Справа № 199/2088/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2018 року квітня місяця 27 дня м. Дніпро
Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Синельникове, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо технічну освітою, одруженого, маючого на утримані малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 286 КК України,
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
представника цивільного позивача ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро вказане кримінальне провадження
Так встановлено, що 01 лютого 2018 року приблизно об 11-30 годині водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «Peugeot 407» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_9 , рухався по проїзній частині вул. Янтарної у м. Дніпро, з боку вул. Підгороднянської у напрямку вул. Софії Ковалевської у м. Дніпро.
У ході руху по вул. Янтарній водій автомобіля «Peugeot 407» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , проявляючи злочинну недбалість, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру, перетинаючи перехрестя нерівнозначних доріг вул. Янтарної та вул. Калинової, виїжджаючи з другорядної дороги на головну не надав перевагу у русі автобусу «Mercedes-Benz 412 D», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_10 , та автобусу «Mercedes-Benz 416 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_11 , що рухалися по головній дорозі, допустив зіткнення передньою лівою частиною керованого ним автомобіля із передньою частиною автобусу «Mercedes-Benz 412 D», реєстраційний номер НОМЕР_3 , в салоні якого знаходились пасажири, та після цього за інерційним пересуванням автобус «Mercedes-Benz 412 D», реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_10 змістився в ліво та зіткнувся лівою бічною частиною з передньою правою частиною автобусу «Mercedes-Benz 416 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_11 , після чого сталося перекидання автобусу «Mercedes-Benz 412 D», реєстраційний номер НОМЕР_3 на правий бік, внаслідок чого ОСОБА_6 були спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Своїми діями водій ОСОБА_3 , грубо порушив вимоги п. п. 1.3, 1.5, 2.3 16.11 та дорожнього знаку 2.1 правил дорожнього руху України, які свідчать:
п. 1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язани знати й неухильно виконувати вимоги правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;
п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п. 16.11. «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїжджих частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху»;
Дорожній знак 2.1 «Дати дорогу»
Порушення п. 16.11 та дорожнього знаку 2.1 правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої пасажирці автобусу «Mercedes-Benz 412 D», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_6 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді тупої травми тіла: підшкірних гематом в лобній області ліворуч та в тім`яній області праворуч, закритого перелому акроміального кінця правої ключиці зі зміщенням уламків, підшкірної гематоми в даній області, синця на грудній клітині праворуч з переходом вниз у верхні квадранти правої молочної залози.
Виявлені у неї тілесні ушкодження у вигляді тупої травми тіла, спричинені від механічної дії тупих твердих предметів або при ударі об такі, якими могли бути виступаючі частини салону автомобілю, за умов дорожньо-транспортної пригоди.
За своїм характером виявлені у неї тілесні ушкодження у вигляді тупої травми тіла відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні.
Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст. 286 КК України, як такі, що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження.
У підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 01.02.2018, в результаті якої потерпілій ОСОБА_6 були спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження, повністю визнав, злочин вчинив вперше, вчинив злочин з необережності, який відноситься до невеликої тяжкості, щиросердно розкаявся у вчиненому, примирився з потерпілою ОСОБА_6 , яка надала суду заяву про відсутність у неї претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_3 , з яким вона примирилася та просила звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_8 підтримали надану потерпілою заяву та просили суд про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою.
Прокурор ОСОБА_5 та представник цивільного позивача ОСОБА_7 не заперечували проти закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням потерпілої з обвинуваченим.
Вислухавши думки учасників підготовчого судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що є всі підстави, передбачені ст. 46 КК України, для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою ОСОБА_6 .
Згідно п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Частиною 3 ст. 288 КПК України передбачено, що при розгляді питання про звільнення від кримінальної відповідальності, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Стаття 46 КК України визначає, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно до п. 4 Постанови № 12 від 23.12.2005 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» за наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Як встановлено, обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, вперше вчинив необережний злочин, який відноситься до невеликої тяжкості, щиросердно розкаявся у вчиненому, примирився з потерпілою ОСОБА_6 , яка надала суду заяву про повне відшкодування заподіяної шкоди, просила про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується виключно позитивно, на його утриманні знаходяться неповнолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно в повному обсязі відшкодував шкоду заподіяну потерпілій в наслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, викладені вище обставини свідчать про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливо без застосування заходів кримінального покарання, тому обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, а кримінальне провадження за ч. 1 ст. 286 КК України закриттю відповідно до п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України.
З огляду на вимоги ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
У зв`язку з тим, що позовна заява у судовому засіданні не розглядалась, не встановлювались підстави та її розмір, так як суд приходить до висновку про закриття кримінального провадження то і не має можливості у суду в даному кримінальному провадженні розглянути такий позов, у зв`язку з чим залишає позовну заяву без розгляду.
За таких обставин, суд вважає, що в наслідок задоволення заяви потерпілої ОСОБА_6 не будуть порушені права, інтереси та свободи сторін і чинне законодавство України, а тому позовну заяву а ОСОБА_12 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, залишаючи без розгляду, суд роз`ясняє цивільному позивачу те, що залишення даної позовної заяви без розгляду не позбавляє його права на звернення до суду з позовом в цивільному порядку.
Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до п.9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 110, п. 1) ч. 2 ст. 284, 314, 369, 371, 372 КПК України, суд, -
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - закрити відповідно до п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України, а ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою.
Позовну заяву ОСОБА_11 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - залишити без розгляду, роз`яснивши при цьому цивільному позивачу, що залишення даної позовної заяви без розгляду не позбавляє права на повторне звернення до суду з позовом у цивільному порядку.
автомобіль «Peugeot 407» реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути за належністю ОСОБА_9 ;
автомобіль «Mercedes-Benz 416 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_4 повернути за належністю ОСОБА_11 ;
автомобіль «Mercedes-Benz 412 D» реєстраційний номер НОМЕР_3 повернути за належністю власнику даного транспортного засобу;
компакт-диск DVD-R зберігати в матеріалах кримінального провадження.
На ухвалу можуть бути подані апеляційні скарги протягом 7 днів з дня її оголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

27.04.2018