У Х В А Л А
(про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою)
Справа № 348/830/17
Провадження № 1-кп/348/43/18

13 вересня 2018 року м.Надвірна
Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.296 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.296, ч.1 ст. 263 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.296 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.296, ч.1 ст. 263 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 утримується під вартою в Івано-Франківській установі виконання покарань №12. Ухвалою Надвірнянського районного суду від 17.07.2018 року обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 14.09.2018 року.

В судовому засіданні 13 вересня 2018 року від прокурора поступило клопотання про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 ще на 60 днів з огляду на те, що надалі є обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив замінити йому запобіжний захід тримання під вартою на домашній арешт, так як він не має наміру переховуватися від суду чи іншим шляхом перешкоджати встановленню істини в даному кримінальному провадженні.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив відносно продовження строку тримання під вартою відносно свого підзахисного ОСОБА_4 , зазначивши, що прокурором не доведено наявність обґрунтованих ризиків, які передбачені ст.177 КПК України, а будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в провадженні, чи впливати на свідків, потерпілих обвинувачений не буде.

Заслухавши учасників судового розгляду, проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, суд вважає, що обраний щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою належить ще продовжити на строк до 60 днів з таких підстав.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, один з яких віднесено до категорії тяжких. Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватими в інкримінованих йому злочинах, а також відсутність будь-яких даних про зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у суду немає обґрунтованих підстав вважати, що на даний час зникли ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Одночасно, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, зокрема ті, що перелічені цією статтею. Так, суд враховує, зокрема, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність судимостей.

Суд, при розгляді цього питання бере до уваги, зокрема те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Вирішуючи це питання, суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Зважаючи на те, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов"язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого такого заходу.

Вислухавши учасників судового розгляду, враховуючи відсутність підстав для скасування, зміни запобіжного заходу, та необхідності відкладення судового розгляду і неможливості закінчення розгляду кримінального провадження до спливу попереднього продовжено строку тримання під вартою обвинуваченого, суд вважає за необхідне ОСОБА_4 продовжити дію існуючого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але на строк, що не перевищує 60 днів, тобто до 11.11.2018 року включно.

Разом з тим, суд надалі вважає можливим, як альтернативу запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити ОСОБА_4 заставу в порядку ч. 3 ст. 183 КПК України. Зокрема, з огляду на положення ст.ст. 177,178 КПК України, а також на характер кримінальних правопорушень та конкретні обставини провадження, суд приходить до висновку, що ступеню порушених суспільних цінностей в даному кримінальному провадженні та існуючим ризикам відповідає мінімальна сума в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 36820,00 грн. Саме такий розмір застави є альтернативою запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою і буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Нормами ч.5 ст. 182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається у межах щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" встановлено з 1 липня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1841 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.177-178, 331, 369 КПК України, суд, -

ухвалив:

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який здійснювати в Івано-Франківській УВП -12- по 11 листопада 2018 року включно.

Ухвала суду діє 60 днів - до 11 листопада 2018 року до 16:00 год. та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Визначити при цьому заставу у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 36820,00 гривень ( тридцять шість тисяч вісімсот двадцять гривень 00 копійок), яка може бути внесена обвинуваченим чи іншою особою на р/р 2265 ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код 26289647, банк одержувача ДКСУ м.Київ, МФО 820172.

Застава може бути внесена як обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) в будь-який момент протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- прибувати до суду за викликом;

- не відлучатися з місця проживання без дозволу прокурора, суду;

- повідомляти суд про зміну місця проживання;

- не відвідувати місця, де продаються спиртні напої;

У разі внесення застави оригінал документу з відміткою банку має бути наданий відповідальній особі Івано-Франківської установи виконання покарань (УВП -12), яка після перевірки негайно має розпорядитися про звільнення підозрюваного з під варти, про що повідомити прокурора та суд.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1