1Справа № 335/6222/18 1-кс/335/4157/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізької області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

05.06.2018 року в провадження слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізької області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна.

Як зазначено у клопотанні, слідчим відділом Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області розслідується кримінальне провадження за № 0000026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ТОВ «ВБК Перспектива» у якості попередньої оплати отримало кошти від КП «УКБ», по договору підряду, які не відпрацьовано та не повернуто замовнику.

Проведеним досудовим розслідуванням було встановлено, що 13.09.2016 року між ТОВ «ВБК Перспектива» та КП «Управління капітального будівництва» було укладено договір підряду № 010/756 згідно до якого ТОВ «ВБК Перспектива» повинні були провести капітальний ремонт, який забезпечить введення в експлуатацію об`єкта «Капітальний ремонт дошкільного навчального закладу № 169 по вул. Республіканська, 86 м. Запоріжжя». Загальна ціна договору складала 5 152 435 гривень 20 копійок. Закінчення робот, згідно до договору 2017 рік. Крім того, додатками до договору було встановлення термін виконання робіт з чітким визначенням строків по кожному окремому виду робіт, а також специфікація обладнання, яке мало бути поставлено та встановлено.

13.09.2016 року ТОВ «ВБК Перспектива» надіслано до КП «Управління капітального будівництва» лист встановленої форми, що передбачено умовами договору, щодо надання попередньої оплати на придбання будівельних матеріалів із визначеним переліком таких матеріалів, їх кількості та вартості. Після цього, 11 жовтня 2016 року КП «Управління капітального будівництва» у якості попередньої оплати по договору перераховано на рахунки на рахунок ТОВ «ВБК Перспектива» грошові кошти в розмірі 1 480 000 гривень на придбання відповідних будівельних матеріалів визначених в листі ТОВ «ВБК Перспектива».

За умовами договору, передплата надавалася на два місяці. У разі, якщо підрядник (ТОВ «ВБК Перспектива») за відведений термін не виконає роботи на вказану суму та не підтвердить таке виконання шляхом надання актів виконаних робіт форми КБ-2в, невикористані кошти повертаються замовнику.

Після цього, згідно до актів виконаних робіт форми КБ-2в, підрядником було виконано роботи на загальну суму 755 126 гривень 85 копійок.

Також, підрядник перестав виконувати умови договору та надавати до КП «Управління капітального будівництва» будь які «акти виконаних робіт». Через деякий час, підрядник взагалі перестав відповідати на листи КП «Управління капітального будівництва» та на вимоги про повернення грошових коштів, згідно до умов договору. У зв`язку із невиконанням ТОВ «ВБК Перспектива» умов договору 18.12.2017 договір було розірвано.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ТОВ «ВБК Перспектива» після отримання грошових коштів у якості попередньої оплати по договору, протягом вересня грудня 2016 року начебто проводились господарські операції з придбання будівельних матеріалів за грошові кошти, які були надані останньому в якості передплати за договором підряду № 010/756.

Так у визначений період, ТОВ «ВБК Перспектива» зареєстровано податкові накладні по операціях з ТОВ «Будоптцентр», ТОВ «Торгівельна компанія «Фінансова ініціатива» та ТОВ «Санджар», ТОВ «Акрос-Груп». Разом з тим, жодних реальних господарських відносин у ТОВ «ВБК Перспектива» з зазначеними юридичними особами не було.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що протягом вересня грудня 2016 року ТОВ «ВБК Перспектива» користувалось послугами вказаних підприємств з «конвертування» безготівкових коштів у готівку. Реальних господарських відносин між ТОВ «ВБК Перспектива» та вказаними підприємствами ніколи не було.

Крім того, ТОВ «ВБК Перспектива» не реєструвались в органах ДФС податкові накладні щодо придбання будівельних матеріалів, визначених у вказаному листі та на придбання яких надано попередню оплату за вказаним договором.

Органом досудового розслідування встановлено, що директором ТОВ «Санджар» () є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

На виконання доручення слідчого було встановлено, що для ведення злочинної діяльності, ТОВ «Санджар» () було відкрито банківський рахунок в АТ «ТАСКОМБАНК» № НОМЕР_1 .

За інформацією органу досудового розслідування, зазначений рахунок використовується для отримання безготівкових коштів від підприємств та подальшого переведення їх у готівку без проведення господарських операцій.

Посилаючись на вимоги ст. 170 КПК України, слідчий просив накласти арешт на банківський рахунок, який відкрито у АТ «ТАСКОМБАНК», МФО 300001, ТОВ «Санджар» (), № НОМЕР_1 , зобов`язати АТ «ТАСКОМБАНК» надати досудовому розслідуванню інформацію щодо розміру коштів на які накладено арешт. Оголошення ухвали доручити оперативним співробітниками Управління захисту економіки в Запорізькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України.

В судове засідання слідчий не з`явився, подав суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Дослідивши клопотання, матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що в задоволенні клопотання слідчого слід відмовити з наступних підстав.
Згідно ст. 13 Конституції України, держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. l «Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області розслідується кримінальне провадження за № 0000026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Звертаючись до суду з клопотанням про накладення арешту, слідчий зазначав, що ТОВ «ВБК Перспектива» у якості попередньої оплати отримало кошти від КП «УКБ», по договору підряду, які не відпрацьовано та не повернуто замовнику.

На думку органа досудового розслідування грошові кошти, що знаходяться на вказаному вище рахунку, є предметом злочинної діяльності ТОВ «Санджар» ().

Як зазначено у клопотанні накладення арешту необхідно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно зі ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а заходом забезпечення кримінального провадження, в тому числі, є арешт майна.

За нормами ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

За вимогами ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Зі змісту клопотання вбачається, що слідчим не наведено достатньо доказів та в повній мірі не обґрунтовано необхідність накладення арешту на грошові кошти які знаходяться на банківському рахунку ТОВ «Санджар» () за № НОМЕР_1 , який відкритий у АТ «ТАСКОМБАНК», як то вимагає ст. 170 КПК України.

Згідно клопотання слідчий зазначає, що грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку ТОВ «Санджар» () є предметом злочинної діяльності товариства, а тому з метою запобігання протиправним діям з використанням банківського рахунку, забезпечення можливої в майбутньому конфіскації майна, на думку органу досудового розслідування слід накласти арешт на грошові кошти рахунку ТОВ «Санджар» ().

При цьому, доводи слідчого які б свідчили про те, що грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку ТОВ «Санджар» () є предметом злочинної діяльності ТОВ «Санджар» (), є хибними, оскільки відомості на підтвердження зазначеного вище матеріали кримінального провадження, які надані в провадження слідчого судді не містять, та не дають слідчому судді підстави дійти до висновку про наявність передбачених ст. 170 КПК України підстав для задоволення клопотання слідчого.
Слід зазначити, що висновок слідчого не може базуватися на припущеннях, це заборонено законом і такі доводи не можуть бути підставою для прийняття слідчим суддею законного та справедливого рішення.

Як зазначалося вище арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Вказані обставини слідчим не доведені і матеріали клопотання такі відомості не містять.
За таких обставинах, з`ясувавши відповідність заходу забезпечення кримінального провадження, який просить застосувати слідчий, слідчий суддя дійшов до висновку про неможливість задоволення клопотання про накладення арешту на грошові кошти банківського рахунку, що належить ТОВ «Санджар» (), оскільки особа, якою подане клопотання до суду, не довела необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи вищезазначене, у звязку з тим, що слідчим не доведено необхідності арешту майна, слідчий суддя вважає клопотання безпідставним, а тому в його задоволенні слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізької області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення. Особи, які не були присутні при оголошенні ухвали, можуть оскаржити її протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_5