В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 534/402/18
Провадження 1-кп/534/96/18

06 листопада 2018 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області
у складі суду:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000001 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольська Полтавської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, студента Національного університету біоресурсів і природокористування України (м. Київ), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

01.01.2018, близько 03 год. 30 хв., ОСОБА_6 , який перебував поблизу приміщення розважального комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по вул. Миру, 32, у м. Горішні Плавні Полтавської області, раптово схопив за ноги, раніше йому незнайомий ОСОБА_8 та різко потягнув на себе, внаслідок чого вони обидва впали на землю. Після цього ОСОБА_8 лівою рукою почав скручувати отвір куртки ОСОБА_6 , останній почав задихатися та втрачати свідомість, а правою рукою за допомогою ножа намагався завдати обвинуваченому інших ножових поранень, чим спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді саден на правій боковій поверхні шиї, біля нижнього краю нігтьової пластинки 1-го пальця правої кисті, на середній фаланзі другого пальця лівої кисті, на внутрішній поверхні лівого передпліччя; синця внутрішньої поверхні лівого передпліччя, шкіряної рани на долонній поверхні лівої кисті, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Сприймаючи дії ОСОБА_8 як реальну загрозу для свого життя та здоров`я, не маючи змоги через обмежений вільний простір та фізичну перевагу ОСОБА_8 , іншої можливості уникнути подальшого насильства з його боку та спричинення більш тяжкої шкоди своєму здоров`ю, захищаючись від суспільно-небезпечного діяння з боку ОСОБА_8 , який його душив та намагався за допомогою ножа завдати ножових поранень, ОСОБА_6 з метою самозахисту та подальшого припинення протиправних дій потерпілого, невірно оцінивши небезпечність посягання та обстановку захисту, маючи при цьому реальну можливість захистити свої інтереси без заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, перевищуючи межі необхідної оборони, умисно, з мотивів самозахисту, наніс ОСОБА_8 ножем, який ОСОБА_6 вибив з рук ОСОБА_8 та випадково знаходився у обвинуваченого на грудях, не менше шести ударів в ліву половину грудної клітини і лівого передпліччя, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у виглядіпоранення лівої половини грудної клітини з множинними ранами по підпахвовим лініям, одна з яких проникає в плевральну порожнину з пошкодженням верхньої частки лівої легені, що супроводжувалось внутрішньою та зовнішньою кровотечею, ускладнилось геморагічним шоком тяжкого ступеню та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння; рани на лівому передпліччі та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; поверхневої рани на носі та відносяться до легких тілесних пошкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.
Дані встановлені судом обставини підтверджуються наступними дослідженими у судовому засіданні доказами.
Показами обвинуваченого ОСОБА_6 , який вину визнав лише в тому, що дійсно наносив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_8 . В іншій частині пред`явленого йому обвинувачення винним себе не вважав. Та показав суду, що зустрів Новий рік зі своєю матір`ю вдома, алкогольні напої в ту ні не вживав та не вживає взагалі, тому мама і відпустила його до клубу. Потім до м. Горішні Плавні його та двох друзів ОСОБА_9 і ОСОБА_10 відвіз батько ОСОБА_9 . Із іншими товаришами домовились, що разом будуть святкувати Новий рік і вони чекали їх у нічному клубі «SITY CLUB» у м. Горішні Плавні, куди обвинувачений разом із друзями приїхали приблизно о другій годині ночі. Друзі, які вже там відпочивали, зателефонували ОСОБА_9 і попередили, що у нічному клубі відпочиває група спортсменів та попрохали щоб не було ніяких конфліктів. По приїзду до м. Горішні Плавні, біля нічного клубу зустрів ОСОБА_11 . Тривалий час стояли на дворі біля клубу та спілкувалися, оскільки давно не бачились. Інші були на танцполі у клубі. Після чого, зайшли до клубу, де у гардеробі повісили верхній одяг на номерок ОСОБА_12 , оскільки вільних номерків не було. Їх оглянула охорона та заборонених предметів не виявила. У залі присіли за стіл, де спілкувалися та відпочивали з друзями. Приблизно о третій годині ночі до них підійшла дівчина ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , та повідомила, що у ОСОБА_15 конфлікт на подвір`ї та прохала допомогти вирішити конфлікт. Філліпов вийшов першим, а він за ним. Філіппов узяв свою курточку та його. На дворі ОСОБА_11 віддав його куртку і після чого обвинувачений його не бачив. Одягаючи куртку відразу підійшов до ОСОБА_10 і запитав, що трапилось, проте останній не відреагував, так як стояв та спілкувався з іншим хлопцем. Подалі від них стояв ОСОБА_16 , підійшовши до нього запитав, що трапилось. У цей час хтось із натовпу людей сказав, що ОСОБА_15 вже побили і йому необхідна допомога. Побачивши ОСОБА_9 на сходах, підійшов до нього і запитав де ОСОБА_15 , який показав місце де знаходився ОСОБА_15 , після чого всі туди пішли. Підійшов до ОСОБА_15 , де навпроти нього стояв хлопець і на підвищених тонах спілкувався. Навколо них було ще багато людей. Обстановка була дуже напруженою. Обвинувачений був спокійний і ні на кого не кричав та не провокував бійку. Коли запитував у ОСОБА_15 , що трапилось, одразу боковим зором помітив, як з протилежного боку у його бік швидко біжить невідомий. В момент коли обертався невідомий одразу збив його з ніг на землю, впавши разом з ним, та між ними зав`язалась боротьба. Чому потерпілий на нього накинувся не знає, можливо він сплутав його із ОСОБА_15 , який до цього приймав участь у бійці. Нападник відразу схопив його за капюшон та лівою рукою почав робити задушливий прийом, при цьому притиснувши його голову, яка була повернута у ліво, до землі. ОСОБА_17 зором побачив як правою рукою він хоче нанести удар і в його руці, як здалося обвинуваченому, було лезо ножа. Обвинувачений,

поставивши лівою рукою блок та отримавши в неї поранення вибив з його руки ніж, який упав йому на куртку у районі грудей. У цей час нападник став ще сильніше затягувати йому капюшоном горло, через що обвинувачений почав відчувати, що не може дихати та злякався. Відчувши загрозу своєму життю, намацавши правою рукою, яку з великими труднощами витяг з під нападника, ніж, узяв його та з метою необхідної самооборони наніс нападнику декілька ударів, не менше двох. Не знає достовірно куди наносив удари, оскільки робив це навмання з інтервалом в одну секунду. Перестав наносити удари лише, коли ОСОБА_11 почав його витягувати з-під нападника, проте останній продовжував тримати ОСОБА_6 за ногу. Коли витягнули з-під нього, ОСОБА_11 , біля якого перебував ще й ОСОБА_18 , взявши його за руку повів в сторону автомобілів, зазначаючи, що потрібно їхати звідси. Інших багатьох людей котрі стояли поруч, не пам`ятає, так само і куди подів ніж. Філіппов підійшов до одного із автомобілів та домовився із водієм, щоб їх відвезли до м. Кременчук. І обвинувачений відразу поїхав.

Додатково зазначив, що пізніше дізнався, як хтось застосував газовий балончик відносно ОСОБА_9 та також був пограбував та побив ОСОБА_10 .

Допитаний у якості свідка ОСОБА_19 показав суду, що він із ОСОБА_9 має спільного друга ОСОБА_20 . До розважального комплексу «SITY CLUB» приїхав близько 23 год. 30 хв. разом зі своє дівчиною ОСОБА_21 та друзями ОСОБА_22 та ОСОБА_23 зустрічати Новий рік, пізніше, а саме близько третьої години ночі приїхали ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 . Зустрівши їх на вулиці, знову зайшли до клубу, де спустилися до танцполу відпочивати. Після почув нецензурну лайку та повернувши голову помітив як ОСОБА_27 тягнуть на вулицю. Відразу разом з ОСОБА_22 вийшли на вулицю, де троє невідомих хлопців виражались у бік ОСОБА_27 нецензурною лайкою. Намагався з ними розмовляти, та внаслідок обміну нецензурною лайкою один із незнайомих наніс йому удар і вони почали обмінюватися ударами та впали на землю, де продовжувалась боротьба. Після чого незнайомець відтягнув його у сторону, де вони продовжили спілкуватися вже без бійки. Підійшли двоє незнайомих хлопців та ОСОБА_28 , який запитав, що трапилося. Незнайомі йому хлопці почали вигукувати погрози, висловлюватися нецензурною лайкою, хтось застосував газовий балончик і у нього почали сльозитися очі. У цей час якийсь хлопець підбіг та збив ОСОБА_29 з ніг. Троє інших хлопців не наважувались вступити у бійку. У бік ОСОБА_29 не повертався, оскільки гадав, що ще хтось може напасти на них. Повернувшись, пізніше, побачив, як хлопець у білій сорочці намагається схопити ОСОБА_29 за горло, а ОСОБА_30 витягує ОСОБА_29 з-під незнайомця, якого також піднімали двоє його друзів. Далі, зателефонував своїй дівчині, розповів їй що сталось та попросив забрати його одяг із клубу. Разом з нею відійшли до лісу, оскільки біля клубу були крики та когось шукали, а вони побоювались, що знову буде бійка. Знайшовший їх начальник охорони клубу схопив його за руку та передав працівникам поліції, які забрали його, ОСОБА_31 , ОСОБА_32 та ОСОБА_33 до відділку поліції, звідки його забрав батько.

Додатково вказав, що ніколи не помічав щоб ОСОБА_28 раніше при собі мав ніж. Вважає, що потерпілий сплутав його з ОСОБА_34 . В ту ніч, як він пізніше дізнався, незнайомі хлопці з клубу пограбували ОСОБА_27 , зірвали з нього золотий ланцюжок, забрали гаманець та завдали ударів по обличчю. Зазначив, що потерпілий по ваговій категорії більший, по статурі міцніший та вищий за ОСОБА_29 .

Допитаний свідок ОСОБА_35 показав суду, що працює начальником охорони розважального закладу«SITY CLUB». ОСОБА_8 знає давно, оскільки він 3-4 роки займався в нього фрі-файтом (бойове мистецтво, український варіант контактних єдиноборств) та дійшов до кандидата майстру спорту. Був призером чемпіонатів України та чемпіоном області. Як подалі склалася доля у ОСОБА_8 не знає, оскільки він припинив відвідувати його заняття.

Після того, як ОСОБА_8 , у якого в районі лівого боку грудної клітини було ножове поранення, а на руці поріз, відправили на кареті швидкої допомоги, він разом зі своїм товаришем обійшов територію де була бійка та знайшли розкладний ніж, який знаходився у закритому положенні, приблизно за 20-30м від перехрестя де знаходився ОСОБА_36 . До рук його не брали, щоб не залишити на ньому відбитків, але візуально на ньому були видно краплі крові. У районі будівлі «Славутич-Руда» почули голоси людей та виявили там хлопця одягнутого у сорочку, светр та штани. В цей час до нього підійшли дівчина з хлопцем та принесли йому верхній одяг. Узявши хлопця за руку, побачив що вона була поранена та мала сліди крові. Після чого передали їх працівникам поліції.

Додатково зазначив, що як йому пояснили, бійку спровокували ОСОБА_37 та хлопець із м.Кременчука якого він затримав біля будівлі «Славутич-Руда».

Допитаний свідок ОСОБА_38 , який працює охоронцем у нічному клубі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », показав, що в ніч з 31 грудня 2017 року на 01 січня 2018 року ці дві різні компанії відпочивали у клубі у різних залах. Компанія потерпілого відпочивала у приміщенні клубу на другому поверсі, де знаходиться караоке, а компанія обвинуваченого відпочивала у нічному клубі. ОСОБА_39 щось не поділив з якимось хлопцем, прибігла його дівчина та покликала ОСОБА_40 на допомогу. ОСОБА_41 та ОСОБА_42 спустились у низ, та через 5 хвилин до караоке прибігла ця ж дівчина і сказала, що ОСОБА_40 підрізали. Конфлікт розпочався після другої години ночі 01 січня 2018 року. ОСОБА_35 , начальник охорони нічного клубу, після конфлікту, затримав не відому особу та знайшов розкладний ніж, у майже закритому положенні зі слідами крові, відкриття якого здійснюється при натисканні кнопки.

Свідок ОСОБА_43 , яка працює фельдшером на швидкій допомозі показала суду, що, у ночі 01.01.2018 біля нічного клубу «SITY CLUB», на землі лежав молодий чоловік, одягнений у білу сорочку та штани чорного кольору, із ножовим пораненням у грудну клітину зліва та порізаними руками. Кількість ножових поранень не пам`ятає. Його поклали до машини швидкої, надали допомогу і відвезли у лікарню.

Протоколи огляду місця події від 01.01.2018 з додатками (а.с.218-232 т.1), у ході якого зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення та вилучено знаряддя злочину, а саме розкладний ніж, яким обвинувачений ОСОБА_6 заподіяв тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_8 .

Протокол огляду речей від 02.01.2018 з додатками (а.с.235-239 т.1), у ході якого оглянуто речі потерпілого ОСОБА_8 , а саме: чоловічі джинси чорного кольору, чоловіча сорочка білого кольору, чоловіча футболка білого кольору (нею йому закривали рану), що він добровільно видав працівникам поліції та перебував у них в ніч заподіяння тілесних ушкоджень. З лівого боку білої сорочки потерпілого спереду під рукавом виявлені пошкодження (окрім інших) у виді трьох дірок. Також на сорочці виявлено ще дві дірки, розташовані посередині сорочки, ближче до ґудзиків, одна під одною, на лівому рукаві сорочки мається дірка. Також зі спини з лівого боку дана сорочка має одне пошкодження у вигляді дірки. Ліва частина сорочки повністю у плямі бурого кольору, зовні схожій на кров. Права її частина також у плямах бурого кольору, зовні схожих на кров.

Висновок експерта №50 від 26.01.2018 (а.с.132-135 т.1), згідно якого на підставі проведеної судово-медичної експертизи, даних медичної документації, у потерпілого ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження, які умовно можна розділити на три групи:

- перша група поранення лівої половини грудної клітини з множинними ранами по під пахвовим лініям, одна з яких проникаюча у плевральну порожнину з пошкодженням верхньої частки лівої легені, яке супроводжувалось внутрішньою та зовнішньою кровотечею, ускладнилось геморагічним шоком тяжкого ступеню та відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Тілесні ушкодження першої групи утворились від не менш ніж чотирьохкратної ударної дії колюче-ріжучим предметом, яким міг бути клинок ножа.

- друга група рани на лівому передпліччі, які утворились від не менш ніж двократної дії колюче-ріжучого предмету, яким міг бути клинок ножа та по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

- третя група поверхнева рана на носі, яка утворилася від дії предмету з ріжучими властивостями, яким могло бути лезо клинка ножа та по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Усі виявлені тілесні ушкодження утворились у короткий проміжок часу, незадовго до госпіталізації потерпілого в стаціонар та не протирічать строку та обставинам, зазначеним у постанові слідчого.

Висновок експерта від 02.02.2018 №113 (а.с.140-141 т.1), згідно якого не виключається можливість утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 виявлених при судово-медичній експертизі останнього.

Висновок експерта від 06.01.2018 №25 (а.с.137-138 т.1) згідно якого у ОСОБА_6 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден на правій боковій поверхні шиї, біля нижнього краю нігтьової пластинки 1-го пальця правої кисті, на середній фаланзі другого пальця лівої кисті, на внутрішній поверхні лівого передпліччя, синця внутрішньої поверхні лівого передпліччя, що утворилися від неодноразової дії тупих предметів, з обмеженою поверхнею контактування; шкіряної рани на долонній поверхні лівої кисті, що утворилася від неодноразової дії предмету з ріжучими властивостями, яким могло бути лезо ножа, або предмет з подібними характеристиками.
Дані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та не характерні для їх утворення в результаті падіння з висоти власного зросту без попереднього надання тілу прискорення, про свідчить їх характер.
Протокол тимчасового доступу з додатками до речей і документів від 29.01.2018 з додаткам у вигляді СД-диску (а.с.30-33 т.2). Під час дослідження даного диску у суді вбачається, що у проміжок часу з 03 год. 16 хв. по 03 год. 23 хв. 01.01.2018 із розважального комплексу «SITY CLUB» спочатку у білій сорочці та штанах вибіг потерпілий ОСОБА_8 , а згодом за ним вийшов обвинувачений, який на подвір`ї одягав куртку.

Протокол проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_44 від 09.01.2018 з додатками (а.с.242-248 т.1., 1-10 т.2), згідно якого на галявині неподалік від розважального комплексу «SITY CLUB» лежав на спині ОСОБА_6 , а зверху на ньому хлопець у білій сорочці. ОСОБА_45 вказав, як разом з ОСОБА_15 витягували ОСОБА_6 з під хлопця у білій сорочці.
Протокол проведення слідчого експерименту від 09.01.2018 за участі обвинуваченого ОСОБА_6 з додатками (а.с.13-22 т.2), згідно якого обвинувачений вказав про обставини боротьби з потерпілим, зокрема, потерпілий спочатку схопив його за колінні суглоби ніг та ривком на себе повалив на землю. Після цього лівою рукою схопив його за воріт куртки та потягнувши ліворуч почав його душити, при цьому голова обвинуваченого була повернута майже ліворуч та він почав втрачати свідомість. Правою рукою потерпілий намагався завдати йому удари у ділянку обличчя, а він відбивав дані удари лівою рукою. Побачивши у правій руці потерпілого предмет схожий на лезо ножа, він відбив руку потерпілого своєю лівою рукою, не давши потерпілому завдати удар, а предмет схожий на ніж упав йому груди. Правою рукою обвинувачений знайшов ніж, та лежачи на спині, не дивлячись куди наносить удари та не обираючи цілеспрямовано місце для нанесення їх, завдав потерпілому близько 4-5 ударів в ліву ділянку тулубу.

Висновки експерта від 23.03.2018 №257 (а.с.148 т.1) та від 27.03.2018 №268 (а.с.144-145), згідно яких покази ОСОБА_6 , дані в ході слідчого експерименту відповідають об`єктивним судово-медичним даним, отриманих при судово-медичній експертизі ОСОБА_6 та не суперечать об`єктивним даним, отриманих при судово-медичній експертизі ОСОБА_8 .

Висновки експерта від 10.01.2018 №194 (а.с.153-154 т.1), від 02.02.2018 №195 (а.с.170-171 т.1), від 05.02.2018 №196 (а.с.165-166 т.1), від 08.02.2018 №214, №246 (а.с.157-162 т.1), згідно яких кров ОСОБА_8 належить до А (11) групи, якій властиві антиген А та ізогемаглютинін анти-В; на змиві з ґрунтованої поверхні, листку, двох ґудзиках білого кольору, парі чоловічих кросівок темно-сірого кольору, 44,5 розміру, марки «Goretex», належних ОСОБА_6 , сорочці білого кольору, футболці білого кольору та джинсових штанах чорного кольору, належних потерпілому наданих на дослідження, знайдена кров людини, що може походити від ОСОБА_8 ..

Висновок експерта від 07.02.2018 №74 (а.с.175-179 т.1), згідно якого при серологічному дослідженні слідів крові виявлений антиген А ізосерологічної системи АВО, який може походити від особи (осіб), у крові якої (яких) він знаходиться, у тому числі і від ОСОБА_8 .

Висновки експерта від 14.02.2018 №№34-МК, 35-МК (а.с.181-187 т.1), згідно яких:

- проведенням судово-медико-криміналістичної експертизи сорочки ОСОБА_8 виявлено: по зовнішній поверхні лівого рукава та на манжеті лівого рукава, п`ять колото-різаних пошкоджень, що утворились не менш як від п`ятикратної дії колюче-ріжучого предмета, клинок якого мав обушок і гостре лезо з однієї сторони і найбільшу ширину слідоутворюючої частини на рівні занурення від 9мм до 23мм, причому клинок в пошкодження №№4,5 діяв з елементами різання; по передній поверхні лівої поли з переходом на спинку зліва, шість колото-різаних пошкоджень, які утворилися не менш як від шестикратної дії колюче-ріжучого предмету, клинок якого мав обушок і гостре лезо з однієї сторони і найбільшу ширину слідоутворюючої частини на рівні занурення від 15 мм до 30 мм, при чому клинок у пошкодженнях №№ 4, 5, 6 діяв з елементами різання. Враховуючи механізм утворення колото-різаних пошкоджень, на сорочці потерпілого ОСОБА_8 та конструктивні властивості наданого на експертизу ножа, можливо допустити, що колото-різані пошкодження могли утворитися від дії клинка ножа наданого на експертизу;

- проведенням судово-медико-криміналістичної експертизи куртки ОСОБА_6 та ножа виявлено: по передній поверхні правої поли, колото різане пошкодження, що утворилося від дії колюче-ріжучого предмету, клинок якого мав гостре лезо з однієї сторони і найбільшу ширину слідоутворюючої частини на рівні занурення біля 30мм. При чому клинок в пошкодженні діяв з елементами різання; по зовнішні поверхні лівого рукава, колото-різане пошкодження, що утворилося від дії колюче-ріжучого предмету, клинок якого мав обушок і гостре лезо з однієї сторони, причому клинок в пошкодженні діяв з елементами різання. Враховуючи механізм утворення колото-різаних пошкоджень, на куртці ОСОБА_6 та конструктивні властивості наданого на експертизу ножа, можливо допустити, що колото-різані пошкодження, могли утворитися від дії клинка ножа наданого на експертизу.

Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_6 згідно обвинувального акту, кваліфіковано за ч.1 ст.121 КК України за ознакою умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

На підтвердження вказаної кваліфікації, із доказів досліджених судом, прокурор посилався також на наступні докази.

Протокол проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_8 з додатком у вигляді СД-диску від 23.01.2018 (а.с.34-41 т.2), згідно якого за допомогою потерпілого відтворено обставини нанесення йому тілесних пошкоджень. Так, коли потерпілий знаходився на вулиці неподалік розважального комплексу «SITY CLUB» обвинувачений ОСОБА_6 , зробив крок на зустріч та бризнув в обличчя потерпілого з газового балончика. Кіндер відскочив, проте обвинувачений його наздогнав, знову бризнув з балончика та вдарив кулаком правої руки в обличчя, а саме в область губи зліва. Після цього потерпілий ОСОБА_46 нічого не бачив, знайшов указаного хлопця руками, схопив його за тулуб та звалив на землю, при цьому сам впав на обвинуваченого ОСОБА_6 , який опинився у положенні лежачи на спині. Перебуваючи на землі, ОСОБА_8 тримав обвинуваченого ОСОБА_20 руками під пахвами, при цьому не обмежуючи рухи рук ОСОБА_20 , в цей час обвинувачений наніс ножові поранення потерпілому. Конфлікт з моменту застосування відносно потерпілого газового балончика до заподіяння йому ножових поранень тривав приблизно секунд 30.

Протокол проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_47 від 13.01.2018 (а.с.23-29 т.2) згідно якого за допомогою свідка відтворено обставини боротьби ОСОБА_8 з ОСОБА_6 , внаслідок якої ОСОБА_8 нанесено тілесні пошкодження. Останні стояли один навпроти одного, ОСОБА_8 обхопив хлопця у чорній куртці за тулуб під руки. Хлопець у чорній куртці розмахував руками, таким чином, що міг нанести ОСОБА_8 удари в бокову частину тулубу. ОСОБА_8 вагою свого тіла звалив хлопця у чорній куртці на землю, при цьому хлопець у чорній куртці опинився на землі лежачи на спині, а ОСОБА_8 опинився на ньому зверху. На землі ОСОБА_8 тримав хлопця у чорній куртці під руки. Один із хлопців, котрий стояв поруч наніс в область верхньої частини спини ОСОБА_8 удар кулаком правої руки. Хтось із натовпу стягнув ОСОБА_8 із хлопця у чорній куртці. ОСОБА_8 підняли, проте деякий час він не міг випрямитися та правою рукою закривав обличчя.

За показами начальника охорони розважального комплексу «SITY CLUB» ОСОБА_35 , охоронців ОСОБА_48 , ОСОБА_49 процедура проходу до нічного клубу наступна. У холі розважального комплексу «SITY CLUB» здається верхній одяг, після чого на вході до клубу охорона перевіряє відвідувачів за допомогою металошукачів на предмет наявності заборонених предметів та лише після цього пропускає до клубу. Якщо відвідувач виходить із клубу і знову заходить, тоді його знову оглядають. Аналогічні заходи безпеки проводилися з усіма відвідувачами і в ніч, коли ОСОБА_8 було заподіяно ножових поранень. Жодних заборонених предметів виявлено не було.

Суд наголошує, що СД-диск, що є додатком до протоколу проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_8 містить два файли, один з яких при перегляді його у судовому засіданні майже повністю містить покази потерпілого ОСОБА_8 , які суд безпосередньо не зміг дослідити у судовому засіданні з огляду на те що потерпілий у силу ст.63 Конституції України відмовився від дачі показів.

Протокол проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_47 від 13.01.2018 містить у своєму змісті посилання на додаток у вигляді фото-таблиці та по тексту на відповідні номера фотографій. Разом з тим, стороною обвинувачення не надано такого додатку для дослідження у залі суду.

Прокурор вказував, що даний протокол навіть без додатку до нього є допустимим доказом, і у цьому суд з ним повністю погоджується. Однак суд наголошує, що без дослідження додатку у вигляді фото-таблиці до зазначеного протоколу мається його неповнота, оскільки суд на підтвердження відтворення відповідних обставин зазначених у протоколі з посиланням на відповідні фотографії їх не дослідив та безпосередньо не допитав свідка ОСОБА_47 та не перевірив надані ним покази на слідчому експерименті, з огляду на те, що прокурором не забезпечено участі даного свідка у судовому засіданні.

Суд вказує, що за вимогами положень ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.
За змістом ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
З урахуванням положень ч.2 ст.23 КПК України суд не може визнати допустими доказами відомості, що містяться в протоколах проведення слідчих експериментів за участі потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_47 , саме в частині наданих ними показів, що не були предметом безпосереднього дослідження у суді.
Щодо відтворення обставин нанесення потерпілому ОСОБА_8 тілесних пошкоджень зафіксованих у протоколі проведення слідчого експерименту за його участі, то вони не в повній мірі узгоджуються з іншими дослідженим доказами у судовому засіданні, такими як, картка виїзду бригади екстреної медичної допомоги по підстанції м. Горішні Плавні від 01.01.2018 №11468/29 (а.с.12 т.2) згідно, якої у потерпілого ОСОБА_8 не зафіксовано опіку очей, як наголошував останній під час відтворення обставин щодо отримання ним тілесних пошкоджень. Одночасно зазначено, що потерпілий має ознаки алкогольного сп`яніння.

Перевірити обставини нанесення потерпілому ОСОБА_8 тілесних пошкоджень, у судовому засіданні, зазначених у протоколі проведення слідчого експерименту за його участі, не вбачалося можливим, з огляду на зайняту позицією потерпілого щодо відмови від показів.

Суд критично ставиться до припущення прокурора про те, що знаряддя злочину (ніж) знаходився саме у обвинуваченого, оскільки останній на вулиці в момент вчинення кримінального правопорушення знаходився у верхньому одязі, а потерпілий в сорочці і штанах та до цього пройшов перевірку на заборонені речі в середині закладу. Проте стороною обвинувачення не перевірено версію того, що потерпілий перебуваючи деякий час на вулиці до завдання йому тілесних ушкоджень міг з інших джерел заволодіти знаряддям злочину.

У контексті зазначеного, суд вказує, що згідно ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях та повинно доводитися належними та допустимими доказами, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст.25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст.9 КПК України.

Згідно ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України покладається на прокурора.

Суд же відповідно до ст.26 КПК України у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.

Відповідно до ст.368 КПК України суд при ухваленні вироку повинен вирішити питання про те, чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа та чи містить це діяння склад кримінального правопорушення, чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Однак, кваліфікація дій обвинуваченого за ч.1 ст.121 КК України не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки прокурором на підтвердження вини обвинуваченого не надано належних та допустимих доказів.

Так, склад правопорушення, що інкримінується обвинуваченому, передбачає наявність прямого умислу на заподіяння тяжкого тілесного ушкодження. Умисне тяжке тілесне ушкодження може бути вчинене з прямим умислом, коли винний усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння іншій особі тяжких тілесних ушкоджень і бажає їх настання.
Однак, судом встановлено, що після того, як ОСОБА_8 підбіг до ОСОБА_6 , швидко схопив його за ноги і ударяючи тулубом звалив його на землю, сівши на нього зверху та намагався наносити йому удари, в тому числі і ножем. ОСОБА_6 , у свою чергу, захищаючись від протиправних дій потерпілого вибив ніж, який упав йому на груди, а потерпілий почав здавлювати шию обвинуваченого коміром його куртки, від чого останньому стало важко дихати. Внаслідок таких дій потерпілого для ОСОБА_6 була створена реальна і безпосередня загроза заподіяння йому певної шкоди для життя та здоров`я.

І тому обвинувачений сприйнявши цю загрозу як небезпечне для нього посягання, що може заподіяти йому істотної шкоди, лише після цього взяв ніж, який лежав в нього на грудях та з метою припинення посягання, небезпечного для життя та здоров`я у вигляді здавлювання шиї, наніс потерпілому декілька ударів ножем в область лівої частини тулуба, при цьому удари наносив хаотично, не намагаючись навмисно попасти в життєво - важливі органи.

Відповідно до ст.3 Загальної Декларації прав людини кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність. Згідно з положеннями ст.6 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та ст.2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на життя є невід`ємним правом людини, яке охороняється законом. Зазначені положення міжнародних правових стандартів мають універсальний характер і відображені в Конституції України. Зокрема, у ст.3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ст.27 Конституції України кожна людина має невід`ємне право на життя, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя, а обов`язок держави - захищати життя людини.

Доводи обвинувачення про наявність у діях ОСОБА_6 ознак складу кримінального правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.121 КК України є припущеннями, сумнівними, тому не можуть покладатись в основу вироку з огляду на наступне.

Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Стаття 370 КПК України вимагає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Беручи до уваги наведені вище процесуальні норми, суд вважає, що оцінка доказів у даному кримінальному провадженні та відповідні висновки мають ґрунтуватись на стандарті доказування «поза розумним сумнівом».

Загальні критерії доведення поза розумним сумнівом у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини сформульовані ним у п.54 Рішення від 06.12.2007 року у справі «Козинець проти України» та п.43 Рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України», та зводяться до того, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. В інших рішеннях (зокрема, рішення у справі «Сергій Савенко проти України» від 24.10.2014 року, рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого королівства») Європейський суд з прав людини зауважує, що таке доведення може випливати із співіснування достатньо сильних, чітких і таких, що підтверджують один одного, умовиводів або аналогічних неспростовних презумпцій факту.

При оцінці доказів суд також застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», визначений п.65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України».

Разом з тим суд зауважує, що конкретних правил формулювання таких умовиводів та неспростовних презумпцій факту, ані в прецедентній практиці Європейського суду з прав людини, ані в чинному законодавстві України не встановлено, однак критерій доказування поза розумним сумнівом втілений у загальному правилі оцінки доказів, що сформульоване у статті 94 КПК України.

Пленум Верховного Суду України в постанові «Про судову практику у справах про необхідну оборону» від 26.04.2002 року зазначив, що стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну. Обстановка захисту визначається реальними можливостями і засобами того, хто захищається, для негайного відвернення або припинення посягання. Характер такої обстановки залежить від реального співвідношення сил, можливостей і засобів особи, що захищається, і особи, яка посягає. Щоб установити наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, суди в цих випадках повинні враховувати не лише відповідність і невідповідність знарядь захисту і нападу, а й характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, місце і час нападу, його раптовість, неготовність для його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищається, їхні фізичні дані та інші обставини справи. Сукупність цих обставин може різним чином вплинути на характер обстановки захисту. Заподіяння тяжкої шкоди є перевищенням меж необхідної оборони, оскільки така шкода явно не відповідає обстановці захисту.
Особливістю злочину, вчиненого з перевищенням меж необхідної оборони, є специфіка його мотиву, а саме: прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, чи іншої особи від суспільно небезпечного посягання. Намір захистити особисті чи суспільні інтереси від злочинного посягання є визначальним мотивом не тільки у випадку необхідної оборони, а й при перевищенні її меж. При цьому перевищення меж оборони може бути зумовлено й іншими мотивами, наприклад: наміром розправитися з нападником через учинений ним напад, страхом тощо. Проте існування різних мотивів не змінює того, що мотив захисту є основним стимулом, який визначає поведінку особи, котра перевищила межі необхідної оборони. Мотивацію дій винного при перевищенні меж необхідної оборони має бути в основному зумовлено захистом від суспільно небезпечного посягання охоронюваних законом прав та інтересів (ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у справі №5-1935км15).
При постановленні вироку в даній справі необхідно також врахувати позицію, висловлену в постанові Колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26 квітня 2018 року в справі № 342/538/14-к (провадження № 51-646 км 18) яка передбачає, що для вирішення питання щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання. До критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать: наявність суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій, які б не перевищували меж необхідності, а шкода особі, яка здійснює посягання, не перевищувала б ту, яка для цього необхідна.
Враховуючи характер небезпеки, що загрожувала ОСОБА_6 , та обставини, що впливають на реальне співвідношення сил, зокрема: місце, час, незначний життєвий досвід перебування обвинуваченого у такій обстановці, раптовість посягання і неготовність обвинуваченого до його відбиття, міцнішу статуру потерпілого та перевагу у фізичній силі, який досконало володіє бойовими мистецтвами та першим здійснив напад на обвинуваченого, наявні ознаки алкогольного сп`яніння у потерпілого, суд дійшов висновку про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 , який скористався своїм правом на захист шляхом заподіяння фізичної шкоди потерпілому та вдався до заходів самозахисту, які він вважав законними та необхідними в обстановці, що склалася, відповідають вимогам частин першої та другої статті 36 КК України.

У той же час ОСОБА_6 , наносячи значну кількість ударів ножем, не менше шести, з них не менше чотирьох в місце розташування життєво важливих органів потерпілого, заподіяв явно більшу шкоду, ніж це було необхідно для негайного припинення посягання з боку потерпілого ОСОБА_8 , яке могло бути припинене іншими заходами з менш тяжкими для потерпілого наслідками, а відтак дії обвинуваченого ОСОБА_6 не відповідали характеру посягання та останній вийшов за межі заходів, необхідних для захисту своїх охоронюваних законом прав та інтересів, тим самим перевищив межі необхідної оборони.

У контексті зазначеного суд наголошує, що версія захисту про дії ОСОБА_6 виключно у межах необхідної оборони без її перевищення не знайшла у судовому засіданні свого підтвердження.

Згідно ч.3 ст.36 КК України перевищення меж необхідної оборони тягне кримінальну відповідальність лише у випадках, спеціально передбачених у статтях 118 та 124 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, дії обвинуваченого ОСОБА_6 підлягають кваліфікації за ст.124 КК України, як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.

У судовому засіданні встановлено, що обвинуваченим відшкодовано завдану потерпілому шкоду у повному обсязі, що підтверджується як показами самого обвинуваченого, так і письмовою заяво потерпілого, так і твердженням прокурора, який у судових дебатах зазначив, що обвинувачений «купив мовчання потерпілого».
Зі змісту положень ч.1 ст.127 КПК України вбачається, що обвинувачений має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому внаслідок кримінального правопорушення. Тобто має право саме у добровільному порядку відшкодувати завдану шкоду без будь-яких часових обмежень до ухвалення вироку.
Суд вказує, що обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, у обвинувальному акті зазначено, вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння. Разом з тим, жодних належних та допустимих доказів на обґрунтування даної обставини стороною обвинувачення суду не надано, а є лише припущенням.

У контексті зазначеного суд наголошує, що ані слідчим на досудовому розслідуванні, ані прокурором під час судового провадження не виконано прямої норми ч.2 ст.9 КПК України, згідно якої прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження та, зокрема, виявити ті обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає добровільне відшкодування потерпілому заподіяної шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
При обранні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, виключно позитивну характеристику за місце проживання, молодий вік обвинуваченого та його навчання у Національному університеті біоресурсів і природокористування, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, стан здоров`я, зокрема, не перебування на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, сімейний стан обвинуваченого, думку потерпілого, який прохав призначити максимально м`яке покарання обвинуваченому не пов`язаного з позбавленням чи обмеженням волі, поведінку обвинуваченого як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду справи, зокрема, явку на усі судові засіданні, ставлення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення.

Суд наголошує, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, проте не може мати на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Враховуючи зазначене, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді громадських робіт у межах санкції ст.124 КК України, що буде достатнім і необхідним для його виправлення та запобіганню вчинення ним нових злочинів, та можливістю відбувати його у вільний від навчання час. Застосування іншого більш суворого виду покарання не відповідатиме меті його призначення та обмежить гарантоване Конституцією України право обвинуваченого на навчання.
Підстав для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого, до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

Прокурором в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування витрат держави у сумі 12 118 грн. 47 коп. на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_8 . У судовому засідання прокурор підтримав свої позовні вимоги повністю. Обвинувачений позовні вимоги прокурора про відшкодування витрат держави на стаціонарне лікування потерпілого визнав повністю.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

За змістом п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі з винної особи і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.
Судом встановлено, що витрати держави на стаціонарне лікування потерпілого становлять 12 118 грн. 47 коп. Враховуючи встановлені обставини, цивільний позов прокурора належить до задоволення у повному обсязі.
Судові витрати у справі за проведення судово-трасологічних експертиз становлять 1 114 грн.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України та призначити йому покарання у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Цивільний позов прокурора поданого в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Полтавської областізадовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області 12 118 грн. 47 коп. на відшкодування витрат держави на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_8 від кримінального правопорушення та перерахувати зазначену суму на р/р № НОМЕР_1 .
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення судово-трасологічних експертиз у сумі 1 114 грн.

Речові докази по справі:
- змиви з ґрунтового покриття, вилучені сліди РБК, два ґудзики білого кольору зі слідами РБК, зразки крові потерпілого ОСОБА_8 , ніж зі слідами РБК, сорочку білого кольору розміром 2ХL, футболку білого кольору, чорні чоловічі джинси, чоловічі кросівки темно-сірого кольору, 44,5 розміру, чоловічі джинси темно-синього кольору, марки «Colins», чоловічу куртку, чорного кольору марки «Adidas», запальничку чорного кольору - знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області, а засудженим у той же строк з моменту його отримання.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому, його захиснику, потерпілому та його представнику роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом.
Суддя ОСОБА_1