Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/373/2018 Справа № 641/1056/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000306 від 05.02.2018 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючого приватним підприємцем, який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення у виді злочину, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , володіючи відповідними навичками роботи з електронно-обчислювальними машинами (комп`ютерами), діючи умисно, посягаючи на право власності, щодо комп`ютерної інформації, що знаходиться в автоматизованих системах, самочинно, без дозволу власника Інтернет сайту, не маючи на це ні дійсного ні передбаченого права, шляхом підбору паролю, вчинив несанкціоноване втручання в роботу Інтернет сайту http://distilyator-smakyu.in.ua, наступним чином:

ОСОБА_4 , 12 січня 2018 року, близько 10 години 00 хвилин, знаходячись за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з метою незаконного втручання в роботу автоматизованої системи, користуючись своїм персональним комп`ютером, з доступом до мережі Інтернет з ІР - адресою: " НОМЕР_1 ", вчинив несанкціоноване втручання в роботу Інтернет сайту http://distilyator-smakyu.in.ua, адміністрування якого здійснюється з комп`ютера, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та здійснив видалення контенту сайту, тобто ОСОБА_4 , здійснивши несанкціонований доступ до вищевказаного сайту, отримав над ним повний контроль, що призвело до втрати інформації, що належить ОСОБА_6 яка знаходилась на Інтернет сайті http://distilyator-smakyu.in.ua.

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 361 КК України, тобто несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем, що призвело до втрати інформації.

20 лютого 2018 року під час досудового слідства, між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення.

Згідно з умовами вказаної угоди, обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав вину у зазначеному діянні.
Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468, ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене покарання.

Потерпілий, обвинувачений та його захисник просили угоду затвердити.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до правопорушень середньої тяжкості. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції ч. 1 ст. 361 КК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що потерпілий та обвинувачений повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам ст. 471 КПК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем, що призвело до втрати інформації, а тому, кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 361 КК України, за якою належить призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.

Суд не призначає ОСОБА_4 додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, оскільки скоєний ним злочин не пов`язаний із професійною діяльністю обвинуваченого.
Оскільки вилучений в ході обшуку жорсткий диск був використаний ОСОБА_4 як засіб та знаряддя злочину, то суд, відповідно до ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, застосовує до нього спеціальну конфіскацію.

Згідно вимог ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

Керуючись ст. ст. 96-1, 96-2, 100, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду від 20 лютого 2018 року про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення у виді злочину, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання умов угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Речовий доказ - жорсткий диск «Samsung HD252HJ, s/n S17HJ1NQ603192, який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 конфіскувати в дохід держави в порядку спеціальної конфіскації.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя - ОСОБА_1