Справа №212/6628/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі кримінальне провадження від 18 серпня 2018 року за № 0002379 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 - ч.1 ст.185 КК України,

за участі прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи 17 серпня 2018 року приблизно о 16 годині 40 хвилин на території «Збагачувальної фабрики» ПрАТ «ЦГЗК» по вулиці Двінській в Покровському районі міста Кривого Рогу, та будучи добре обізнаним про те, що наявні предмети та речі йому не належать, усвідомлюючи встановлені власником майна заборони щодо володіння та розпорядження належним на праві самостійної приватної власності майном, реалізуючі раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, скориставшись відсутністю свідків та очевидців події, впевнившись у тому, що його дії носять таємний характер та за ними ніхто не спостерігає, діючи із корисливих мотивів на досягнення бажаного злочинного результату, шляхом вільного доступу таємно викрав майно, яке належить ПрАТ «ЦГЗК», а саме: лом міді, вагою 8,2 кг., вартість якого, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 358 від 25 серпня 2018 року, складає 1142 гривні 51 копійка. Після чого, обвинувачений ОСОБА_3 намагався зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення, проте не виконав всі дії, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця з причин, які не залежали від його волі, тому що був викритий та зупинений біля КПП № 15 ПрАТ «ЦГЗК» в Покровському районі міста Кривого Рогу співробітниками охорони ТОВ «Охоронне Агентство «БАРС».

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення визнав повністю, погодившись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 17 серпня 2018 року приблизно о 16 годині 40 хвилин він намагався таємно викрасти належний ПрАТ «ЦГЗК» мідні кабелі, які знайшов на території підприємства та поклав в пакет, проте не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від його волі, тому що був викритий та зупинений співробітниками охорони ТОВ «Охоронне Агентство «БАРС» разом з викраденим майном, яким не встиг розпорядитися на власний розсуд.

Даючи оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 , визнав вину в повному обсязі, зі згоди учасників судового провадження, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України не досліджував всі докази, оскільки є переконання в тому, що обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, які ним не оскаржуються, усвідомлює неможливість у подальшому оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому відсутні сумніви відносно добровільності та істинності його позиції.

Дослідивши та аналізуючи вивчені в справі докази суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 , винуватий у вчиненні зазначених вище дій, та кваліфікує його дії за ч.3 ст.15 - ч.1 ст.185 КК України за ознаками незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.

Згідно з ч. 3 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно з вимогами ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, вчиненим умисно, з корисливих мотивів; особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, та не перебував, згідно характеристики за місцем проживання характеризується позитивно, обставинами що пом`якшують покарання є щире каяття, обставин що обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд прийшов до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 , слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.368-371, 373-375 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази: лом міді вагою 8,2 кг. - переданий до камери схову Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути власнику ПрАТ «ЦГЗК».

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1