Провадження № 1-кп/760/1101/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2018 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в м. Києві кримінальне провадження, що внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0011990 від 16.10.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця г.Шеки, Республіки Азербайджан, громадянина Республіки Азербайджан, не одруженого, не працюючого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Гузун, Ниспаринського району, Республіки Молдова, з середньою освітою, не одруженого, в силу ст.89 КК України не судимого,не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_8 будучи притягнутим 04.10.2017 року до кримінальної відповідальності СВ Холодногірського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області за ч.1 ст.186 КК України повторно вчинив новий корисливий злочин при наступних обставинах.

16.10.2017 року приблизно о 19.15 год. ОСОБА_9 спільно з раніше знайомим йому ОСОБА_6 , перебуваючи неподалік входу до неробочого паркінгу вокзального комплексу ст. Київ-Пасажирський, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Льва Толстого,28, помітили раніше невідомого їм чоловіка потерпілого ОСОБА_10 , який на той час перебував біля входу до вказаного паркінгу, та тримав у руці чоловічу барсетку чорного кольору. В цей час у них виник умисел, спрямований відкрите заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого за попередньою змовою групою осіб.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите заволодіння чужим майном із застосуванням насильства, діючи спільно і узгоджено, ОСОБА_8 згідно відведеної ролі, підійшов до потерпілого ОСОБА_10 та наніс йому удар кулаком в область правої сторони щелепи і один удар у правий бік тулуба, від чого, потерпілий втративши рівновагу, впав на землю. В цей час ОСОБА_8 намагався вирвати з рук потерпілого належну останньому барсетку, а обвинувачений ОСОБА_6 відповідно до відведеної йому ролі, почав наносити потерпілому удари ногами в область тіла та лівого надбрів`я. Сокриставшись безпорадним станом потерпілого, обвинувачений ОСОБА_8 вирвав з його рук барсетку, шкіряну, чорного кольору вартістю 800 гривень, в середині якого знаходились речі: дві пари ключів в кількості 6 шт, які не становлять матеріальної цінності, мобільний телефон марки «Korbonn» імеі 1: НОМЕР_1 та імеі 2: НОМЕР_2 вартістю 1500 гривень, з двома сім-картками оператора « Київстар», на рахунку яких грошові кошти відсутні, в чохлі чорного кольору, вартістю 150 гривень, гаманець чорного кольору, вартістю 450 гривень, з грошима в сумі 1751 гривень /купюрами номіналом 500 гривень 3шт,100 гривень- 1 шт, 50 гривень -2 шт., 20 гривень- 2 шт, 10 гривень- 1 шт. 1 гривень- 1 шт/ та банківська картка « Сбербанку Росії», дві картки « Райффайзен Банк Аваль», на рахунку яких грошових коштів не було, паспорт на ім.»я громадянина України ОСОБА_11 .

Утримуючи викрадене майно обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зникли та розпорядились ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 4651 гривень.

Внаслідок неправомірних дій обвинувачених потерпілому ОСОБА_10 спричине тілесні ушкодження: синці- на повіках лівого ока, на передній черевній стінці справа доверху від пупця, садно на спинці носу у верхній третині. Вказані ушкодження спричинені тупим предметом, могли утворитись 16.10.2017 року та відносяться до легких тілесних ушкоджень відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 2736 від 18.10.2017 року.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину визнав повністю, і пояснив суду, що 16.10.2017 року біля недобудованого паркінгу на залізничному вокзалі, де він перебував разом із ОСОБА_12 , побачили чоловіка, який тримав у руці барсетку і розмовляв з їх знайомою на ім"я ОСОБА_13 . Вони підійшли до чоловіка, він наніс йому один удар рукою в обличчя. А другий удар в область тулуба, від чого останній впав. Він став виривати з рук барсетку. В цей момент ОСОБА_14 також став наносити удари ногами в область тіла. Він вирвав з рук потерпілого барсетку і вони разом із ОСОБА_15 пішли з місця вчинення злочину. По дорозі їх наздогнали працівники поліції і вилучили барсетку, яку він тримав у руці. У скоєному щиро кається.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 також вину у вчиненому визнав повністю і дав покази аналогічні показам ОСОБА_16 скоєному щиро кається.

Потерпілий ОСОБА_10 пояснив суду, що 16.10.2017 року перебував на залізничному вокзалі, і щоб справити свою потребу пішов до недобудованого паркінгу, в руках тримав барсетку. До нього підійшла дівчина, попросила цигарку, і в цей час підійшов ОСОБА_8 , запитав, чому він пристає до малолітньої дівчини, та наніс удар рукою у щелепу, потім ще один удар, від якого він впав на землю. Тоді ОСОБА_17 став забирати барсетку з рук, але він чинив опір. В цей час підійшов ОСОБА_14 наніс йому два удари ногою в область голови, після чого, ОСОБА_17 вдалося вирвати барсетку з рук, і вони залишили місце вчинення злочину, забравши його майно. Він зразу ж звернувся за допомогою в поліцію, тому обвинувачені були швидко затримані.

Показання обвинувачених відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому, судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З урахуванням зазначених обставин, суд вважає дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб. Дії обвинученого ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_18 , ОСОБА_6 відповідно до вимог ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, віднесення злочину, згідно ст.12 КК України, до категорії тяжких, обстановку і спосіб вчинення злочину, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинувачених: ОСОБА_8 не судимий, характеризується посередньо, на обліку у психіатра і нарколога не перебуває, його стан здоров`я, який під час перебування в умовах слідчого ізолятора захворів, та потребує спеціалізованої медичної допомоги, ОСОБА_6 в силу ст.89 КК України не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатри не перебуває, характеризується за місцем проживання негативно, однак, вони щиро покаялись, запевнили суд, що не будуть більше вчиняти злочини,

Обставинами, відповідно до вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинувачених суд визнає щире каяття і повне визнання вини, відшкодування завданої шкоди шляхом повернення майна.

Обставин, відповідно до вимог ст.67 КК України, що обтяжують покарання обвинувачених судом не встановлено.

За сукупністю обставин вчинення кримінального правопорушення, ступеня тяжкості, даних про особу обвинувачених, їх ставлення до скоєного, відсутність з боку потерпілого будь-яких претензій, думки прокурора, який орієнтував суд на застосування положень ст.75 КК України та просив звільнити обвинувачених від відбування покарання з іспитовим строком, суд дійшов висновку, про призначення покарання без ізолювання від суспільства, та призначає покарання в межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75,76 КК України з випробовуванням тобто в умовах виконання за їх поведінкою постійного та обов`язкового контролю, що буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення ним нових злочинів.
Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5/П`ять/ років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (Три) роки та відповідно до ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5/П`ять/ років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (Три) роки та відповідно до ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Звільнити обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 з під варти в залі суду.

Зарахувати обвинуваченим ОСОБА_18 ОСОБА_6 в строк покарання час попереднього ув`язнення з 17.10.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази: барсетку , дві пари ключів, мобільний телефон марки «Korbonn», гаманець з грошовими коштами в сумі 1681 гривень, банківські картки «Сбербанку Росії», « Райффайзен Банк Аваль», паспорт громадянина України, грошові кошти в сумі 70 гривень/ номіналом 50 гривень -1 шт, 20 гривень- 1 шт/передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_10 після набрання вироком законної сили залишити у розпорядженні останнього.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1 .