Справа № 683/523/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2018 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білець Полонського району Хмельницької області, громадянина України, українця, зареєстрованого по АДРЕСА_1 та проживаючого по АДРЕСА_2 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

15 лютого 2018 року біля 04 год. 40 хв. ОСОБА_6 , знаходячись поруч з будинком №11, що по вул. Миру в м. Старокостянтинові, діючи з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, підійшовши до автомобіля марки «ЗАЗ» моделі «110307», державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , після чого ліктем правої руки розбив ліве бокове водійське скло дверей вказаного автомобіля.

Продовжуючи свої злочинні дії та реалізовуючи свій корисливий намір, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 засунув половину корпуса свого тіла через розбите вікно у салон даного автомобіля та умисно, таємно намагався викрасти авто магнітолу «Pioneer» вартістю 510 грн. із основи панелі, однак свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками поліції, тобто ОСОБА_5 не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані вірно за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, якщо особа з причин, що не залежали від її волі не вчинила усі дії, які вважала необхідні для доведення злочину до кінця.

26 лютого 2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.472 КПК України укладена угода про примирення.

Згідно даної угоди потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання передбачені ст.476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення і затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення, і наполягає на затвердженні зазначеної угоди. Обвинувачений свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, завдані збитки відшкодував.

Потерпілий в судовому засіданні просить затвердити угоду про примирення, наслідки затвердження угоди йому зрозумілі, завдана злочином шкода відшкодована в повному обсязі.

Прокурор не заперечує, щодо затвердження угоди, оскільки вона відповідає вимогам закону та не суперечить інтересам суспільства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, який згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданих збитків
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Оскільки угода про примирення між обвинуваченим та потерпілою укладена добровільно, щодо злочину середньої тяжкості, сторонам якої відомі наслідки укладення та затвердження її, тому суд вважає, що зазначену угоду про примирення слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Керуючись ст.ст.370, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 26 лютого 2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речовий доказ - куртка темно синього кольору залишити обвинуваченому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Старокостянтинівський районний суд.

Суддя /