Справа № 548/1169/18
Провадження №1-кп/548/108/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 жовтня 2018 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
представника потерпілогоДП «Лубенське лісове господарство» ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Хорол кримінальне провадження № 0000265 стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого вАДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянин України, освіта середня спеціальна, неодруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного, не інваліда, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, пристарілих осіб не має, раніше судимого:

1)19.11.2007 року Хорольським районним судом Полтавської області за ст. 115 ч. 1 КК України, вид покарання позбавлення волі на строк 9 років, 17.10.2013 року за ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково звільнений, невідбутий строк 2 роки 1 місяць 16 днів,

відносно якого обвинувальний акт за ст. 185 ч. 1, ст.185 ч.2 КК України, а також угода про примирення між представником потерпілого ДП «Лубенське лісове господарство» ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 надійшли до суду, -
ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що в середині травня 2018 у вечірній час (точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не вдалося) з метою вчинення крадіжки чужого майна прийшов на територію садиби Посульського лісництва ДП «Лубенське лісове господарство», що в с.Мусіївка Хорольського району Полтавської області, вул. Лісна, 25А.

Вподальшому ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, таємно із території подвір`я садиби Посульського лісництва ДП «Лубенське лісове господарство» за вищевказаною адресою викрав, належний ДП «Лубенське лісове господарство», шарнір рівних кутових швидкостей переднього приводу до автомобіля марки «ВАЗ-2121» вартістю 680 грн., який відніс до себе додому за адресою АДРЕСА_2 та через кілька днів продав ОСОБА_6 , таким чином розпорядившись викраденим чужим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав матеріальної шкоди ДП «Лубенське лісове господарство» на загальну суму 680 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

Крім цього, в кінці травня 2018 у вечірній час (точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не вдалося) ОСОБА_4 з метою вчинення крадіжки чужого майна прийшов на територію садиби Посульського лісництва ДП «Лубенське лісове господарство», що в с. Мусіївка Хорольського району Полтавської області, вул.Лісна, 25А.

Вподальшому ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих спонукань, повторно, шляхом вільного доступу, таємно із території подвір`я садиби Посульського лісництва ДП «Лубенське лісове господарство» за вказаною адресою викрав, належний ДП «Лубенське лісове господарство» металобрухт чорних металів вагою 46 кг вартістю 230 грн. (вартістю 5 грн. за 1 кг), відніс до себе додому за адресою АДРЕСА_2 та через кілька днів продав ОСОБА_6 , таким чином розпорядившись викраденим чужим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав матеріальної шкоди ДП «Лубенське лісове господарство» на загальну суму 230 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування 20.06.2018 року між обвинуваченим та представником потерпілого ДП «Лубенське лісове господарство» ОСОБА_7 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України. Угода містить повне формулюванння обвинувачення, його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, де вказано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні ним вказаних вище кримінальних правопорушень, щиро розкаюється у вчиненному, активно сприяв розкриттю злочину, а також повністю відшкодував потерпілому завдану шкоду. В цій угоді про примирення також вказано узгоджене представником потерпілого та обвинуваченим покарання по ч.1 ст.185 КК України у виді 100 (ста) годин громадських робіт; по ч.2 ст.185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити з випробуванням на іспитовий строк, встановлений судом із покладанням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Прокурор не заперечує проти затвердження угоди про примирення, представник потерпілого та обвинувачений згодні затвердити угоду.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та представником потерпілого, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості, представник потерпілого та обвинувачений добровільно уклали угоду про примирення.
Крім того, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.
Також судом встановлено, що обвинувачений та представник потерпілого розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України.
Суд також переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та Кримінального кодексу України, не суперечать інтересам суспільства, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а покарання яке пропонується в угоді, є покаранням у межах санкції ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України і відповідає вимогам чинного законодавства та особі обвинуваченого.
Заслухавши думку учасників судового розгляду та враховуючи вище викладене, суд вважає за можливим затвердити угоду про примирення від 20.06.2018 року, укладену між представником потерпілого ДП «Лубенське лісове господарство» ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 , призначивши останньому міру покарання, узгоджену сторонами в угоді.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу не обирати.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлено.
Судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Питання про речові докази суд вважає необхідним вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
З урахуванням наведеного та керуючись ст. 373, ст. 374 та ст. 475 КПК України, суд -
З А С У Д И В :
Затвердити угоду про примирення від 20.06.2018 року, укладену між представником потерпілого ДП «Лубенське лісове господарство» ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 1, ст.185 ч.2 КК України, та призначити йому покарання:
- по ч.1 ст.185 КК України у виді 100 (ста) годин громадських робіт;
- по ч.2 ст.185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ст.100 КПК речові докази по даній кримінальній справі шарнір рівних кутових швидкостей переднього приводу до автомобіля марки «ВАЗ-2121» та металобрухт чорних металів вагою 46 кг, які знаходяться у камері зберігання речових доказів Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області, передати у власність потерпілому ДП «Лубенське лісове господарство».
У разі невиконання затвердженої судом угоди про примирення представник потерпілого має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України.
Згідно зі ч. ч. 6, 7 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та представнику потерпілого. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Вирок суду набирає законної сили після 30 днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Хорольський районний суд обвинуваченим з підстав, передбачених п.1, ч.4, ст. 394 КПК України, а прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 469 КПК України.

Головуючий: