ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1502/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" жовтня 2018 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за № 0005390 від 15.06.2018 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Велика Олександрівка Бориспільського району Київської області, українки, громадянки України, неодруженої, із середньою освітою, непрацюючої, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

-03.02.2012 р. Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнена від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки;

-17.09.2014 р. Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст. 309, із застосуванням ч.1 ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі; 12.05.2016 р. звільнилась умовно-достроково, невідбутий строк становить 3 місяці 25 днів;

-10.08.2018 р. Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч.1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнена від відбування покарання на підставі положень ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

14.06.2018 р. приблизно о 13-00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи біля буд. № 13 по вул. Дяченка в м. Києві, побачила раніше не знайому їй ОСОБА_5 , на шиї у якої знаходився ланцюжок з золотим хрестиком, після чого у неї виник злочинний умисел на повторне відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, підійшла до потерпілої ОСОБА_5 та рукою зірвала з її шиї ланцюжок з золотим хрестиком вагою 0,7 г., 585 проби, вартістю 700 гривень, тим самим повторно відкрито викрала чуже майно.

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зникла, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 700 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 здійснила відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, тобто скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винною себе у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України визнала повністю та суду пояснила, що дійсно 14.06.2018 р. приблизно о 13-00 год. перебуваючи біля буд. по вул. Дяченка, 13 в м. Києві, вона побачила раніше не знайому їй ОСОБА_5 , на шиї у якої знаходився ланцюжок з золотим хрестиком, після чого вона підійшла до неї та рукою зірвала з її шиї цей ланцюжок з хрестиком, вартості якого обвинувачена в судовому засіданні не оспорювала. У скоєному щиро покаялась.

Покази обвинуваченої є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин злочину, добровільності та істинності її позиції.

Оскільки обвинувачена та інші учасники судового провадження не оспорювали обставин, які стосуються пред`явленого обвинувачення та правильно розуміють зміст цих обставин, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, наслідки якої також розяснені учасникам судового провадження, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої, проти чого не заперечували учасники судового провадження.

При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченою кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обставиною, яка помякшує покарання обвинуваченої на підставі ст.66 КК України суд визнає її щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченій на підставі ст.67 КК України, суд визнає рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_4 вчинила новий умисний злочин, маючі судимість за вчинення умисних злочинів, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України.

Враховуючи особу обвинуваченої, яка характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше судима, у тому числі за скоєння корисливого злочину, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, розмір матеріальної шкоди, яка відшкодована, відсутність матеріальних претензій з боку потерпілої, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нею нових злочинів має бути кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня2003 р. №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» - коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно. Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинила злочин 14.06.2018 р., тобто до постановлення вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10.08.2018 р. З урахуванням наведених обставин та вимог закону, при призначенні покарання суд не може застосувати положення ч.4 ст. 70 КК України, оскільки вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10.08.2018 р. ОСОБА_4 була звільнена від відбування покарання із випробуванням, а тому зазначений вирок підлягає самостійному виконанню.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Клопотань від прокурора про застосування до обвинуваченої запобіжного заходу не надходило.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:
Визнати винною ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити їй покарання-4 /чотири/ роки позбавлення волі.
Вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10.08.2018 р. виконувати самостійно.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня її затримання в порядку виконання даного вироку.

Речові докази:
- хрестик з жовтого металу залишити у власності потерпілої ОСОБА_6 ;
- компакт-диск з відеозаписом залишити в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня йогопроголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченій та прокурору.

Головуючийсуддя ОСОБА_1