Справа №295/3762/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0004476 від 21.08.2017 р. стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вертокиївки Житомирського району та області, громадянки України, проживаючої АДРЕСА_1 , працює прибиральницею Вертебрологічного центру, має на утриманні неповнолітню дитину, судима:

- 28.03.2018 Богунським районним судом м. Житомира за ст. 185 ч. 1 КК України на 80 годин громадських робіт

по обвинуваченню за ст. 185 ч. 2 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

20.08.2017 року близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи на території літнього дитячого табору «Лісовий Берег», що розташований у м. Житомирі по вул. Чуднівське шосе, 1, помітила відкриті двері кімнати № 6, зайшовши до якої помітила на тумбочці мобільний телефон марки «Meizu» в корпусі сірого кольору, який належить ОСОБА_6 , який надав вказаний мобільний телефон для тимчасового користування на час перебування в літньому дитячому таборі «Лісовий Берег» своєму неповнолітньому сину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В цей день, час та місці у ОСОБА_5 виник з корисливих мотивів злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону, реалізуючи який, пересвідчившись в тому, що за її злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та вони залишаються ніким не помічені, ОСОБА_5 підійшла до тумбочки, де знаходився мобільний телефон марки «Meizu», шляхом вільного доступу взяла його в руки, поклала до кишені своєї кофти та вийшла із кімнати, а в подальшому ОСОБА_5 , утримуючи викрадений мобільний телефон при собі, місце скоєння злочину залишила, після чого розпорядилася вказаним мобільним телефоном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 таємно викрала мобільний телефон марки «Meizu» моделі «M3s», ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 2216 грн. 90 коп., який належить ОСОБА_6 , чим спричинила останньому матеріального збитку на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені повторно, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч. 2 КК України.
В судовому засіданні обвинувачена визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованих дій, надавши відповідні показання, не заперечувала щодо обставин вчинення злочину, вказала, що дійсно побачивши мобільний телефон вирішила його викрасти. В послідуючому шкода була відшкодована потерпілому, просить суворо не карати, так як розкаялася у вчиненому.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачена визнала фактичні обставини вчинення злочину, не оспорює їх, позиція її є добровільною, а тому суд за згодою учасників процесу відповідно до вимог ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, що підтверджують ці обставини, роз`яснивши позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.
Обираючи вид та розмір покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, вказані у ст. 65 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено. Пом`якшуючими обставинами відповідно до ст. 66 КК України суд вважає щире каяття обвинуваченої, сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди.

При призначенні виду та розміру покарання суд також враховує, що обвинувачена вчинила злочин середньої тяжкості, характеризується за місцем проживання посередньо, розкаюється у вчиненому, потерпілий не настоює на суворості покарання, ураховуючи висновки досудової доповіді, суд вважає, що оскільки покарання має на меті також і виправлення обвинуваченого та запобіганню вчиненню інших злочинів, покарання можна обрати з застосуванням вимог ст. 75 КК України.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України, щодо процесуальних витрат відповідно до ст. 124 КПК України. Цивільний позов не заявлявся, арешт на майно обвинуваченої не накладався. Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 368-370 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_8 винуватою за ст. 185 ч. 2 КК України та призначити покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів з урахуванням вироку Богунського районного суду м. Житомира від 28.03.2018 визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 1 року позбавлення волі.

Відповідно до статей 75 та 76 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речовий доказ мобільний телефон марки «Meizu» моделі «M3s»,- залишити потерпілому.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта в розмірі 715 грн. 00 коп..

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

СУДДЯ: ОСОБА_1