Провадження №1-кп/748/310/18
Єдиний унікальний № 748/2081/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 жовтня 2018 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 квітня 2018 року за № 0000329, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вівчарове, Троїцького району Луганської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця за контрактом в/ч НОМЕР_1 , раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 -

у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

14.01.2015 року Президентом України видано Указ «Про часткову мобілізацію» № 15/2015, затверджений Законом № 113-VIII від 15.01.2015, у зв`язку з чим почав діяти особливий період.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) від 01.02.2017 №34 солдат ОСОБА_3 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) та призначений на посаду стрілець - помічник гранатометника 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону.

Відповідно до п. п. 1,2 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни та забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

В свою чергу, солдат ОСОБА_3 грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, 13.02.2018 приблизно о 07 год. 00 хв., в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 11, 16, 128, 129, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи з особистих мотивів, з прямим умислом, направленим на самовільне залишення військової частини, в умовах особливого періоду, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка на той час дислокувалась за адресою: АДРЕСА_3 .

29.07.2018 року військовослужбовець солдат ОСОБА_3 добровільно у супроводі службових осіб Військової служби правопорядку прибув до військової прокуратури Чернігівського гарнізону.

Таким чином, солдат ОСОБА_3 обов`язки військової служби у період з 13.02.2018 по 28.07.2018 не виконував, будь-яких заходів для повернення до військової частини НОМЕР_1 та продовження несення відповідних обов`язків не вживав, в зазначений період останній перебував в м. Сєвєродонецьк, Луганської області, де займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав повністю, пояснивши, що дійсно самовільно залишив військову частину, яка дислокувалась в АДРЕСА_3 та перебував в м.Сєвєродонецьк, де займався особистими справами, в подальшому повернувся до місця служби. У вчиненому щиро розкаявся.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.4 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд вважає за необхідне визнати щире каяття, прийняття безпосередньої участі в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено .

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність наслідків злочину, особу винного - його вік, майновий стан, стан здоров`я, освіту, те, що раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

За наявності декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину: щире каяття, прийняття безпосередньої участі в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, а також враховуючи те, що обвинувачений самостійно з`явився до місця розташування військової частини, на даний час є військовослужбовцем за контрактом та має намір в подальшому проходити військову службу, з урахуванням особи обвинуваченого, що зробив на майбутнє для себе відповідні висновки, є раніше не судимим, суд вважає за можливе при призначенні покарання за ч.4 ст.407 КК України застосувати ч.1 ст.69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції статті за вчинений обвинуваченим злочин.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги обставини вчинення злочину, його наслідки та вищевказані дані, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у вигляді арешту з відбуванням його на гауптвахті у межах, визначених статтею 60 Загальної частини Кримінального кодексу України.

Саме таке покарання, з врахуванням обставин вчинення злочину, його наслідків, при наявності обставин, що пом`якшують покарання та за відсутності обставин, що його обтяжують, а також даних, що характеризують особу обвинуваченого, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов, процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Запобіжні заходи відносно ОСОБА_3 під час досудового розслідування не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, і призначити йому за даний злочин покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді трьох місяців арешту з відбуванням його на гауптвахті.

Строк відбуваття покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту поміщення його на гауптвахту.

На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1