Справа № 336/6304/17
Провадження № 2/336/1387/2018
У Х В А Л А

17 серпня 2018 р. м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря Петрова С.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до директора Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України до визнання службової перевірки неповною та не всебічною, визнання висновків службової перевірки такими, що ґрунтуються на формальній перевірці та зобов`язання повторно провести службову перевірку, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя знаходиться зазначена цивільна справа.
В судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.
Представник відповідача заперечував проти закриття провадження у справі, вважаючи, що спір повинен розглядатися у порядку цивільного судочинства.
Заслухавши пояснення учасників процесу, суд дійшов висновку, що клопотання представника позивача про закриття провадження у справі не підлягає задоволенню з наступних підстав:
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України, в редакції, що діяла до 15.12.2017 року, справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Суб`єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст.3 КАС України).
В позові позивач оскаржує перевірку відповідача по наказу відповідача від 31.05.17 р. №63-Н, проведену в порушення порядку, встановленого постановою Кабінету Міністрів України №950 від 13 червня 2000 року, та просить зобов`язати відповідача повторно провести відповідну службову перевірку.
Наказом відповідача від 31.05.17 р. №63-Н призначено проведення перевірки за зверненнями ОСОБА_2 від 24.05.2017 р. та від 26.05.2017 р.
У ст. 1 Закону України "Про звернення громадян" зазначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Відповідно до ст. 24 Закону України «Про звернення громадян» особи, винні у порушенні цього Закону, несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність, передбачену законодавством України.
Заявляючи клопотання про закриття провадження по справі представник позивача зазначив, що Запорізький науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України є суб`єктом владних повноважень, тому позовні вимоги позивача мають бути розглянуті в порядку адміністративного судочинства. В обґрунтування цих доводів зявник посилається на практику суду першої інстанції, зокрема на ухвалу судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 18.06.2018 р. у справі № 336/244/18.
Суд вважає таке посилання не обґрунтованим, оскільки нормами ЦПК України не передбачено обов`язку суду першої інстанції враховувати висновки суддів першої інстанції щодо застосування норм права.
Спірні правовідносини по справі виникли між позивачем та відповідачем з приводу здійснення ним повноважень як керівника Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, які не містять ознак здійснення ним владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Вказане свідчать про відсутність публічно-правового спору у цій справі.
Частиною 1 ст. 15 ЦПК України, що діяла на час виникнення спріних правовідносин, встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; 3) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.
Ч.1 ст.19 ЦПК України також передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що спір з яким позивач звернулась до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя не є публічно-правовим спором і повинен розглядатися у порядку цивільного судочинства, а тому відсутні підстави для закриття провадження у справі у порядку, передбаченому п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Керуючись ст. 255, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до директора Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України до визнання службової перевірки неповною та не всебічною, визнання висновків службової перевірки такими, що ґрунтуються на формальній перевірці та зобов`язання повторно провести службову перевірку відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Дмитрюк