Провадження №1-в/127/439/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 червня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного лікаря Комунального закладу "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка" про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_3 , -

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника Комунального закладу "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка" ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло подання головного лікаря Комунального закладу "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка" про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_3 .

Подання мотивоване тим, що ОСОБА_3 вперше знаходився у Комунальному закладі "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка" з 07.02.1985 р. по 13.02.1985 р. на стаціонарній військово-психіатричній експертизі за направленням районного військомату. Виписаний без психічних розладів. З 1987 року по 1989 рік служив в армії, демобілізувався вчасно. В 1989 році скоїв крадіжку, був засуджений до 1 року позбавлення волі. З 03.12.2006 р. по 27.12.2006 р. перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: "Гострий поліморфний психотичний розлад без симптомів шизофренії". Після лікування психічний стан нормалізувався. Після вчиненого правопорушення (хуліганство) був направлений на стаціонарне лікування (в примусовому порядку) до Комунального закладу "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка", де знаходився з 25.12.2008 р. по 22.01.2009 р. з діагнозом: "Гостра реакція на стрес". Після лікування в стаціонарі, проходив стаціонарну СПЕ (за хуліганство) з 21.04.2009 р. по 04.06.2009 р. з діагнозом: "Змішаний розлад особистості із схильністю до виникнення реактивних станів". Рекомендоване амбулаторне примусове лікування, як захід медичного характеру. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 19.10.2009 р. було призначене примусове амбулаторне лікування у психіатра за місцем проживання 19.10.2009 р. до лютого 2011 р. 21.03.2016 проведена амбулаторна СПЕ, яка визнала, що для об`єктивного визначення психічного стану, потребує тривалого спостереження в умовах психіатричного стаціонару з наступним проведенням стаціонарної СПЕ. Згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 17.03.2016 р. ОСОБА_3 було змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на поміщення до психіатричного закладу у відділення в умовах, що виключають небезпечну поведінку останнього (відділення з посиленим наглядом ВОПЛ №2). 25.04.2016 р. хворий пройшов СПЕ у Комунальному закладі "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка", висновок: «Страждає на стійке хронічне душевне захворювання у вигляді шизоафективного розладу змішаного типу», не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні із звичайним режимом нагляду».
Згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 17.03.2016 року застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим режимом нагляду.
Згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 17.01.2017 року змінено застосовані примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим режимом нагляду та переведено до відділення із звичайним наглядом.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.07.2017 року змінено застосований ухвалою від 17.01.2017 року примусовий захід медичного характеру у виді примусового лікування в психіатричній лікарні із звичайним режимом нагляду на амбулаторне примусове лікування.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.01.2018 року продовжено застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Протягом останніх півроку пацієнт щомісячно оглядався лікарем-психіатром, отримував необхідне лікування, але стан пацієнта значно не покращився (пацієнт тривожний, дратівливий, має порушення сну, не усвідомлює необхідності постійного підтримуючого лікування).
В зв`язку з закінченням терміну призначення АППД, як захід медичного характеру, пацієнт був оглянутий комісією лікарів-психіатрів в диспансерному відділенні 24.05.2018 р., діагноз: "Шизоафективний розлад, змішаний тип". Висновок комісії лікарів-психіатрів від 24.05.2018 р.: за станом психічного здоров`я рекомендовано продовжити примусове амбулаторне лікування, як захід медичного характеру.
На підставі викладеного, головний лікар Комунального закладу "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка" просить продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_3 .
В судовому засіданні представник Комунального закладу "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка" ОСОБА_5 подання підтримав, просив його задовольнити, оскільки відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів ОСОБА_3 потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної примусової психіатричної допомоги в примусовому порядку.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав подання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Захисник ОСОБА_6 не заперечує проти задоволення подання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
З положень частин 1-3 статті 514 Кримінального процесуального кодексу України слідує, що продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Розгляд питання про зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру може також здійснюватися за письмовою заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи законного представника у разі, якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними, в тому числі не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.
Статтями 506-507 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, зокрема, здійснює їх через законного представника, захисника, при цьому участь захисника є обов`язковою.
Суд, заслухавши думку сторін судового провадження, які вважали за можливе здійснювати судове провадження без участі особи, щодо якої вирішується питання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, вважає за можливе здійснювати судовий розгляд подання без участі особи, щодо якої вирішується питання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру, оскільки особа належним чином повідомлялася про час та місце судового засідання, однак в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила.
При цьому судовий розгляд подання здійснюється за участі захисника особи, щодо якої вирішується питання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.07.2017 року змінено застосований ухвалою від 17.01.2017 року примусовий захід медичного характеру у виді примусового лікування в психіатричній лікарні із звичайним режимом нагляду на амбулаторне примусове лікування.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.01.2018 року продовжено застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Як вбачається з матеріалів подання, протягом останніх півроку пацієнт щомісячно оглядався лікарем-психіатром, отримував необхідне лікування, але стан пацієнта значно не покращився (пацієнт тривожний, дратівливий, має порушення сну, не усвідомлює необхідності постійного підтримуючого лікування).
24.05.2018 року ОСОБА_3 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів в диспансерному відділенні Комунального закладу "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка" та йому поставлено діагноз: "Шизоафективний розлад, змішаний тип". Висновок комісії лікарів-психіатрів від 24.05.2018 р.: за станом психічного здоров`я рекомендовано продовжити примусове амбулаторне лікування, як захід медичного характеру.
Суд зазначає, що коло осіб, щодо яких можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, визначено статтею 93 Кримінального кодексу України, а вичерпний перелік видів цих заходів передбачено статтею 94 Кримінального кодексу України, зокрема, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру у виді: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом, госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом та госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Статтею 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що питання про продовження, зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу та виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру чи якщо особа видужала. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 95 Кримінального кодексу України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру може здійснюватися судом також за заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, її захисника або законного представника у разі, якщо така особа за станом свого здоров`я не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними, в тому числі не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного нею незалежного лікаря-психіатра.
Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.
Жодних даних про те, що на момент судового розгляду ОСОБА_3 видужав або внаслідок змін у стані його здоров`я відпала потреба у продовженні застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, до суду не надано.
На підставі викладеного суд дійшов висновку що подання головного лікаря Комунального закладу "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка" про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_3 є обгрунтованим, а тому його слід задовольнити.
Керуючись ст. ст. 92, 94, 95 Кримінального кодексу України, 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. ст. 369-372, 376, 395, 514 Кримінального процесуального кодексуУкраїни, суд

У Х В А Л И В:

Подання головного лікаря Комунального закладу "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка" про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_3 - задовольнити.
Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ) на строк, який не перевищує шести місяців.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 7 днів з моменту її проголошення, а особою, без виклику якої було ухвалено судове рішення, у той же строк з дня отримання копії судового рішення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Суддя