Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/518/18
Провадження № 1-кс/499/165/18
У Х В А Л А

Іменем України

"20" червня 2018 р. смт.Іванівка

Слідчий суддя Іванівського районного суду Одеської області судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню за №0000154 від 19.05.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області звернувся до суду із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню за №0000154 від 19.05.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України.
Своє клопотання обґрунтовує тим, що в ніч з 18.05.2018 на 19.05.2018 року, невстановлена особа, знаходячись в АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу незаконно заволоділа транспортним засобом, а саме: автомобілем марки ВАЗ 21061, д/н: НОМЕР_1 бежевого кольору, який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сума збитку встановлюється.
15.06.2018 року в ході досудового розслідування на підставі заяви про добровільну видачу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка з`явилась до Іванівського ВП разом зі своїм неповнолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою добровільно видати мобільний телефон свого сина ОСОБА_5 , «Xiaomi Redmi Note 4», чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , на якому міститься відеозапис з моменту скоєння злочину, а саме підпалу автомобіля ВАЗ 21061, д/н: НОМЕР_1 , яким її син ОСОБА_5 разом зі своїми товаришами за попередньою змовою, незаконно заволоділи, вищевказаний телефон було вилучено протоколом огляду місця події від 15.06.2018.
Також 16.06.2018 в ході досудового розслідування було проведено огляд місця події, території прилеглої до вул. Адмірала Кузьміна, в смт Іванівка, іванівського району Одеської області, в ході якого було виявлено та вилучено автомобільну магнітолу марки «SHUTLE» SUD 350, чорного кольору, який ймовірно належить власнику автомобіля ВАЗ 21061, д/н: НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вищезазначені вилучені речі та предмети були тимчасово вилучені з метою подальшого проведення ряду судових експертиз, для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.
Приймаючи до уваги, що вказані речі відповідають критеріям зазначеним у п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, а саме зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, та можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, у зв`язку з чим вбачається необхідність арештувати вилучені речі, для проведення подальших експертиз та інших слідчих дій.
Слідчий у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд провадження у його відсутність, про те його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими обґрунтовується клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення даного клопотання, виходячи з наступного.

Статтею 41 Конституції України передбачений виключно судовий порядок позбавлення права власності.

Як вбачається з ч. ч. 1, 2 і 3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Метою арешту майна є, зокрема, забезпечення кримінального провадження.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, тощо.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема,: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, враховуючи вище викладені ризики відносно вилученого майна як доказу у даному кримінальному провадженні, приймаючи до уваги, що його втрата або зникнення, значно ускладнить або взагалі унеможливить встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

При цьому враховується розумність та співрозмірність обмеження права володіння завданням даного кримінального провадження. Також слідчий суддя вважає, що арешт тимчасово вилученого майна не призведе до негативних наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню за №0000154 від 19.05.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню №0000154 від 19.05.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, а саме на: мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 4», чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 ; автомобільну магнітолу марки «SHUTLE» SUD 350, чорного кольору до прийняття остаточного законного рішення по кримінальному провадженню.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
СуддяОСОБА_1