Єдиний унікальний номер 341/37/18
Номер провадження 1-в/341/3/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2018 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

засудженого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Галичі клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання згідно вимог ч.5 ст. 72 КК України,-

в с т а н о в и в:
11.01.2018 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою в якій просить привести вирок Московського обласного суду від 13.06.2001 року в відповідність з діючим законодавством України, тобто застосувати щодо нього Закон ОСОБА_6 .
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 дане клопотання підтримав і просив зарахувати йому у строк відбування покарання відповідно до Закону України Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання. Зазначив, що він під час розгляду справи Московським обласним судом перебував під вартою з 07.10.2000 р. по 09.10.2001 р. Саме цей строк попереднього ув`язнення просить зарахувати у строк відбування покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Захисник підтримав клопотання засудженого ОСОБА_4 і просив задовольнити.

Прокурор не заперечив щодо задоволення клопотання засудженого вважає, що засудженому слід зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк покарання з часу затримання засудженого, тобто, з 07.10.2000 року до дня набрання вироком Московського обласного суду законної сили, до 09.10.2001 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що вироком Московського обласного суду від 13.06.2001 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 105 ч.2 п.п. а,в,д,к, ст. 131 ч.3 п.в, ст. 132 ч.3 п. в, ст.30 ч.3, ст.167 ч.2 КК Російської Федерації та призначено покарання за ст. 105 ч.2 п.п. а,в,д,к, КК РФ довічне позбавлення волі;
-за ст. 131 ч.3 п. в КК РФ 15 років позбавлення волі;
-за ст. 132 ч.3 п. в КК РФ 14 років позбавлення волі;
-за ст. 30 ч.3, ст. 167 ч.2 КК РФ 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 69 КК РФ в сукупності злочинів шляхом повного складання остаточно призначено покарання довічне позбавлення волі з відбуванням покарання в виправній колонії особливого режиму. Стягнуто з ОСОБА_4 800 руб. за надання правової допомоги в дохід держави.
Ухвалою Верховного Суду РФ від 09.10.2001 року вирок Московського обласного суду від 13.06.2001 року залишено без змін.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислено з 07.10.2000 року з дня затримання. Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.
Вирок Московського обласного суду від 13.06.2001 року вступив в законну силу 09.10.2001 року.
Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 02 липня 2014 року вирок Московського обласного суду Російської Федерації від 13.06.2001 року приведений у відповідність із законодавством України. Вважати ОСОБА_4 засудженим за ст. 93 п.п. г,ж,е КК України (редакції 1960 року) -довічне позбавлення волі;
-ст. 117 ч.4 КК України (редакції 1960 року) п`ятнадцяти років позбавлення волі;
-ст. 118 ч.2 КК України (редакції 1960 року) десять років позбавлення волі;
-ст. 17-145 ч.2 КК України (редакції 1960 року) за сукупністю скоєних злочинів, шляхом поглинення, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді - довічного позбавлення волі.
Строк відбування покарання у вигляді довічного позбавлення волі ОСОБА_4 вироком Московського обласного суду Російської Федерації від 13 червня 2001 року при приведенні його у відповідність із законодавством України, рахувати з 07 жовтня 2000 року.
Процесуальні витрати визначені вироком Московського обласного суду Російської Федерації від 13 червня 2001 року за надання правової допомоги в розмірі 800 руб. слід стягнути з ОСОБА_4 в дохід Російської Федерації.
Ухвалою Галицького районного суду від 19 вересня 2014 року виправлено описки в ухвалі Галицького районного суду від 02 липня 2014 року, де в описовій та резолютивній частинах ухвали не правильно записано:
сторінка перша, абзац перший 30 ч.3, 167 ч.2 КК Російської Федерації замість правильного ст.30 ч.3, 167 ч.2 КК Російської Федерації;
сторінка перша, абзац другий 30 ст. 167 ч.3 КК РФ замість правильного ст.30 ч.3, 167 ч.2 КК РФ;
сторінка друга, абзац десятий ч.3 ст. 167 ч.3 КК РФ замість правильного ст.30 ч.3, 167 ч.2 КК РФ;
сторінка третя в резолютивній частині ухвали абзац другий ч.30 ст. 167 ч.3 КК РФ замість правильного ст.30 ч.3, 167 ч.2 КК РФ.
Законом України Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання від 26.11.2015 року внесено зміни в ч.5 ст. 72 КК України та зокрема передбачено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі у межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Окрім цього, згідно внесених змін в ч.5 ст. 72 КК України передбачено, що в строк попереднього ув`язнення включається строк :
а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;
б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;
в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;
г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;
ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього увязнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Згідно з із п.п. 2, 3 Прикінцевих положень вказаного вище Закону, він застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом, набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю та повинно бути розглянуте протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом або за власною ініціативою суду.
Відповідно до вимог ст. 52 КК України, таке покарання як позбавлення волі має два види: довічне і на певний строк. При цьому передбачені у ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VІІІ правила зарахування строку попереднього ув`язнення у строк позбавлення волі не розмежовують останнє на вищезазначені два види і не містять будь-яких обмежень щодо покарання у виді довічного позбавлення волі.
Статтею 63 КК України визначено, що покарання у виді позбавлення волі полягає в ізоляції засудженого та поміщенні його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу. Позбавлення волі встановлюється на строк від одного до п`ятнадцяти років, за винятком випадків, передбачених Загальною частиною цього Кодексу. Довічне позбавлення волі-найсуворіше покарання у кримінальному праві України. Цей вид покарання передбачено в альтернативні з позбавленням волі на певний строк за обмежене коло особливо тяжких злочинів і застосовується лише у випадках, спеціально передбачених КК, якщо суд не вважає за можливе застосувати позбавлення волі на певний строк. Засудження до довічного позбавлення волі, як і до позбавлення волі на певний строк, передбачає конкретне визначення початку відбування цих покарань. Упродовж відбування довічного позбавлення волі законодавством установлені конкретні часові показники, сплив яких змінює правовий статус засудженого до цього покарання. Йдеться, зокрема, про виникнення у засудженого до довічного позбавлення волі права на подання клопотання про помилування після відбуття ним не менше двадцяти років призначеного покарання; про виникнення права на участь у групових заходах освітнього, культурно-масового та фізкультурно-оздоровчого характеру-після відбуття п`яти років строку покарання; про виникнення права на розгляд питання про переведення з одних приміщень камерного типу в інші та з приміщень камерного типу до звичайних жилих приміщень-після фактичного відбуття…не менше п`яти років строку покарання. Крім того, згідно з ч.2 ст. 87 КК України, актом помилування може бути здійснена заміна засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк не менше двадцяти п`яти років.
Статтею 24 Конституції України, громадянам гарантована рівність конституційних прав і свобод та рівність перед законом. Встановлення різних правил щодо осіб, засуджених до позбавлення волі на певний строк і довічного позбавлення волі є дискримінаційним заходом у розумінні Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.12.1950 року.
Конституційний Суд України у Рішенні від 12.04.2012 р. за №9-рп/2012 висловив правову позицію: Рівність та недопустимість дискримінації особи є не тільки конституційними принципами національної правової системи України, а й фундаментальними цінностями світового співтовариства, на чому наголошено у міжнародних правових актах з питань захисту прав і свобод людини і громадянина, зокрема у Міжнародному акті про громадянські і політичні права 1966 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Протоколі №12 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Україною та у Загальній декларації прав людини 1948 року. Гарантована Конституцією рівність усіх людей в їх правах і свободах означає необхідність забезпечення їм рівних правових можливостей як матеріального, так і процесуального характеру для реалізації однакових за змістом та обсягом прав і свобод.
Застосування до осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, Закону №838-VІІІ не може бути обмежено, оскільки передбачені ч.5 ст. 72 КК України правила зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення мають істотне значення для обчислення засудженому строку фактичного відбування покарання, що прямо впливає на реалізацію ним прав щодо зміни умов тримання, передбачених кримінально-виконавчим законодавством, у тому числі права на звернення з клопотанням про помилування. Відповідно, норма про зараховування попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі підлягає застосуванню як до осіб, які засуджені до позбавлення волі на певний строк, так і до тих, які засуджені до довічного позбавлення волі.
Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 26.10.2017 року у справі № 5-121(15)17.
За таких обставин, суд вважає, що на підставі ч.5 ст. 72 КК України засудженому ОСОБА_4 в строк відбуття покарання за вироком Московського обласного суду від 13.06.2001 року слід зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 , а саме: з часу затримання засудженого, тобто, з 07.10.2000 року до дня набрання вироком Московського обласного суду законної сили, до 09.10.2001 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі наведеного, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України та Закону України Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання від 26.11.2015 року, керуючись ст.ст. 376, 537,539 КПК України суд,-
у х в а л и в:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання згідно вимог ч.5 ст. 72 КК України задовольнити.

Зарахувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у строк відбування покарання за вироком Московського обласного суду Російської Федерації від 13 червня 2001 року, та ухвали Верховного Суду Російської Федерації від 9 жовтня 2001 року строк попереднього ув`язнення з 07.10.2000 року по 09.10.2001 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що становить 1 ( один) рік 3 ( три) дні.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області області через Галицький районний суд прокурором протягом семи днів з дня проголошення, засудженим в цей же строк, з дня вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 26.04.2018 року.

Суддя:ОСОБА_1