справа № 208/1661/18
№ провадження 1-кп/208/376/18
ВИРОК
Іменем України

22 травня 2018 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши матеріали обвинувального акту, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000196 від 30.01.2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України та угоду про примирення відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 12.05.2004 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, 76 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком тривалістю 3 роки;

- 25.05.2010 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, згідно ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк 1 рік 1 місяць за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 12.05.2004 року, до відбуття 3 роки 1 місяць позбавлення волі; звільнився 21.05.2012 року з Беленьківської ВК Запорізької області № 99 за ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 11.05.2012 року за ст. 81 КК України умовно-достроково на 11 місяців 14 днів;

- 10.10.2016 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, згідно ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, знятий з обліку 10.11.2017 року Нікопольським МРО ЮВ МРУ ВП за ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.10.2017 року у зв`язку із закінченням іспитового строку, -

встановив:
Повторно, 06.12.2017 року близько 06.00 годин ОСОБА_5 перебував у квартирі АДРЕСА_3 , де тимчасово мешкав з дозволу своєї знайомої ОСОБА_4 . Знаючи, що у вказаній квартирі знаходиться належний останній велосипед марки «Azimut focus», у ОСОБА_5 виник протиправний злочинний умисел, спрямований на вчинення крадіжки велосипеду.

Реалізуючи свій протиправний злочинний умисел, спрямований на вчинення крадіжки велосипеду «Azimut focus», ОСОБА_5 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 , де тимчасово мешкав, діючи повторно, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, із корисливого мотиву, усвідомлюючи, що він здійснює безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, викрав велосипед «Azimut focus» у робочому стані, який належить потерпілій ОСОБА_4 , вартістю відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 982-18 від 23.02.2018 року 3977 гривень.

Прагнучи в повному обсязі реалізувати свій прямий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), та отримати реальну можливість розпоряджатися викраденим майном, ОСОБА_5 вийшов із приміщення квартири АДРЕСА_3 , тим самим залишив місце вчинення кримінального правопорушення. Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд.

Своїми протиправними діями, ОСОБА_5 завдав потерпілій ОСОБА_4 майнової шкоди на суму 3977 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно.

19.03.2018 року між потерпілою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000196 від 30.01.2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України була укладена угода про примирення, яка містить наступні положення.

Обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення та зобов`язується беззастережно визнати винуватість в обсязі обвинувачення у судовому провадженні.

Відповідно до ст. 471 КПК України, потерпілій ОСОБА_4 заподіяна шкода у розмірі 3977 (три тисячи дев`ятсот сімдесят сім) гривень 00 копійок, яку під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_5 відшкодував у повному обсязі, а також обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язується не вчиняти інших злочинів в подальшому.

Сторони не мають сумнівів щодо добровільності та істинності їхніх позицій.

Потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 визнають та підтверджують, що обставини події кримінального правопорушення досудовим розслідуванням встановлено правильно.

Враховуючи, що ОСОБА_5 беззастережно визнає свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, враховуючи особу обвинуваченого, відсутність обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання, сторони узгодили покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

Враховуючи добровільне відшкодування обвинуваченим ОСОБА_5 завданої потерпілій ОСОБА_4 шкоди, сторони погоджуються на звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком тривалістю 1 рік.

Обвинуваченому роз`яснено, що відповідно до ст. 473 КПК України, наслідком укладання та затвердження угоди про примирення для сторін є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України, та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України.

Потерпілій роз`яснено, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди про примирення для сторін є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованому ОСОБА_5 кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, надання суду своїх доказів ОСОБА_5 роз`яснено і є зрозумілими.

Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону з будь-якого положення складеної угоди.

У разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення. Обвинувачений свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, вказав, що кримінальне правопорушення ним було вчинено при обставинах, викладених в обвинувальному акті. У вчиненому розкаюється, зобов`язується більше не вчиняти кримінальні правопорушення, погоджується з покаранням у виді позбавлення волі строком на 2 роки з іспитовим строком тривалістю у 1 рік.

Потерпіла ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення та просить затвердити зазначену угоду, події відбувалися так, як було встановлено в ході досудового слідства і як розповідає обвинувачений, шкода їй відшкодована у повному обсязі.

За таких обставин суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення обвинуваченого, захисника, потерпілої, думку прокурора, прийшов до висновку, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілою та обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, які, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості. Реєстр матеріалів досудового розслідування містить достатньо доказів для обгрунтованого обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тому укладення останнім угоди про примирення є цілком виправданим.

Судом встановлено, що угода про примирення між потерпілою та обвинуваченим укладена добровільно без застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілій роз`яснено наслідки затвердження угоди про примирення, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення в підготовчому судовому засіданні згідно ст. 314 КПК України між потерпілою та обвинуваченим та призначення обвинуваченому узгодженої між сторонами міри покарання.

По справі наявні процесуальні витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням судової експертизи, витрати на проведення якої відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК україни, крім того, арешт, накладений в частині заборони відчуження на речовий доказ велосипед «Azimut» підлягає скасуванню в порядку ч. 4 ст. 174 КПК України з огляду на припинення існування обставин, що були підставами для його застосування.

Керуючись ст. 314, 370, 373, 374, 469, 471, 474 - 475 КПК України, суд -

ухвалив:
Затвердити угоду про примирення від 19.03.2018 року у кримінальному провадженні №0000196 від 30.01.2018 року, укладену у присутності захисника ОСОБА_6 між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Згідно затвердженої угоди, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) і призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного йому покарання, якщо він впродовж іспитового строку тривалістю один рік не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути зі ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 572 гривні витрат, пов`язаних з проведенням судової товарознавчої експертизи № 982-18 від 23.02.2018 року.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді № 208/817/18, 1-кс/208/277/18 від 15.02.2018 року на велосипед «Azimut» красно-сірого кольору скасувати.

Речові докази, а саме:

- велосипед «Azimut focus» красно-сірого кольору, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_4 - залишити у неї.

- договір про надання фінансового кредиту під заставу № 2.45911/0 від 06.12.2017 року - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1