Номер провадження: 11-сс/785/1650/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 03.10.2018 року про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0002971 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Зазначеною ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання слідчого СВ Малиновського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 в рамках кримінального провадження №0002971 від 25.08.2018 року та накладено арешт на майно, а саме на автомобіль «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 із забороною розпоряджатись зазначеним майном.

Мотивуючи необхідність часткового задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив в ухвалі, що зазначений автомобіль підпадає під критерії, передбачені п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, тому арешт допускається з метою збереження речових доказів.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Слідчий суддя зазначив також, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права власника майна, оскільки без застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, неможливо виконати завдання кримінального провадження в частині захисту суспільства та держави від кримінальних правопорушень.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 зазначив, що вважає ухвалу слідчого судді незаконною і необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав:

1) висновки слідчого судді в ухвалі суперечать фактичним обставинам справи, оскільки прізвище ОСОБА_10 , яка згідно ухвали отримала тілесні ушкодження, взагалі відсутнє в матеріалах кримінального провадження;

2) клопотання слідчого повторно надійшло до суду 06.09.2018 року із пропуском встановленого 72-х годинного строку на усунення недоліків, без заявлення клопотання про поновлення процесуального строку та на порушення вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, розглянуте слідчим суддею 03.10.2018 року, тобто фактично через місяць, а не на протязі двох днів з дня його надходження до суду;

3) у кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру, а з трьох транспортних засобів, які потрапили у ДТП, лише автомобіль марки «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_11 та який належить ОСОБА_7 лишається вилученим. Тілесні ушкодження отримала лише ОСОБА_12 , а автомобіль оглянуто як слідчим так і експертом, тому у даному випадку, відсутні обставини, визначені ч. 3 ст. 132 КПК України.

Посилаючись на наведені доводи, адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити у задоволенні клопотання слідчого, а також зобов`язати слідчого негайно повернути майно ОСОБА_11 .

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_8 , який частково підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ч.ч.1-3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У клопотанні слідчого зазначено, що проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені №0002971 від 25.08.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України за фактом зіткнення трьох транспортних засобів на розі вулиць Банківської та Бабеля в м. Одесі, яке відбулося 24.08.2018 року о 13 год. 36 хв., внаслідок чого, пасажир автомобілю «Toyota Camry» (реєстраційний номер НОМЕР_1 ), яким керував ОСОБА_11 , - ОСОБА_12 отримала тілесні ушкодження.

Зазначений транспортний засіб був вилучений, а постановою слідчого від 25.08.2018 року визнаний речовим доказом, через необхідність проведення експертних досліджень.

Разом з тим, у мотивувальній частині ухвали слідчого судді зазначено, що ОСОБА_11 , керуючи транспортним засобом «Toyota Camry» (реєстраційний номер НОМЕР_1 ), на вул. Балківській в м. Одесі здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , що суперечить фактичним обставинам справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, апеляційний суд приходить до висновку, що вони є частково обгрунтованими, зокрема в частині неправильного зазначення слідчим суддею фактичних обставин кримінального провадження.

Перевірка обгрунтованості клопотання слідчого та інших доводів апеляційної скарги прокурора показала наступне.
Попередня кваліфікація складу злочину за ч. 1 ст. 286 КК України не викликає сумнівів, адже встановленим є той факт, що 24.08.2018 року о 13 год. 36 хв. на розі вулиць Банківської та Бабеля в м. Одесі відбулося зіткнення трьох транспортних засобів, яке, внаслідок чого, пасажир автомобілю «Toyota Camry» (реєстраційний номер НОМЕР_1 ), яким керував ОСОБА_11 , - ОСОБА_12 отримала тілесні ушкодження.

Апеляційний суд також вважає обгрунтованим довід клопотання слідчого та висновок слідчого судді суду першої інстанції про необхідність проведення експертних досліджень по факту ДТП, із залученням вилученого автомобілю.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, у клопотанні слідчого та в ухвалі слідчого судді обгрунтовано зазначено, що вилучений автомобіль «Toyota Camry» (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) відповідає критеріям, передбаченим ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відповідно до приписів ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Отже, як видно зі змісту клопотання слідчого, воно відповідає вимогам ст. 171 КПК України, але ухвала слідчого судді підлягає скасуванню через неправильне встановлення фактичних обставин справи.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Аналіз змісту ухвали слідчого судді свідчить про те, що ухвала частково суперечить матеріалам провадження, з підстав наведених вище, тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали по суті клопотання.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, яка у даному випадку, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 411 КПК України полягає у тому, що висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали.

Приймаючи рішення, про часткове задоволення клопотання слідчого про арешт автомобіля марки «Toyota Camry» (реєст. номер НОМЕР_1 ), шляхом заборони відчуження, апеляційний суд вважає за необхідне повернути його особі у якої він був вилучений після ДТП, проти чого не заперечував прокурор, оскільки на теперішній час зазначений автомобіль оглянутий експертом тому необхідності його утримання на штраф майданчику не існує.

Керуючись ст.ст. 170-173, 370, 395, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд
ухвалив:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 , задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 03.10.2018 року про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0002971 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Малиновського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , - задовольнити частково та накласти арешт на автомобіль марки «Toyota Camry» (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) шляхом заборони відчуження.

Автомобіль марки «Toyota Camry» (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) повернути особі, у якої його вилучили, а саме ОСОБА_11 .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4