Справа № 285/974/18
провадження № 1-кс/0285/393/18
У Х В А Л А
іменем України
08 травня 2018 року м. Новоград-Волинський
Слідчий суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2

заявника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Новоград-Волинської місцевої прокуратури щодо неповернення тимчасово вилученого майна, -

в с т а н о в и в:
Як вбачається зі скарги ОСОБА_3 , останній звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність прокурора Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про неповернення тимчасово вилученого майна в межах кримінального провадження №0000345, а саме автомобіля Volkswagen TransporterT4 д.н.з НОМЕР_1 .

Заявник посилаючись на те, що оскільки слідчий після тимчасового вилучення автомобіля у встановлені ч. 5 ст. 171 КПК України не звертався з клопотанням до слідчого судді про накладення арешту на автомобіль, а прокурором у задоволенні клопотання про повернення автомобіля відмовлено, просить слідчого суддю скаргу задовольнити, зобов`язавши прокурора Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_5 повернути йому, як володільцю автомобіль Volkswagen TransporterT4 д.н.з НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію зазначеного транспортного засобу, які були вилучені 16 березня 2018 року в межах кримінального провадження №0000345.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав.

Прокурор вважає, що наданий час підстав повернення автомобіля не має, оскільки по справі необхідно провести рад експертиз, після яких автомобіль буде повернуто його власнику.

Слідчий в судове засідання не з`явився без повідомлення про причини, а тому враховуючи положення ч. 3 ст.306 КПК України, розгляд скарги проводиться без участі слідчого.

Вислухавши заявника, прокурора, вивчивши наявні копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає зокрема у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Встановлено, що слідчим відділом Новоград-Волинського відділу поліції ГУНП в Житомирській області проводиться розслідування кримінального провадження №0000345, внесеного до ЄРДР 17.03.2018 року за фактом дорожньо-транспортної пригоди на автодорозі Київ-Чоп 236 км+600м поблизу села Пилиповичі Новоград-Волинського району. 19 березня 2018 року слідчим в кримінальному провадженні було визнано автомобіль Volkswagen TransporterT4 д.н.з НОМЕР_1 речовим доказом та поміщено на майданчик тимчасово утримання транспортних засобів Новоград-Волинського відділу поліції ГУНП в Житомирській області.

Також встановлено, що прокурор та слідчий після вилучення майна та визнання його речовим доказом, до слідчого судді з клопотанням про його арешт не звертались.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що заявник 13 квітня 2018 року звернувся з клопотанням про повернення автомобіля, але в його задоволенні прокурором було відмовлено, оскільки в кримінальному провадженні тривають судові експертизи.

Отже, з встановлених обставин справи вбачається, що Volkswagen TransporterT4 д.н.з НОМЕР_1 є тимчасово вилученим майном і арешт на нього не накладався.

Відповідно до ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.

Відповідно до положень ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Аналіз змісту зазначеної процесуальної норми свідчать про те, що вона встановлює обов`язок слідчого, прокурора подати клопотання про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, а у разі невиконання такого обов`язку у зазначених суб`єктів виникає інший обов`язок - негайно повернути особі вилучене майно.

Таким чином, враховуючи, що наданий час автомобіль має статус тимчасово вилученого майна, а з клопотанням слідчий чи прокурор про накладення на нього арешту та документів у встановлені законом строку не зверталися, власнику автомобіль наданий час не повернули, слідчий суддя приходить до висновку, що ними було порушено вимоги ч. 5 ст. 171 КПК України, а тому скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 221, 303, 307 КПК України, -

у х в а л и в:
Скаргу задовольнити.

Зобов`язати прокурора Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_5 повернути ОСОБА_3 , як володільцю, автомобіль Volkswagen TransporterT4, д.н.з НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію зазначеного транспортного засобу, які були вилучені 16 березня 2018 року в межах кримінального провадження №0000345, внесеного в ЄРДР 17.03.2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1