Справа № 450/934/18 Провадження № 1-кп/450/242/18
УХВАЛА
підготовчого судового засідання

11 липня 2018 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі: судді ОСОБА_1 , при секретарі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Пустомити матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 , внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №000072 від 01.08.2017 року, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, -

в с т а н о в и в :
30.03.2018 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 , внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №000072 від 01.08.2017 року, згідно якого обвинувачений ОСОБА_5 23.03.2018 року повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 подав клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з дійовим каяттям, у відповідності до ст..45 КК України. Підставами до такого зазначає те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягався, після вчинення злочину щиро покаявся, про що свідчить подання ним 28.03.2018 року електронної декларації за 2016 рік, шкода відсутня, а також те, що відповідно до частини другої статті 12 КК України, даний злочин є злочином невеликої тяжкості.

Прокурор підтримав клопотання про закриття кримінального провадження з зазначених підстав та вважає, що таке підлягає до задоволення, оскільки в діях обвинуваченого вбачаються всі ознаки дійового каяття, а саме шкода не заподіяна та останнім вчинено дії спрямовані на подання декларації.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 314, 315 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд вирішує питання пов`язані з підготовкою до судового розгляду.

Відповідно до ч.3 ст.314 КПК України, серед інших, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення, як про закриття провадження, у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
За змістом п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Правові підстави та порядок звільнення від кримінальної відповідальності особи, регламентовано нормами розділу IХ Кримінального Кодексу України.
Згідно із положенням ст.45 КК України, звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям підлягає особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялися, активно сприяли розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або заподіяну шкоду.
Умовою звільнення від кримінальної відповідальності в цьому випадку є дійове каяття особи. Таке каяття характеризується трьома елементами, взятими у сукупності, а саме:1) щирим розкаянням; 2) активним сприянням розкриттю злочину; 3) повним відшкодуванням заподіяного збитку або усуненням заподіяної шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України.
Щире каяття, характеризуючи суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання. Будучи внутрішнім, морально-психічним процесом у свідомості особи, яка вчинила злочин, щире каяття підлягає встановленню у кожному конкретному випадку з урахуванням посткримінальної поведінки винного, правдивості його свідчень під час досудового слідства і розгляду справи у суді тощо. Сприяння розкриттю злочину і добровільне відшкодування заподіяної шкоди, що не супроводжується щирим каяттям, є обставинами, які пом`якшують відповідальність при призначенні покарання (пункти 1 і 2 ч. 1 ст. 66). Виражене словесно і закріплене письмово визнання особою своєї вини у злочині не завжди є проявом саме щирого каяття, оскільки може поєднуватись із критикою чинного законодавства, виправдовуванням своєї протиправної поведінки.
Так в підготовчому судовому засіданні встановлено, обвинуваченому ОСОБА_6 ставиться у вину вчинення умисного неподання декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції» , тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-1 КК України.
Даний злочин є кримінальним правопорушення із формальним складом злочину, який взагалі не передбачає матеріальної шкоди, яка може бути відшкодована винною особою, а покликання обвинуваченого та прокурора на відсутність заподіяної шкоди не відповідає дійсності, і суд вважає помилковим, оскільки така, з огляду на характер злочину, який відноситься до категорії службових, заподіюється державним та суспільним інтересам.
Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000072 від 01.08.2017 року, що і було підтверджено в судовому засіданні обвинуваченим, 09.08.2017 року в ході досудового розслідування ОСОБА_5 було допитано в якості свідка по обставинам щодо неподання ним декларації за 2016 рік.
26.03.2018 року ОСОБА_5 допитано в якості підозрюваного, 28.03.2018 року останньому повідомлено про завершення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні та вручено копію обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.
Разом з тим, в цей же день обвинуваченим подано декларацію за 2016 рік та 2017 рік, про що свідчить роздруківка з державного реєстру декларацій подана обвинуваченим в підготовчому судовому засіданні та, відповідно наголошено ним на цьому факті у своїх поясненнях.
Беручи до уваги, те, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, злочин вчинений ним відноситься до категорії невеликої тяжкості, його посткримінальна поведінка не може розцінюватися судом як дійове каяття, оскільки про існування обставин, які охоплюються об`єктивною стороною злочину, передбаченого ст..366-1 КК України, обвинуваченому ОСОБА_5 було відомо ще у серпні 2017 року, і жодних дій на усунення цих обставин у розумні терміни ним вчинено не було. Дані дії, які полягали у поданні декларації за 2016 рік були вчиненні після оголошення підозри, в день завершення досудового розслідування та вручення обвинувального акту 28.03.2018 року.
Зважаючи на вищенаведене, суд не вважає обставини наведені обвинуваченим такими що свідчать про дійове каяття останнього, а визнає їх такими, що спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності за кримінально каране діяння, а відтак вважає, що підстави для закриття кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 за ст.45 КК України відсутні.
Керуючись ст. ст. 314, 284 КПК України, 45 КК України суд,-

у х в а л и в :
в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження про його обвинувачення за ст.366-1 КК України у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст..45 КК України відмовити.

Ухвала остаточна оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1