Справа № 569/4473/18
УХВАЛА

29 травня 2018 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду

Рівненської області - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

представника заявника адвоката ОСОБА_3

заявника Крупенчічса В

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м.Рівне скаргу представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 на рішення прокурора про відмову у визнанні потерпілим,-

В С Т А Н О В И В :

До Рівненського міського суду Рівненської області звернувся представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 на рішення прокурора про відмову у визнанні потерпілим.

У своїй скарзі адвокат ОСОБА_3 вказує, що у провадженні слідчого відділу ГУНП в Рівненській області перебуває кримінальне провадження №0000015 від 25.01.2018 року за фактом невиконання судового рішення працівниками УСБУ в Рівненській області, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.

У своїй скарзі адвокат вказує, що 06 лютого 2018 року ОСОБА_6 подано заяву прокурору про визнання його потерпілим.

Однак прокурор ОСОБА_7 06 березня 2018 року виніс постанову якою відмовив у залученні його як потерпілим у кримінальному провадженні.

Вважає постанову прокурора незаконною, такою що підлягає до скасуванню.

В судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_3 та заявник ОСОБА_8 скаргу підтримали в повному обсязі з посиланням на обставини, викладені в ній.

Прокурор ОСОБА_4 вважає скаргу необґрунтованою, просить в задоволенні скарги відмовити.

Дослідивши матеріали по скарзі, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає до задоволенню частково з наступних підстав.

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень,дій чи бездіяльності під час досудового розслідування .

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим, може бути оскаржено особою якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Згідно ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Частиною 3 ст.55 КПК України передбачено, що потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Як убачається із заяви ОСОБА_9 від 06 лютого 2018 року, останній просить визнати його потерпілим у вищевказаному кримінальному провадженні.

Постановою прокурора ОСОБА_7 від 06 березня 2018 року в задоволенні клопотання від 06 лютого 2018 року ОСОБА_9 про визнання потерпілим було відмовлено.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 04 квітня 2018 року, оскаржувану постанову прокурора про відмову у визнанні потерпілим було відмовлено, та зобов`язано прокурора повторно розглянути заяву про визнання потерпілим.

В ухвалі слідчий суддя вказав, що прокурором не надано доводам заявника, щодо заподіяння останньому моральної шкоди, і у зв`язку із вчиненим злочином перебував на лікуванні у медичних закладах.

Однак прокурор, не перевіривши доводи заявника, повторно 11 квітня 2018 року, виніс аналогічну по змісту постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Слідчий суддя при вирішення даної скарги, бере до уваги імперативні вимоги частини 2 ст.55 КПК України, відповідно до якої передбачено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Тобто законодавець чітко вказав, про часові рамки виникнення прав та обов`язків потерпілого, а саме з часу подання заяви про залучення до провадження як потерпілого або заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.
Тобто рішення прокурора про відмову у визнанні особи потерпілим не ґрунтується на вимогах закону.
З приводу вимоги ОСОБА_10 щодо скасування постанови прокурора від 06 березня 2018 року про відмову у визнанні потерпілим, то в цій частині слід відмовити, оскільки ухвалою слідчого судді рішення прокурора було скасовано.
Згідно ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення,дії чи бездіяльність під час досудового розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про зобов`язати вчинити певну дію.
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що підстав виносити постанову про відмову у визнанні заявника потерпілим у прокурора не було.

Керуючись ст.ст.303, 307 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Скаргу представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 на рішення прокурора про відмову у визнанні потерпілим задовольнити частково.

Зобов`язати прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000015 від 25.01.2018 року визнати заявника ОСОБА_5 потерпілим у вищевказаному кримінальному провадженні.

В іншій частині скарги представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 на рішення прокурора про відмову у визнанні потерпілим відмовити.

Ухвала відповідно до ст.309 КПК України остаточна оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1