Справа №403/385/18 провадження № 1-в/403/49/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 липня 2018 року смт.Устинівка

Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 , представника ДУ «Устинівський виправний центр № 37» ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Устинівка клопотання засудженого

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.П"ятихатки Дніпропетровської області,
місце проживання до засудження:
АДРЕСА_1 , громадянина України,
освіта середня, не одруженого, до засудження працюючого
електромонтером агроцеху «Жовторіченський «ДП «ВостГок»,
засудженого:
04 липня 2008 року апеляційним судом Дніпропетровської області за п.12 ч.2 ст.115, ст.304, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлння волі строком на 13 років;
Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 06.05.2016 року замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме: обмеженням волі строком на 03 роки 11 місяців 25 днів;
Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 08.02.2016 року у відповідності до ч.5 ст.72 КК України зараховано у строк покарання час попереднього ув"язнення з 19.01.2008 року по 07.10.2008 року з розрахунку один день попереднього ув"язнення за два дні позбавлення волі;
Ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 13.06.2016 року зараховано в строк покарання час слідування під вартою до Устинівського виправного центру №37 з 14.05.2016 року по 31.05.2016 року, що за правилами ст.72 КК України, становить один місяць чотири дні
про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,-

В С Т А Н О В И В :

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що він відбув три чверті строку покарання, довів своє виправлення, має багато заохочень.
В судовому засіданні по розгляду клопотання прокурор вважала клопотання засудженого ОСОБА_5 таким, що не підлягає до задоволення, приймаючи до уваги те, що останній, неодноразово засуджувався за тяжкі корисливі злочини; на даний час відбуває покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України; звернувся до суду із заявою про застосування до нього умовно-дострокового звільнення в порушення вимог ч.7 ст.539 КПК України, ч.7 ст.154 КВК України, якими передбачено право повторного звернення засудженого із клопотанням з цього самого питання не раніше як через рік з дня винесення ухвали про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення, однак засуджений звернуся до суду 21.06.2018 року як вбачається із відмітки на поштовому конверті, в якому клопотання було направлене до суду.
В судовому засіданні по розгляду клопотання представник ДП «Устинівський виправний центр №37» зазначив про те, що засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення, працевлаштований на виробництві установи, до дисциплінарної відповідальності за час відбування покарання у виправному центрі не притягувався, дотримується санітарно-гігієнічних норм, приймає активну участь у виховних заходах, а тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 прохав суд задоволити його клопотання та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання у виді обмеження волі, оскільки він протягом строку відбування покарання працював та сумлінно ставився до праці, розкаюється у вчинених злочинах, має наміри створити сім"ю та жити нормальним життям. Зазначив, що до адміністрації виправного центру із заявою про розгляд на засіданні комісії його заяви про умовно-дострокове звільнення не звертався. Покарання у виді 13 років позбавлення волі вважає справедливим, але хоче звільнитися раніше.
Враховуючи думку прокурора, представника установи виконання покарань, пояснення засудженого ОСОБА_5 , дослідивши додані до нього матеріали, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_5 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.537, п.1 ч.2 ст.539 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) під час вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч.3, 5 ст.12 Кримінального кодексу України (далі - КК України) один із вчинених засудженим ОСОБА_5 злочин, передбачений ст.304 КК України, є злочином середньої тяжкості, а інший, передбачений п.12 ч.2 ст.115 КК України, класифікується як особливо тяжкий злочин.
Згідно п.6 ч.1 ст.152 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК України) підставою звільнення від відбування покарання є умовно-дострокове звільнення.

Відповідно до ч.2, п.3 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення може бути застосовано до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі; якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та відбув не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Згідно роз"яснень п.2 Постанови Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» (далі - Постанови) умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Відповідно до п.17 Постанови при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненного злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 був засуджений за вироком апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.07.2008 року за п.12 ч.2 ст.115, ст.304, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді 13 років позбавлення волі з подальшою заміною невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м"яким - обмеженням волі строком на 03 роки 11 місяців 25 днів.
Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 08.02.2016 року на підставі ч.5 ст.72 КК України засудженому зараховано в строк призначеного покарання строк попереднього ув"язнення з 19.01.2008 року по 07.10.2008 року з розрахунку: одному дню попереднього ув"язнення відповідають два дні позбавлення волі.
Ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 13.06.2016 року засудженому зараховано в строк покарання за правилами, передбаченими ч.5 ст.72 КК України (одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі) час слідування під вартою до ДУ «Устинівський виправний центр №37» з 14.05.2016 року по 31.05.2016 року, що становить 1 місяць 04 дні обмеження волі.
Відповідно до довідки ДУ «Устинівський виправний центр № 37 засуджений ОСОБА_5 станом на 05.07.2018 року, з урахуванням заліків попереднього ув`язнення 8 місяців 18 днів та строку слідування під вартою 1 місяць 4 дні, має відбутий строк покарання 10 років 5 місяців 16 днів. Невідбутий строк покарання складає 1 рік 8 місяців 22 дні. Початок строку відбуття покарання засудженому рахується з 19.01.2008 року і кінець строку визначено 27.03.2020 року.
З огляду на викладене, засуджений ОСОБА_5 відбув більше трьох чвертей строку покарання, призначеного йому за вироком суду.
Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 суд враховує також вимоги ч.8 ст.154 КВК України, відповідно до яких особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.
Судом встановлено, що ухвала Ленінського районного суду м.Кіровограда про заміну засудженому ОСОБА_5 позбавлення волі більш м"яким покаранням - обмеженням волі, була винесена 06.05.2016 року та набрала законної сили 14.05.2016 року, тобто з клопотанням про застосування умовно-дострокового звільнення засуджений звернувся до суду більше, ніж через один рік з дня винесення та набрання законної сили вказаною вище ухвалою суду.
Судом також встановлено, що ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 21.06.2017 року відмовлено в задоволенні подання адміністрації Устинівського ВЦ №37 про умовно-дострокове звільнення від відбуваня покарання засудженого ОСОБА_5 ..
Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 28.09.2017 року вказана ухвала суду І-інстанції залишена без змін.
Відповідно до ч.7 ст.539 КПК України у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш мяким покаранням розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше пяти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.
На момент розгляду судом повторної заяви засудженого ОСОБА_5 з цього самого питання, а саме 05.07.2018 року, пройшов один рік з дня винесення попередньої ухвали суду про відмову, а тому засуджений звернувся до суду з дотриманням вимог ч.7 ст.539 КПК України.

Згідно характеристики засудженого ОСОБА_5 , за період перебування в слідчому ізоляторі м.Дніпропетровська, починаючи з 19.01.2008 року, за порушення режиму утримання, а саме: намагання встановити міжкамерний зв"язок та зберігання заборонених предметів, на нього були накладені два стягнення у виді догани, які на даний час погашені.
Згідно довідки про стягнення та заохочення засудженого ОСОБА_5 , за період відбування останнім покарання в Кіровоградській виправній колонії (№6), починаючи з 29.12.2008 року, останній порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав, за зразкову поведінку, сумлінне ставлення до навчання та праці до нього були застосовані заходи заохочення у виді 15 подяк, з них - 8 застосовані правами начальника установи.
За період відбування засудженим ОСОБА_5 покарання в ДП «Устинівський виправний центр №37», починаючи з 31.05.2016 року, останній не допускав порушень порядку відбування покарання, за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку засудженому було оголошено шість подяк.
Як вбачається з характеристики засудженого ОСОБА_5 , наданої ДП «Устинівський виправний центр №37», засуджений працевлаштований на підприємстві різноробочим, до роботи ставиться сумлінно; своєчасно виконує необхідні роботи по самообслуговуванню та благоустрою установи; у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний; приймає активну участь у виховних заходах, які проводяться у відділенні; має позитивні плани на майбутнє; розкаюється у вчинених злочинах, покарання вважає справедливим; цивільного позову згідно вироку суду не має.
Відповідно до психологічної характеристики засудженого ОСОБА_5 від 02.07.2018 року останній за час відбування покарання в Устинівському виправному центрі №37 зарекомендував себе як відвертий, комунікабельний. Самоконтроль на достатньому рівні, поведінка адекватна. На профілактичному обліку не перебував. На заходи психолого-педагогічного впливу реагує позитивно.
Згідно довідки оперативної групи ДП «Устинівський виправний центр №37» засуджений ОСОБА_5 конфліктних та боргових відносин з іншими засудженими не має. Намірів скоїти злочин не виношує, негативних проявів за час перебування в установі з його боку не було.
Згідно строкового трудового договору №8 від 01.10.2016 року засуджений перебуває у трудових відносинах з ДУ «Устинівський виправний центр №37».
Згідно постанови районної спостережної комісії при Устинівській районній державній адміністрації №7 від 03.07.2018 року остання постановила клопотати перед районним судом про застосування умовно-дострокового звільнення від покарання засудженого ОСОБА_5 ..
Разом з тим, при оцінці поведінки засудженого, судом приймається до уваги, що сумлінна поведінка, як передумова умовно-дострокового звільнення, - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо. Поведінка засудженого має бути взірцевою для інших засуджених.
За містом ч.2 ст.65 КВК України активна участь засуджених у виховних заходах заохочується і враховується при визначенні ступеня їхнього виправлення.

Разом з тим, з пояснень самого засудженого, представника виправного центру та наданих останнім матеріалів, суд не вбачає активної участі засудженого у виховних заходах чи виробництві установи.

Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 суд враховує також і дані про його особу.

Згідно до ст.6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Згідно п.2 Постанови умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Судом при розгляді клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 встановлено, що останній раніше неодноразово засуджувався за вчинення умисних тяжких корисливих злочинів проти власності, а саме: 29.05.1991 року П"ятихатським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.81 КК України до 3-х років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки; 29.11.1993 року П"ятихатським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.81 КК України до 3-х років позбавлення волі з наступним звільненням відповідно до ст.5 Указу Президента України «Про амністію» від 19.04.1995 року; 08.02.2001 року П"ятихатським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.81 КК України до 3-х років позбавлення волі з умовним засудженням (незастосування покарання зі сплатою штрафу та встановленням іспитового строку на 2 роки).
Таким чином, засуджений ОСОБА_5 раніше неодноразово звільнявся від відбування покарання як шляхом умовного засудження та відстрочки виконання вироку, так і внаслідок застосування до нього акту амністії, однак належних висновків для себе не робив, на шлях виправлення не ставав та знову вчинив умисний особливо тяжкий злочин проти життя людини, передбачений п.12 ч.2 ст.115 КК України, а саме: умисне вбивство за попередньою змовою групою осіб, та умисний середньої тяжкості злочин, передбачений ст.304 КК України (в редакції КК України на час вчинення злочину), а саме: втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність, за які він був засуджений 04.07.2008 року апеляційним судом Дніпропетровської області до 13 років позбавлення волі. При цьому, вчиняючи зазначені злочини, засуджений ОСОБА_5 перебував в стані алкогольного сп`яніння, що згідно ст.67 КК України є обставиною, яка обтяжує покарання.

Тому з урахуванням особливої тяжкості вчиненого засудженим ОСОБА_5 злочину проти життя особи, наслідком якого стала смерть потерпілого, неодноразового вчинення засудженим на протязі свого життя умисних тяжких злочинів, в тому числі і після застосування судом передбачених законом заходів, спрямованих на його виправлення і перевиховання без ізоляції від суспільства та реального відбування призначеного покарання, поведінки останнього, яка за відсутності стягнень, свідчить про наявність процесу позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого, однак не може свідчити про його готовність в достатній мірі до самокерованої правослухняної поведінки, суд приходить до висновку про передчасність звернення засудженого до суду з клопотанням про застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

При цьому суд вважає, що позитивна характеристика засудженого ОСОБА_5 за час відбування покарання у виправному центрі, його працевлаштування, відсутність конфліктних відносин з іншими засудженими та підтримання в належному стані свого робочого місця при наявній кримінологічній характеристиці засудженого та строку не відбутого ним покарання, що станом на 05.07.2018 року складає 1 рік 08 місяців 22 дні, не може свідчити про його трудове перевиховання та виправлення, як того вимагають положення ст.81 КК України.
З огляду на викладене, керуючись вимогами правових норм, що регулюють відбування покарання у виді обмеження волі; з урахуванням характеристики засудженого ОСОБА_5 , тяжкості та характеру вчинених ним злочинів, змісту доданих до подання матеріалів; повно та всебічно проаналізувавши дані про особу засудженого та його поведінку за весь період відбування ним покарання; виходячи з того, що умовно-дострокове звільнення застосовується у кожному конкретному випадку індивідуально, суд приходить до висновку про недоведеність засудженим ОСОБА_5 свого виправлення та відсутність підстав вважати, що цілі покарання були досягнуті і виправлення засудженого настало раніше строку, визначеного вироком суду, у зв`язку з чим його клопотання про умовно-дострокове звільнення не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.369, 372, 376, 395, 532, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В клопотанні ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Кіровоградської області через Устинівський районний суд Кіровоградської області протягом семи днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Устинівського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1