СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 306/2556/16-к

Провадження 1-кп/306/19/18

05 липня 2018 року м.Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сваляві клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 25.12.2014 року за № 0001126 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Плоске, Свалявського району, Закарпатської області, жителя АДРЕСА_1 , працюючого священнослужителем, громадянина України, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1ст.125 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 24 грудня 2014 року біля 16 год.40 хв. перебуваючи за місцем свогопроживання за адресою АДРЕСА_1 , умисно на ґрунті особистих неприязних стосунків, що раптово виникли у нього з дружиною ОСОБА_7 , наніс їй декілька ударів кулаками рук по грудній клітці у верхній частині, після чого наніс ще один удар в праве передпліччя та ліву кисть, таким чином заподіявши ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 03 липня 2015 року близько 18 год.30 хв., знаходячись на подвір`ї до будинку АДРЕСА_1 , по місцю свого проживання, на ґрунті особистих неприязних відносин, вчинив сварку зі своєю дочкою ОСОБА_8 , під час якої діючи незаконно, умисно, наніс останній удар рукою по обличчі та декілька ударів металевими граблями та металевим кілком по ногах, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_8 легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Такі дії ОСОБА_5 , а саме, легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілих, згідно з обвинувальним актом, кваліфіковано за ч. 1 ст.125 КК України.

Кримінальне провадження надійшло до суду з обвинувальним актом.

У справі допитано в судовому засіданні потерпілу ОСОБА_7 .

У даному судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_5 подано клопотання про звільнення його (обвинуваченого) від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В судове засідання не з`явились потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , щодо яких належним чином здійснено судовий виклик в судове засідання, будь-яких заяв чи клопотань з приводу даного судового засідання або щодо причин неявки суду не надали.
В зв`язку із заявленим потерпілою ОСОБА_7 клопотанням, судове засідання здійснюється в режимі відеоконференції із Славутським міськрайонним судом Хмельницької області, однак, сама потерпіла до суду не з`явилась, будучи завчасно, належним чином повідомленою, про дане судове засідання, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про вручення їй під розписку судового виклику.
Потерпілу ОСОБА_8 було повідомлено про дане судове засідання належним чином, шляхом надіслання судового виклику за адресою реєстрації місця її проживання, однак на адресу суду неодноразово повертаються конверти з відміткою про неможливість вручення такого судового виклику їй. Судом вжито всі можливі заходи для виклику її в судове засідання, в тому числі, і ухвалою суду накладено грошове стягнення за неявку в судові засідання без поважних причин, однак, в судові засідання остання не з`являється без поважних причин. Крім того, суд бере до уваги і ту обставину, що дане провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення, тобто за заявами самих потерпілих, а тому, потерпілі в даному провадженні мають не лише права, а зобов`язані належно виконувати свої обов`язки щодо доказування обставин справи, та обов`язки, передбачені ст. 57 КПК України, в тому числі, безумовно виконувати процесуальний обов`язок прибути на виклик суду, а в разі неможливості своєчасного прибуття завчасно повідомити про це, а також про причини неможливості прибуття, та надати докази такого.
Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, та відповідно до ст. 325 КПК України, доходить висновку про можливість розгляду заявленого клопотання обвинуваченого, без участі потерпілих. При цьому судом з`ясовано, що їх права в такому випадку жодним чином не порушуються, оскільки вирішується питання про звільнення обвинуваченого від відповідальності з нереабілітуючих підстав, а нормами КПК України згода потерпілих на звільнення особи від кримінальної відповідальності за її клопотанням, саме з підстави - закінчення строків давності, не передбачена, та у з`ясуванні їх думки потреба відсутня.
Відповідно до ч. 4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Статтею 44 КК України визначено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

З метою з`ясування істинності та забезпечення добровільності подання клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, обвинуваченому, який має захисника в судовому засіданні, роз`яснено про те, що суд, за наявності підстав, передбачених ч.1 ст.49 КК України, може закрити кримінальне провадження, у зв`язку із закінченням строків давності, та звільнити його від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, оскільки звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, не має реабілітуючого характеру і означає визнання факту вчинення особою злочину, обвинуваченому роз`яснено, що Закон надає йому право заперечувати проти закриття провадження, і в такому випадку судовий розгляд проводиться у загальному порядку.

Обвинувачений суду заявив, що зміст правових наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав йому цілком зрозумілий та заявлене клопотання про закриття провадження з підстав, передбачених ч.1 ст.49 КК України, він підтримує, а його захисник, в свою чергу, не заперечила проти такої позиції свого підзахисного та підтвердила позицію обвинуваченого та розуміння ним обставин закриття кримінального провадження та наслідків такого закриття.

Прокурор не заперечив проти задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за строками давності, та вважає таке клопотання обвинуваченого - безумовною підставою для закриття кримінального провадження, незалежно від думки потерпілих.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, з`ясувавши істинну позицію обвинуваченого та впевнившись у її добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, дійшов наступних висновків.
У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1 постанови " Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" № 12 від 23.12.2005 року, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч.2-4 ст.49 КК України).
Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності. З системного аналізу норм КК України та КПК України, слідує, що така згода обвинуваченого, та сплив, встановлених ч.1 ст. 49 КК України строків, є безумовною підставою для звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження щодо нього, що перешкоджає подальшому здійсненню будь-яких процесуальних дій в даному провадженні.
Відповідно до ч.1 ст.49 КК України, особа звільняєтьсявід кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; 3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.
Злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України, належить до категорії злочинів невеликої тяжкості, за вчинення якого передбачена відповідальність у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.
З матеріалів об`єднаного кримінального провадження №0001126 встановлено, що вчинення діянь, які інкримінуються обвинуваченому, мали місце 24 грудня 2014 року та 03 липня 2015 року, та перебіг строків давності від вказаних періодів, у відповідності до положень ч.ч.2, 3 ст.49 КК України, не зупинявся та не переривався.
Наведене свідчить про те, що станом на сьогоднішній день, з моменту вчинення протиправних дій обвинуваченими минуло понад два роки.

На час розгляду клопотання судом не встановлено та сторонами провадження не надано даних про ухилення обвинуваченого від слідства, вчинення ним нових злочинів середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину, а так само і відомостей про переривання чи зупинення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

За змістом ч.8 ст.284 КПК України, закриття провадження, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує.

Обвинуваченому ОСОБА_5 належним чином роз`яснені підстави та наслідки закриття кримінального провадження, у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності за закінченням строків давності, та безумовну можливість продовження судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Розуміючи зміст процесуальних дій, що відбувались у судовому засіданні, маючи безумовне та гарантоване законодавством право на судовий розгляд провадження та перевірку судом обґрунтованості обвинувачення, обвинувачений ОСОБА_5 таким правом не скористався та, не наполягаючи на продовженні судового розгляду, клопотав про закриття провадження відносно нього з відповідної нереабілітуючої підстави.

Таким чином, з урахуванням тяжкості та часу вчинення діянь, які інкриміновані ОСОБА_5 згідно з обвинувальним актом, а також після з`ясування добровільності позиції останнього та їх свідомого розуміння, суд дійшов висновку про наявність передумов та підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та, відповідно задоволення його клопотання зі звільненням від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

У даному кримінальному провадженні потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 цивільних позовів не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

Запобіжні заходи щодо обвинуваченого не застосовувались.

Керуючись ч.7 ст.128, п.1 ч.2 ст.284, ст.ст.370, 372 КПК України, на підставі ст.ст.12, 49 КК України суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 Кримінального кодексу України, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, на підставі ст.49 КК України, за закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.12.2014 року за № 0001126, про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.1 ст.125 КК України - закрити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до апеляційного суду Закарпатської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Свалявський районний суд Закарпатської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча : суддя ОСОБА_1