Справа № 308/970/18
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
І м е н е м У к р а ї н и
19.02.2018 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційного провадження № 11-сс/777/94/18 за апеляційною скаргою заступника начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.01.2018 про застосування щодо підозрюваного за ч.4 ст.189 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Оскарженою ухвалою слідчого судді від 30.01.2018 відмовлено у задоволенні погодженого прокурором клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України за таких обставин.
24.01.2017, о 10 год., ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з прямим умислом, спрямованим на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи що у ОСОБА_12 відсутні перед ним будь-які боргові зобов`язання фінансового характеру, пред`явили останньому незаконну вимогу про передачу їм грошових коштів у загальній сумі 340 000 доларів США, що згідно офіційного курсу валют, встановленого Національним банком України станом на 24.01.2017, еквівалентно 9 292 200 грн, з яких 180 000 доларів США для ОСОБА_10 та 160 000 доларів США для ОСОБА_6 , начебто в рахунок погашення боргу ОСОБА_2 , який є сином ОСОБА_12 .
Цієї ж доби ОСОБА_10 приїхав разом ОСОБА_11 додому ОСОБА_12 у АДРЕСА_2 та погрожуючи вбивством і знищенням будинку, повторно пред`явив вимогу до ОСОБА_12 про передачу належного ОСОБА_12 автомобіля «Хюндай Сантафе», н.з. НОМЕР_1 та всіх грошових коштів, які наявні в його будинку, ОСОБА_12 , побоюючись реалізації погроз ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , передав ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 3 000 євро, 4 000 доларів США та ключі від автомобіля «Хюндай Сантафе», н.з. НОМЕР_1 . ОСОБА_10 передав частину незаконно отриманих грошей ОСОБА_11 у сумі 4 000 доларів США та скориставшись ключами, заволодів вказаним та поїхав у невідомому напрямку.
Цієї ж доби, біля 18 год, ОСОБА_6 , діючи у попередній змові з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , прийшов додому до ОСОБА_12 у АДРЕСА_2 та погрожуючи вбивством і знищенням будинку, повтовторно пред`явив до ОСОБА_12 вимогу про передачу всіх наявних у нього грошей та автомобіля «Сітроен Джампер» н.з. НОМЕР_2 . ОСОБА_12 , побоюючись реалізації погроз ОСОБА_6 передав йому грошові кошти у сумі 5 000 доларів США та ключі від автомобіля Сітроен Джампер, н.з. НОМЕР_2 , якими ОСОБА_6 заволодів.
Таким чином ОСОБА_6 , діючи у попередній змові з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , завдали потерпілому майнової шкоди у сумі 1 017 060 грн, яка перевищує шістсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановлених на 01.01.2017.
В подальшому ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у період з 24.01. до 03.10.2017 неодноразово здійснювали телефонні дзвінки потерпілому ОСОБА_12 , під час яких пред`являли незаконні вимоги про передачу грошових коштів.
Слідчий звернувся до місцевого суду з відповідним клопотанням, яке обґрунтував тим, що підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення, поєднаного із залякуванням та висуненням погроз потерпілому ОСОБА_12 та «членів його сім`ї», за вчинення якого передбачено кримінальну відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі доведення його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, незаконно впливатиме у ході досудового розслідування на потерпілого ОСОБА_12 , свідків: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_2 , співучасників злочину ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , схилятиме їх до зміни своїх показань або відмови від них, з метою пом`якшення або уникнення відповідальності, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КК України, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наведеним вище ризикам.
20.10.2017 старшим слідчим в особливо важливих справах СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 . ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.
В обґрунтування повідомленої ОСОБА_6 підозри слідчий посилається на наявні в матеріалах кримінального провадження докази.
Як встановлено слідчим суддею місцевого суду, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст.177 КПК України. Разом з цим, доводи, які зазначені в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, не знайшли свого підтвердження, наданими та дослідженими в судовому засіданні доказами, долученими до матеріалів клопотання, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.
У клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 відсутнє обґрунтування, що більш м`який запобіжний захід від такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою, не здатний запобігти ризикам кримінальному провадженні, не доведено і прокурором в судовому засіданні необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.
Посилання прокурора на тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого, ч.4 ст.189 КК України, як на підставу для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованим, оскільки лише сама тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , не може бути підставою для застосування до підозрюваного такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою, виходячи з сукупності заявлених ризиків.
Слідчий суддя взяв до уваги дані щодо особи підозрюваного ОСОБА_6 в їх сукупності, зокрема, те, що останній, 1960 року народження, працює приватним підприємцем, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, має постійне місце проживання та роботи.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.01.2018 про відмову у задоволенні вказаного вище клопотання старшого слідчого та ухвалити нову, якою задовольнити клопотання слідчого, застосувати стосовно ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці.
Обґрунтовуючи свої вимоги, прокурор зазначає, що оскаржена ухвала постановлена з порушенням вимог ст.370 КПК України, судом не взято до уваги: 1) обставини вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, а саме, його зухвалість та цинічність; 2) потерпілому спричинено матеріальні збитки в особливо великих розмірах; 3) аргументи сторони обвинувачення про те, що, перебуваючи на волі, підозрюваний має можливість реалізувати висловлені на адресу потерпілого погрози.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.01.2018 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_6 та відмовити у задоволенні клопотання.
В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_7 зазначає наступне: ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.01.2018 є незаконною та необґрунтованою; винесена з порушенням норм кримінально-процесуального законодавства; не містить жодного посилання на мотиви та докази, на підставі яких була прийнята; слідчий суддя не послався на жоден доказ, яким обґрунтовується підозра ОСОБА_6 ; в матеріалах кримінального провадження відсутні повноваження прокурора; на повідомленні про підозру та клопотанні про застосування запобіжного заходу, а також на апеляційній скарзі та доповненні до апеляційної скарги, підпис прокурора ОСОБА_8 не однаковий, а з цього випливає, що підозра ОСОБА_6 вручена не була та на момент розгляду вказаного клопотання слідчого особа не мала статусу підозрюваного, що позбавляло суд можливості обирати запобіжний захід; враховуючи те, що ОСОБА_6 інкримінується особливо тяжкий злочин, то участь захисника при врученні повідомлення про підозру була обов`язковою. Захисник не був присутній при вчиненні даної процесуальної дії.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи сторін на підтримання своїх апеляційних скарг, їх заперечення проти апеляційної скарги протилежної сторони та вивчивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, а захисника підлягає з таких підстав.
З наданої захисником довідки Рахівського Центру первинної медико-санітарної допомоги від 06.12.2017, виданої ОСОБА_6 вбачається, що останній хворіє та перебуває на диспансерному обліку при амбулаторії смт. Великий Бичків Рахівського ЦПМСД та потребує постійного медикаментозного лікування.
Захисник обґрунтовано посилається на те, що постановою заступника прокурора Закарпатської області ОСОБА_15 від 18.12.2017 визначено строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженню до 4-х місяців, а саме до 19.02.2018, а слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі продовжує (застосовує) запобіжний захід до 30 днів (кінець лютого 2018 року початок березня 2018 року), що є неприпустимим.
Норми чинного КПК України (ст. 184 КПК України) не передбачають право органу досудового розслідування двічі звертатися до суду з одним й тим же клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відтак з вищевикладеного випливає, що підозра ОСОБА_6 вручена не була та на момент розгляду даного клопотання особа не мала статус підозрюваного, що позбавляло суд можливості обирати запобіжний захід.
Враховуючи те, що ОСОБА_6 інкримінується особливо тяжкий злочин, то участь захисника була обов`язковою при врученні та оголошенні підозри згідно вимог ч.1 ст.52 КПК України. Захисник не був присутнім під час вручення підозри ОСОБА_6 .
Дані обставини свідчать про те, що слідчим не виконано вимог ч.1 ст.52 КПК України під час вручення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 письмового повідомлення про підозру в порядку ст.278 КПК України.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.
Апеляційний суд визнає, що в даному випадку відсутні підстави для застосування будь-якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 .
Враховуючи наведене, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, а захисника підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 407 ч.3, 418,419,422 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.01.2018 скасувати.
Відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного за ч.4 ст.189 КК України ОСОБА_6 .
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: