АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/607/18 Справа № 201/3891/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А

29 травня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 січня 2018 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, має на утриманні одну малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

1)19.03.2013 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.І ст. 289, ч.2 ст. 289, 69, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився року 01.07.2014 року ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.06.2014 року по ст.2 ЗУ «Про амністію»,

2) 29.09.2014 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.І ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

визнаного винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001452, № 0000550,-

встановила:

Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 січня 2018 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України та призначено йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначено ОСОБА_7 покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Ухвалено звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк 3 роки.

На підставі п. 2, 3 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання .

Прокурор не погодився з вказаним рішенням суду. В апеляційній скарзі просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким перекваліфікувати дії ОСОБА_7 на ч.1 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення майна (крадіжка) та призначити покарання:

-за ч.1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки:

-за ч.2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України остаточне покарання призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 3 роки.

На підставі п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В судове засідання апеляційної інстанції, яке було призначено на 29 травня 2018 року обвинувачений ОСОБА_7 не з`явився. Судові повідомлення, направлені за місцем проживання обвинуваченого були повернуті суду за закінченням строку зберігання, СМС повідомлення на його телефон не доставлено.

Заслухавши суддюдоповідача, думку прокурора, який просив доставити обвинуваченого в судове засідання приводом, дослідивши надані матеріали, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора та застосування до обвинуваченого примусового приводу.
Відповідно до ст. 323 КПК, якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду. Суд також має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення.

Привід, згідно зі ст. 140 КПК, полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час. Привід може бути застосований до підозрюваного, обвинуваченого або свідка.

З наданих матеріалів вбачається, що обвинувачений про місце, дату та час розгляду повідомлений належним чином.

Станом на 29 травня 2018 року дані про поважні причини неявки обвинувачений не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не надав.

? Враховуючи наведене, колегія вважає за необхідне відповідно до ст. 323 КПК застосувати привід до обвинуваченого ОСОБА_7 в судове засідання Апеляційного суду Дніпропетровської області.
Керуючись ст. ст. 140, 323 КПК України, колегія суддів, -
постановила:
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

привід в судове засідання Апеляційного суду Дніпропетровської області, яке відбудеться о 14_годині 00 хвилин 26 червня 2018 року за адресою: вулиця Харківська, 13 в м. Дніпро.
Організацію виконання ухвали про привід обвинуваченого ОСОБА_7 доручити начальнику Соборного відділу поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, з обов`язковим повідомленням суду про виконання ухвали.
Контроль за виконанням приводу покласти на прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_8 та прокурора Дніпропетровської області.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4