від 21.12.2010 року), та призначити їй покарання у виді п'яти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов'язків строком на три роки.

У відповідності до ст. 54 КК України позбавити засуджену ОСОБА_4 спеціального звання «радник митної служби 1 рангу».

На підставі ст. 75 КК України засуджену ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо вона протягом трьох років іспитового строку не вчинить злочину і виконає покладені на неї обов'язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов'язати засуджену ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти орган кримінально - виконавчої системи про зміну місця свого проживання та періодично з'являтись в орган кримінально-виконавчої системи для реєстрації.

По епізоду одержання від ОСОБА_5 хабара в жовтні 2010 року підсудну ОСОБА_4 - виправдати за відсутністю події злочину.

Раніше обраний ОСОБА_4 запобіжний захід - взяття під варту - змінити на підписку про невиїзд до вступу вироку в законну силу, звільнивши її з-під варти із зали суду.

Стягнути з засудженої ОСОБА_4 в користь Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз 17813,14 грн. (сімнадцять тисяч вісімсот тринадцять гривень чотирнадцять копійок) витрат за проведення судових експертиз №3/149 від 17 лютого 2011 року, №714/735-739 від 15 квітня 2011року, №1176 від 05 квітня 2011 року, №1177 від 05 квітня 2011 року, №1660 від 21 квітня 2011 року, №1175 від 26 квітня 2011 року та №№1090/1091/1092 від 01 червня 2011року.

Речові докази по справі:

- предмет хабара в розмірі 7000 (сім тисяч доларів США), який переданий на зберігання в Західне ГРУ ПАТ «Приватбанк» - конфіскувати в доход держави (т.7 а.с. 16-32);

- електромагнітні носії інформації, на яких зафіксований перебіг подій, що відбувались в службовому кабінеті заступника начальника Львівської митниці ОСОБА_4, три мінівідеокасети з відеозаписом огляду місця події, який проводився 01 лютого 2011 року, документи, які були вилучені в ході огляду службового кабінету ОСОБА_4 та місця її тимчасового проживання, ВМД 209000011/2011/001500, ВМД 209000011/2011/001877, ВМД 209000011/2011/001647, ВМД 209000011/2011/001941, документи по взаємовідносинах між ПП «Фаворит-Інтер-Транс» та ТОВ «Фаворит», документи що стосуються перевезення розмитнення та придбання ПП «Егіда-Автотрейд» в інтересах ТОВ «Фаворит» автомобільних шин (т.7 а.с.77-79), які долучені до матеріалів кримінальної справи (т.7 а.с.35-42, 43-46, 55-59, 60-64, 65-67, 68-71, 72-74, 75-76), - зберігати при матеріалах даної справи;

- особову справу ОСОБА_4 - повернути на зберігання в Львівську митницю.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя В. І. Кавацюк