Справа № 510/1346/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.07.18 року м. Рені

Слідчий суддя Ренійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

- за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання начальника СВ Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :
Начальник СВ Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на:

ліскові сітки в кількості 20 (двадцять) штук: 1) довжина -50 м., висота 2 м., вічко - 45 мм. 5 (п`ять) одиниць; 2) довжина 50 м., висота 2 м., вічко 50 м.м. 15 (п`ятнадцять) одиниць,

-які були вилучені на озері Кагул біля х.Кірган с.Долинське Ренійського району Одеської області згідно протоколу про адміністративне правопорушення №023102/1440 від 20.11.2017р., та просить їх здати на зберігання до Одеського рибоохоронного патруля Управління державного агентства рибного господарства в Одеській області Державного агентства рибного господарства України (Одеська область, м.Ізмаїл, вул. Корабельна, 1-а).

Як виходить з наданого суду клопотання, 20.11.2017, приблизно о 18 год. 00 хв. ОСОБА_5 , маючи умисел, спрямований на незаконний вилов риби, вбрід вийшов на воду озера Кагул біля х. Кірган с. Долинське Ренійського району Одеської області, та у порушення ст. 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених наказом №19 від 15.02.1999 року Державного комітету рибного господарства України (надалі - Правила), згідно якої: «...забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, ...», не маючи спеціального дозволу, передбаченого ст. 3.5 зазначених Правил, використовуючи заборонені знаряддя рибного лову, а саме двадцять ліскових рибальських сіток, довжиною 50 м. кожна та висотою 2 м. кожна, здійснив незаконний вилов риби. В результаті чого був затриманий інспекторами Одеського Рибоохоронного патруля.

В результаті своїх умисних дії, ОСОБА_5 незаконно виловив наступну рибу: карась 64 шт., лящ 84 шт.

Згідно додатка № 1 постанови КМУ № №1209 від 21.11.2011 року «про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» розрахунок вартості риби за 1 шт. складає:

-карась в 1 кратному розмірі 64 шт. х 17 грн. = 1088 грн.;

-лящ в 10 кратному розмірі 84 шт. х 17 грн = 14280 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 заподіяв рибним запасам України збитки на загальну суму 15368 грн.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.04.2018 за № 0000156 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

В ході проведення слідчих дій по вищевказаному кримінальному провадженню, під час проведення огляду предметів, на складі №1 розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Карабельна, 1 «А» на гачку висять ліскові сітки які в середній частині перев`язані капроновою ниттю, к краям яких прикріплена бирка з рукописним змістом: ліскові сітки в кількості 20 (двадцять ) штук: 1) довжина - 50 м., висота 2 м., вічко -45 мм.,- 5 (п`ять) одиниць; 2) сітки ліскові довжина - 50 м., висота - 2 м., вічко - 50 мм.,- 15 (п`ятнадцять) одиниць; які вилучені на озері Кагул біля х. Кірган с. Долинське Ренійського району Одеської області, згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 023102/1440 від 20.11.2017, та передані по акту прийому передачі № 159 від 20.11.2017 в державне агентство рибного господарства України управління державного агентства рибного господарства у Одеській області (Одеській рибоохоронний патруль) за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Карабельна, 1 «А».

Беручи до уваги все вищевикладене, слідчий зазначає, що вищевказані об`єкти (ліскові сітки) по даному кримінальному провадженню мають значення речових доказів, підлягають огляду, як речові докази і стосовно них повинно бути вирішено питання про їх належність, і тому, з метою повного, всебічного та неупередженого дослідження всіх обставин справи, враховуючі реальну можливість зацікавлених осіб знищити їх, сховати, просить суд накласти арешт на вищевказане майно.

Слідчий у судове засідання не явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання.

Дослідивши додані до клопотання матеріали, перевіривши доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);)розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 3 ст. 171 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З урахуванням положень ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Як вбачається з витягу по кримінальному провадженню №0000156 від 10.04.2018р., до ЄРДР внесені данні про злочин з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 249 КК України, який є злочином невеликої тяжкості.
З матеріалів, які надані слідчим в обґрунтування клопотання про накладення арешту на вилучене майно, слідчий суддя вбачає наявність вчинення суспільно небезпечного діяння, а щодо речових доказів ліскових сіток в кількості 20 штук - реальну можливість зацікавлених осіб знищити, приховати їх. Тому, з метою запобігання вищевказаних можливостей щодо речових доказів, з метою їх збереження доцільно накласти на них арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 132, 170 - 173, ст. 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання начальника СВ Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна задовольнити.

З метою збереження речових доказів - накласти арешт на майно, яке визнане речовими доказами по кримінальному провадженню №0000156 від 10.04.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, а саме на:

ліскові сітки в кількості 20 (двадцять) штук: 1) довжина -50 м., висота 2 м., вічко - 45 мм. 5 (п`ять) одиниць; 2) довжина 50 м., висота 2 м., вічко 50 м.м. 15 (п`ятнадцять) одиниць,

-які були вилучені на озері Кагул біля х.Кірган с.Долинське Ренійського району Одеської області згідно протоколу про адміністративне правопорушення №023102/1440 від 20.11.2017р., та здати їх на зберігання до Одеського рибоохоронного патруля Управління державного агентства рибного господарства в Одеській області Державного агентства рибного господарства України (Одеська область, м.Ізмаїл, вул. Корабельна, 1-а).

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Одеської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1