Категорія:ч. 1 ст. 187 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 квітня 2018 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 січня 2018 року,
В С Т А Н О В И В:
Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Торчин Луцького району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , без освіти, неодруженого, перебуває у цивільному шлюбі, не працює, в порядку ст. 89 КК України не судимого,
засуджено:

- за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому визначено обчислювати з моменту проголошення даного вироку, тобто з 12.01.2018 року.
Зараховано ОСОБА_7 у строк відбуття покарання строк перебування під вартою з 16 год 30 хв 26.09.2017 року до 11.01.2018 року включно.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишено попередній тримання під вартою.
Стягнуто з обвинуваченого в дохід держави 790 (сімсот дев`яносто) гривень 96 коп. витрат за проведення товарознавчої експертизи.
В порядку ст. 100 КПК України вироком вирішено долю речових доказів.
ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за те, що 26 вересня 2017 року близько 16 год. 00 хв. він, перебуваючи на території автостанції № 1, що на вул. Конякіна, 39, у м. Луцьку, вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_9 , який зазнав нападу, що виразилося у нанесенні останньому тілесних ушкоджень, які згідно з висновком судово-медичної експертизи за ступенем тяжкості належать до середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, а також тілесні ушкодження, які відповідно до вищевказаного висновку експерта належать до легких тілесних ушкоджень, після чого обвинувачений відкрито викрав з кишені потерпілого мобільний телефон, марки «Самсунг» моделі «SM-J510H/DS» вартістю згідно з висновком експертизи 2575 грн., із сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_1 , яка матеріальної цінності для потерпілого не становить, на рахунку якої було 20 грн., та картою пам`яті, марки «Самсунг Мікро-СД» ємністю 32 Гб. вартістю згідно з вищевказаним висновком експертизи 274,83 грн., та чохлом вартістю 64,43 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 2934,26 грн.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений посилається на суворість призначеного йому покарання. Стверджує, що щиро розкаюється у вчиненому, має дружину, позитивно характеризується за місцем проживання, був неофіційно працевлаштований, допомагав матері доглядати за п`ятьма дітьми, які з нею проживають. Посилається на те, що завдані злочином матеріальні збитки повністю відшкодовані, і потерпілий не має до нього ніяких претензій. З огляду на наведене просить пом`якшити призначене йому покарання і застосувати до нього ст. 69 КК України.

Не оспорюючи кваліфікації дій обвинуваченого, захисник оскаржує вирок суду у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого. Вказує на те, що його підзахисний є особою молодого віку, має постійне місце проживання та реєстрації, проживає із родиною, до якої належать мати, сестри, цивільна дружина та діти. Зазначає, що тяжких наслідків внаслідок вчинення кримінального правопорушення не настало. Звертає увагу на те, що потерпілий просив суд обвинуваченого суворо не карати. Просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити, призначивши обвинуваченому покарання із застосуванням ст.ст. 69, 75 КК України.

У запереченні на апеляційні скарги прокурор просить вирок суду першої інстанції залишити без змін, а апеляції без задоволення.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційних скарг, обвинуваченого, захисника, потерпілого, які підтримали подані апеляції у повному обсязі, прокурора, який заперечив проти їх задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
Кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), ґрунтується на зібраних у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку та перевірених у судовому засіданні доказах, яким суд дав належну юридичну оцінку, і які ніким з учасників судового провадження не оспорюються.
В силу вимог ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Посилання, наведені в апеляційних скаргах про невідповідність призначеного покарання особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, на думку апеляційного суду, заслуговують на увагу.
При призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції не у повній мірі врахував обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме особу винного, його молодий вік, перебування у цивільному шлюбі та наявність постійного місця проживання, за яким характеризується позитивно.
Суд апеляційної інстанції бере до уваги думку потерпілого, який просив ОСОБА_7 не позбавляти волі та претензій морального і матеріального характеру до останнього не має.

До пом`якшуючих покарання обставин апеляційний суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів та добровільне відшкодування завданої шкоди.
Згідно висновку органу пробації обвинувачений не становить високої небезпеки для суспільства та його виправлення можливе без позбавлення або обмеження волі.
На думку апеляційного суду, хоча даний злочин є тяжким, однак зазначена сукупність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину, і відповідно до ст. 69 КК України дають підстави для призначення йому основного покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 1 ст. 187 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Таке покарання суд апеляційної інстанції вважає таким, що відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого правопорушення, особі обвинуваченого, а також буде необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.

З цих підстав вирок суду першої інстанції підлягає зміні.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 419 КПК України, апеляційний суд Волинської області
У Х В А Л И В:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 січня 2018 року в частині призначеного ОСОБА_7 покарання змінити.
Призначити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту отримання її копії.

Головуючий
Судді