Справа № 426/2297/18
Провадження № 11-кп/782/146/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши 11 травня 2018 року у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сєвєродонецьку в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Луганської області ОСОБА_5 на ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 28 березня 2018 року
ВСТАНОВИЛА
Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 28 березня 2018 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення прокурору обвинувального акту, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

З ухвали суду вбачається, що до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України.
В обґрунтуванні свого рішення суд першої інстанції, вказав, що ОСОБА_7 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення про вчинення ним за попередньою змовою з іншими особами, які визначені, як: «Особа 1», «Особа 2» та «Особа 3». При цьому, обвинувачення пред`явлено лише ОСОБА_7 . Одночасно в обвинувальному акті відсутні посилання, що вказані особи через призму правил ст. 17 КПК України, на час надходження даного обвинувального акту до суду вже вважаються винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень, обставини вчинення яких за їх участі наведені в обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 . Суд вважав, що такі суперечності є істотними, оскільки виключають можливість визначення судом меж пред`явленого обвинувачення. В ухвалі вказується про неконкретність пред`явленого обвинувачення, відсутність викладених фактичних обставин кримінального правопорушення. Окрім того під час підготовчого судового засідання встановлена очевидна фізична вада обвинуваченого глухота, що свідчить про його нездатність в повній мірі реалізовувати свої права під час досудового розслідування. Посилаючись на вимоги статей 49, 52 КПК України, суд вказує про відсутність захисника у обвинуваченого та порушення його права на захист. Зазначає про судову практику ЄСПЛ щодо важливої передумови забезпечення справедливого судового розгляду роз`яснення суті обвинувачення. Окрім того, судом встановлена не відповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст. 109 КПК України, оскільки він не містить інформації про всі процесуальні дії, вчинені під час цього кримінального провадження: відсутні дані про здійснені слідчим запитів документів, зокрема даних, що характеризують підозрюваного тощо; відомостей про забезпечення під час досудового розслідування обвинуваченому права на захист - допуску до участі у справі під час досудового розслідування захисника чи відмову від нього.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу та направити обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 до суду першої інстанції для розгляду по суті. Вважає, що, повертаючи обвинувальний акт прокурору зі стадії підготовчого судового засідання, суд першої інстанції послався на формальні підстави і дійшов помилкового висновку про неможливість призначення судового розгляду у провадженні. На думку прокурора, ухвала суду підлягає безумовному скасуванню на підставі п.п. 2, 3 ст. 409 КПК України, - у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і невідповідністю висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження. Посилається на вимоги ст. 291 КПК України, яка передбачає вичерпний перелік відомостей, які повинні міститись в обвинувальному акті. Переконаний, що слідчим в обвинувальному акті у повному обсязі викладена об`єктивна сторона кримінального правопорушення (із зазначенням місця вчинення, часу, способу тощо) з подальшим формулюванням обвинувачення. Матеріали стосовно Особа 1, Особа 2, Особа 3 виділені в окреме провадження та цей обвинувальний акт стосується лише ОСОБА_7 .Вважає, що суд вдався до аналізу правильності формулювання обвинувачення, що, відповідно до глави 27 КПК України, не є предметом підготовчого судового засідання, відтак і підставою для повернення обвинувального акту. Посилання суду, при поверненні обвинувального акту прокурору, на наявність фізичної вади глухоти є необґрунтованим, оскільки це не підтверджено та вказана обставина не передбачена ст. 291 КПК України для повернення обвинувального акту. Також вказує, що у реєстрі матеріалів до вказаного обвинувального акту зазначені всі проведені слідчі (розшукові) дії та прийняті слідчим й прокурором рішення із зазначенням дати та часу їх проведення (прийняття). Окрім того, в ухвалі суду першої інстанції не вказано які саме процесуальні дії необхідно виконати та у який строк.
Після докладу суддею-доповідачем змісту ухвали, доводів апеляційної скарги, були заслухані:

- прокурор, який вимоги апеляційної скарги підтримав, пославшись на її доводи;

- захисник і обвинувачений, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, пославшись на законність ухвали суду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, захисника та обвинуваченого, перевіривши та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, з таких підстав.

Колегією суддів не встановлено невідповідність вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувального акту складеного щодо обвинуваченого, на які вказав суд першої інстанції.

Посилання в ухвалі суду першої інстанції на порушення цієї норми закону є необґрунтованим, оскільки обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Колегією суддів не встановлено, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 містить положення, що суперечать одне одному.
Зі змісту обвинувального акту вбачається, що досудовим розслідуванням матеріали кримінального провадження щодо осіб, за попередньої змовою з якими ОСОБА_7 вчинив інкримінований йому злочин, були виділені в окреме провадження.

Отже колегія суддів вважає, що зміст обвинувального акту не суперечить передбаченим ст. 7 КПК України загальним засадам кримінального провадження, зокрема презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Доводи суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт не містить фактичних обставин, які прокурор вважав встановленими, не відповідають дійсності.

Вказівка суду про неконкретність пред`явленого обвинувачення безпідставна, оскільки в обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, що відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Посилання суду першої інстанції на вимоги статей 49, 52 КПК України щодо відсутністі захисника у обвинуваченого на досудовому розслідуванні та порушення його права на захист, не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Згідно з ч. 2 ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Колегія суддів вважає, що реєстр матеріалів досудового розслідування, який долучений до обвинувального акту, в повній мірі відповідає зазначеним вимогам кримінального процесуального закону.

Зокрема в реєстрі вказані час прийняття процесуальних рішень та прізвище, ім`я, по батькові, посада особи, яка прийняла процесуальне рішення.

Відсутність у реєстрі матеріалів досудового розслідування даних про здійснені слідчим запитів документів, зокрема даних, що характеризують підозрюваного, відомостей про забезпечення під час досудового розслідування обвинуваченому права на захист, не може вважатися невідповідністю обвинувального акту вимогам кримінального процесуального закону.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, а за таких обставин підлягає скасуванню.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. ст. 407, 411, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Луганської області ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 28 березня 2018 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 110 КК України повернуто прокурору скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3