Справа № 209/1588/13-к
Провадження № 1-кп/209/43/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2018 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участі: - секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження № 209/1588/13-к (пр. № 1-кп/209/43/18), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000061 від 14 лютого 2013 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська (нині Дніпро), українця, громадянина України, який не одружений, має професійно-технічну освіту, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпродзержинська (нині м. Кам`янське) Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який не одружений, освіта вища, працює ПАО Дніпродзержинська ТЕЦ начальником виробничо-технічного відділу, раніше не судимого, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_7 органами досудового слідства обвинувачується в тому, що 04 червня 2012 року о 19 годині 30 хвилин - у світлий час доби, керуючи технічно справним легковим автомобілем ВАЗ-2101 р/н НОМЕР_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_10 , здійснював рух по проспекту Перемоги з боку автодороги Дніпродзержинськ - Єлизаветівка у напрямку проспекту Карла Маркса в м. Кам`янське (колишня назва м. Дніпродзержинськ) Дніпропетровської області .

В порушення вимог п. 2.9 Правил дорожнього руху України, яка говорить: "Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин" , обвинувачений ОСОБА_7 здійснював рух у стані алкогольного сп`яніння.

Під`їжджаючи до перехрестя проспекту Перемоги з проспектом Маршала Жукова, перед яким встановлений дорожній знак пріоритету 2.1. ПДР України Дати дорогу, обвинуваченому ОСОБА_7 , як водієві механічного транспортного засобу, необхідно було стежити за розвитком дорожньої обстановки та можливими її змінами, і при подальшому русі через перехрестя, він повинен був переконатися, що це буде безпечним, і він своїми діями не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Тобто ОСОБА_7 необхідно було бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, та при виявленні автомобіля, який наближався до перехрестя по головній дорозі дати йому дорогу. Іншими словами, водієві ОСОБА_7 необхідно було діяти у відповідності з вимогами п.п. 2.3. б, 16.11 Правил дорожнього руху України, які свідчать:

-2.3 б) "Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі";

-16.11 "На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, що наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху".

Однак, в порушення вищевказаних вимог пунктів Правил дорожнього руху України, обвинувачений ОСОБА_7 , як водій механічного транспортного засобу, здійснюючи управління технічно справним автомобілем, на сухому асфальтобетонному покритті, не переконався у відсутності небезпеки для себе та інших учасників, не маючи перешкод ні технічного, ні механічного характеру, при необмеженій видимості, здійснюючи свій рух зі швидкістю близько 60 км/год, проїжджаючи через умовну лінію перетину проїжджих частин, став перетинати перехрестя в напрямку проспекту Карла Маркса. При цьому, обвинувачений ОСОБА_7 , проявляючи злочинну недбалість, усвідомлюючи, що знаходиться на другорядній дорозі, своєчасно транспортні засоби, що рухаються по головній дорозі - по проспекту Маршала Жукова з боку проспекту 50 років СРСР не виявив, внаслідок чого здійснюючи рух без зупинки, допустив зіткнення з автомобілем ЗАЗ-110247 р/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , що рухався по проїжджій частині проспекту Маршала Жукова, з боку проспекту 50 років СРСР у напрямку вищезгаданого перехрестя з приблизною швидкістю 40 км/год.

В свою чергу, водій автомобіля "ЗАЗ-110247" ОСОБА_6 , керуючи вказаним автомобілем, здійснюючи рух по проспекту Маршала Жукова з боку проспекту 50 років СРСР в напрямку проспекту Металургів, при наближенні до перехрестя за проспектом Перемоги, при відсутності дорожніх знаків 1.22,1.23.1-1.23.4 або 2.3, повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 16.12 ч. 1 Правил дорожнього руху України, які свідчать: "На перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч". Крім того, за відсутності зазначених дорожніх знаків, водій ОСОБА_6 повинен був вважати, що знаходиться на нерегульованому перехресті рівнозначних доріг.

Однак, обвинувачений ОСОБА_6 , керуючи автомобілем "ЗАЗ-110247" та наближаючись до перехрестя проспекту Маршала Жукова з проспектом Перемоги зі швидкістю 40 км/год, своєчасно транспортні засоби, які наближаються до вказаного перехрестя праворуч від нього - не виявив, заходи до зменшення швидкості не вжив та рухаючись без зміни швидкісних параметрів руху, скоїв зіткнення з автомобілем "ВАЗ-2101" р/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався по проспекту Перемоги з боку автодороги "Дніпродзержинськ- Єлизаветівка" в напрямку проспекту Карла Маркса.

При виконанні вимог п.16.12 ч.1 Правил дорожнього руху України водій автомобіля "ЗАЗ - 110247" ОСОБА_6 мав технічну можливість запобігти зазначеній дорожньо-транспортній пригоді, і не відповідність дій водія ОСОБА_6 вимогам п.16.12 ч.1 Правил дорожнього руху України, також знаходиться в причиною зв`язку з настанням зазначеної дорожньо-транспортної пригоди.

Також, після зіткнення, автомобіль ЗАЗ-110247 під керуванням водія ОСОБА_6 в неконтрольованому стані, скоїв наїзд на велосипед Azimut Storm під керуванням ОСОБА_11 , який здійснював рух по проспекту Маршала Жукова з боку проспекту Металургів у напрямку вищезгаданого перехрестя.

В результаті даної ДТП пасажирці автомобіля ЗАЗ-110247 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 744-Е від 07 липня 2012 року, були заподіяні тілесні ушкодження, у вигляді: синців тулуба, кінцівок, крововиливи під оболонки та у речовину мозку; перелом правої ключиці, перелом 2-10 ребер по лінії від середньо-ключичної до передньо-пахвинної ліворуч: перелом 2-8-го ребер по середньо-ключичній лінії праворуч з пошкодженням пристінкової плеври; перелом 2-10-го ребер по лопатковій лінії ліворуч, 2-10-го ребер по лопатковій лінії праворуч з пошкодженням пристінкової плеври; крововиливи у оточуючи м`язи в місцях переломів, рана нижньої долі правої легені, інфільтруючи крововиливи в вісцеральну плевру легень, інфільтруючи крововиливи. Виявлена сполучена тупа травма тіла відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя та в даному випадку призвела до смерті, утворилася від дії тупого твердого предмета, предметів, або при вдарі о такі предмети, якими можуть бути виступаючи частини салону автомобіля, незадовго до потрапляння у лікарню.

У прямому причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою, що спричинило настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілій ОСОБА_12 , знаходиться порушення водієм ОСОБА_7 вимог п.16.11 та знаку пріоритету 2.1 Дати дорогу Правил дорожнього руху України, та порушення водієм ОСОБА_6 вимог п.16.12 ч.1 Правил дорожнього руху України, оскільки зазначені порушення в їх сукупності, безпосередньо спричинили настання даної події.

Вищевказані дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, а саме як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілій.

Обвинувачений ОСОБА_6 органами досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення при наступних обставинах: ОСОБА_7 04 червня 2012 року о 19 годині 30 хвилин - у світлий час доби, керуючи технічно справним легковим автомобілем ВАЗ-2101 р/н НОМЕР_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_10 , здійснював рух по проспекту Перемоги з боку автодороги Дніпродзержинськ-Єлизаветівка у напрямку проспекту Карла Маркса в м. Дніпродзержинську (теперішня назва м. Кам`янське).

В порушення вимог п. 2.9 Правил дорожнього руху України, яка говорить: "Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин", обвинувачений ОСОБА_7 здійснював рух у стані алкогольного сп`яніння.

Під`їжджаючи до перехрестя проспекту Перемоги з проспектом Маршала Жукова, перед яким встановлений дорожній знак пріоритету 2.1. ПДР України Дати дорогу, обвинуваченому ОСОБА_7 , як водієві механічного транспортного засобу, необхідно було стежити за розвитком дорожньої обстановки та можливими її змінами, і при подальшому русі через перехрестя, він повинен був переконатися, що це буде безпечним, і він своїми діями не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Тобто ОСОБА_7 необхідно було бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, та при виявленні автомобіля, який наближався до перехрестя по головній дорозі дати йому дорогу. Іншими словами, водієві ОСОБА_7 необхідно було діяти у відповідності з вимогами п.п. 2.3. б, 16.11 Правил дорожнього руху України, які свідчать:

- 2.3 б) "Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі";

- 16.11 "На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, що наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху".

Однак, в порушення вищевказаних вимог пунктів Правил дорожнього руху України, обвинувачений ОСОБА_7 , як водій механічного транспортного засобу, здійснюючи управління технічно справним автомобілем, на сухому асфальтобетонному покритті, не переконався у відсутності небезпеки для себе та інших учасників, не маючи перешкод ні технічного, ні механічного характеру, при необмеженій видимості, здійснюючи свій рух зі швидкістю близько 60 км/год, проїжджаючи через умовну лінію перетину проїжджих частин, став перетинати перехрестя в напрямку проспекту Карла Маркса. При цьому, обвинувачений ОСОБА_7 , проявляючи злочинну недбалість, усвідомлюючи, що знаходиться на другорядній дорозі, своєчасно транспортні засоби, що рухаються по головній дорозі - по проспекту Маршала Жукова з боку проспекту 50 років СРСР, не виявив, внаслідок чого здійснюючи рух без зупинки, допустив зіткнення з автомобілем ЗАЗ-110247 р/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , що рухався по проїжджій частині проспекту Маршала Жукова, з боку проспекту 50 років СРСР у напрямку вищезгаданого перехрестя з приблизною швидкістю 40 км/год.

В свою чергу, водій автомобіля "ЗАЗ-110247" ОСОБА_6 , керуючи вказаним автомобілем, здійснюючи рух по проспекту Маршала Жукова, з боку проспекту 50 років СРСР в напрямку проспекту Металургів, при наближенні до перехрестя з проспектом Перемоги, при відсутності дорожніх знаків 1.22,1.23.1-1.23.4 або 2.3, повинен був діяти у відповідності з вимогами п.16.12 ч.1 Правил дорожнього руху України, які свідчать: "На перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобі зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч". Крім того, за відсутності зазначених дорожніх знаків, водій ОСОБА_6 повинен був вважати, що знаходиться на нерегульованому перехресті рівнозначних доріг.

Однак, обвинувачений ОСОБА_6 , керуючи автомобілем "ЗАЗ-110247" та наближаючись до перехрестя проспекту Маршала Жукова з проспектом Перемоги зі швидкістю 40 км/год, своєчасно транспортні засоби, які наближаються до вказаного перехрестя праворуч від нього - не виявив, заходи до зменшення швидкості не вжив та рухаючись без зміни швидкісних параметрів руху, скоїв зіткнення з автомобілем "ВАЗ-2101" р/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався по проспекту Перемоги, з боку автодороги "Дніпродзержинськ- Єлизаветівка" в напрямку проспекту Карла Маркса.

При виконанні вимог п.16.12 ч.1 Правил дорожнього руху України водій автомобіля "ЗАЗ - 110247" ОСОБА_6 мав технічну можливість запобігти зазначеній дорожньо-транспортній пригоді, і не відповідність дій водія ОСОБА_6 вимогам п.16.12 ч.1 Правил дорожнього руху України, також знаходиться в причиною зв`язку з настанням зазначеної дорожньо-транспортної пригоди.

Також, після зіткнення, автомобіль ЗАЗ-110247 під керуванням водія ОСОБА_6 в неконтрольованому стані, скоїв наїзд на велосипед Azimut Storm під керуванням ОСОБА_11 , який здійснював рух по проспекту Маршала Жукова з боку проспекту Металургів у напрямку вищезгаданого перехрестя.

В результаті даної ДТП пасажирці автомобіля ЗАЗ-110247 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 744-Е від 07 липня 2012 року, були заподіяні тілесні ушкодження, у вигляді: синців тулуба, кінцівок, крововиливи під оболонки та у речовину мозку; перелом правої ключиці, перелом 2-10 ребер по лінії від середньо - ключичної до передньо-пахвинної ліворуч: перелом 2-8-го ребер по середньо-ключичній лінії праворуч з пошкодженням пристінкової плеври; перелом 2-10-го ребер по лопатковій лінії ліворуч, 2-10-го ребер по лопатковій лінії праворуч з пошкодженням пристінкової плеври; крововиливи у оточуючи м`язи в місцях переломів, рана нижньої долі правої легені, інфільтруючи крововиливи в вісцеральну плевру легень, інфільтруючи крововиливи. Виявлена сполучена тупа травма тіла відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя та в даному випадку призвела до смерті, утворилася від дії тупого твердого предмета, предметів, або при вдарі о такі предмети, якими можуть бути виступаючи частини салону автомобіля, незадовго до потрапляння у лікарню.

У прямому причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою, що спричинило настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілій ОСОБА_12 , знаходиться порушення водієм ОСОБА_7 вимог п.16.11 та знаку пріоритету 2.1 Дати дорогу Правил дорожнього руху України, та порушення водієм ОСОБА_6 вимог п.16.12 ч.1 Правил дорожнього руху України, оскільки зазначені порушення в їх сукупності, безпосередньо спричинили настання даної події.

Вищевказані дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, а саме як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілій.

Суд за погодженням з учасниками судового провадження, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження у загальному порядку, з дослідженням в суді доказів, а саме: дослідження письмових доказів, допиту потерпілого, свідків і допиту обвинувачених.

В ході судового розгляду справи порядок дослідження доказів був змінений та досліджені докази у наступному порядку: досліджені письмові докази, допитані потерпілий, свідок ОСОБА_13 , обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , а також експерт ОСОБА_14 .

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні визнав себе винним в повному обсязі, цивільний позов визнав частково в частині стягнення завданої матеріальної шкоди, позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди визнав частково в сумі 200000 грн., в частині матеріальної шкоди у сумі 2238, 45 визнав повністю. Крім того, пояснив, що він відпочивав з компанією на «Блакитному озері». Його товариш поранив ногу і він поїхав з ним до лікарні на автомобілі «ВАЗ-2101» бежевого кольору, що належить ОСОБА_15 його бабусі. До цього він випив пляшку пива. Коли він їхав через перехрестя, там у нього сталося зіткнення з автомобілем «Таврія», це було десь о 19.00 годині. Окрім нього у автомобілі знаходились ще двоє хлопців та дівчина. В той час, як він рухався по дорозі, позаду нього ніхто не рухався. Його засліпило сонце і він не побачив автомобіль. Люди потім йому сказали, що то була головна дорога, але знаку «Надати дорогу» він не бачив, бо його сліпило сонце. Раніше його притягували до відповідальності за п. 2.5 «Відмова від проходження медичного огляду», але йому не було відомо, що постановою суду його було притягнуто до адміністративної відповідальності. Він визнає свою вину у тому, що він випив пива і після цього сів за кермо. Кається у скоєному, він намагався відшкодувати шкоду: направляв потерпілому листом 2000 грн., але він повернувся за закінченням терміну зберігання. Зазначена ДТП відбулася 04 червня 2012 року. Він випив всього одну пляшку пива і це не могло вплинути на його реакцію щодо керування автомобілем. У його дівчини була поранена нога і він допомагав їй, а потім приїхала поліція і його посадили у автомобіль. Він не підходив до автомобіля, де була постраждала. Потім він також не надавав їй допомоги. Йому було відомо про те, що мати потерпілого знаходиться у лікарні, але у нього не було можливості навідати її, бо він не мав грошей. Під час слідчого експерименту він не казав про те, що йому засліпило очі сонцем. Кається у скоєному.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні себе винним не визнав та пояснив, що 04 червня 2012 року він зі своєю матір`ю повертався додому, це був понеділок, вихідний день після свята «Трійці». Він на своєму автомобілі «Таврія» рухався по пр-ту Маршала Жукова в напрямку проспекта Металургів. З усіх боків цього перехрестя були розташовані пішохідні переходи. В той день надворі було багато людей, оскільки день був святковий, було сонячно, дорога була суха. Проїжджаючи с пр. Перемоги він відмітив відсутність дорожнього знаку "Головна дорога". Він знав організацію руху на цьому перехресті. Він подивився праворуч - побачив знак "Дати дорогу", який був повернутий лицьовим боком відносно руху з Єлізаветівського шосе, він відразу впізнав цей знак, оскільки це єдиний знак трикутником донизу, він його бачив і йому раніше було відомо, що він там є, оскільки є місцевим мешканцем і знав, що рухається по головній дорозі і що це перехрестя нерівнзначних доріг. До перехрестя він рухався зі швидкістю десь 50 км/год, а на перехресті десь 20-30 км/год. Дорога попереду була вільна, ніякого автомобіля він не бачив, а потім він відчув удар у свій автомобіль. На передньому сидінні, поруч з ним, сиділа його мати. Після зіткнення його автомобіль продовжив некерований рух і зачепив велосипедиста, який після цього впав на лобове скло його автомобіля. У матері було видно, що зламана ключиця, оскільки кістка стирчала назовні. Якась жінка взяла у нього аптечку та почала допомагати його матері, а він почав допомагати велосипедисту, але той сказав, що почуває себе добре і щоб він йшов допомагати своїй матері. Потім він підійшов до того автомобіля, який в`їхав у його автомобіль, там сиділа дівчина, у якої був забіг ноги. Він запитав у неї, як вона себе почуває, на що та відповіла, що тримається. В цей час особи, що керувала тим транспортним засобом, поруч не було. Далі він пішов до свого автомобіля та приїхали поліція й швидка. Коли вони вже були в поліцейському автомобілі та їхали до відділу поліції, він почув з порожнини рота ОСОБА_7 запах алкоголю. Потім вони з ОСОБА_7 обмінялися номерами телефонів, бо спочатку той хотів допомогти, і він передзвонив йому пізніше та повідомив, що мати у поганому стані в реанімації та скільки коштів вони витратили, але той проігнорував його повідомлення, тому він більше йому не дзвонив. Він це так зрозумів, бо ОСОБА_7 більше не дзвонив та не цікавився станом його матері. Коли він побачив ОСОБА_7 у автомобілі поліції, то останній був спокійний. Ну уточнюючи запитання пояснив, що він не бачив автомобіля, коли виїжджав на перехрестя, бо його там не було. Крім того, автомобіль не міг бути в полі його зору, бо він в`їхав в середину його автомобіля, тобто боком він його не бачив. Ним була врахована вся дорожня обстановка і він діяв відповідно до ПДР України. Він добре бачив дорожні знаки, була світла пора доби і йому добре було видно, що у нього був лише знак «Увага пішохідний перехід», а зі сторони ОСОБА_7 був знак «Дати дорогу», цей знак завжди там був і є дотепер. Просив виправдати його, за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 04 червня 2012 року о 19 годині 30 хвилин - у світлий час доби, керуючи технічно справним легковим автомобілем ВАЗ-2101 р/н НОМЕР_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_10 , здійснював рух по проспекту Перемоги з боку автодороги Дніпродзержинськ - Єлизаветівка у напрямку проспекту Карла Маркса в м. Кам`янське (колишня назва м. Дніпродзержинськ) Дніпропетровської області .

В порушення вимог п. 2.9 Правил дорожнього руху України, яка говорить: "Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин" , обвинувачений ОСОБА_7 здійснював рух у стані алкогольного сп`яніння.

Під`їжджаючи до перехрестя проспекту Перемоги з проспектом Маршала Жукова, перед яким встановлений дорожній знак пріоритету 2.1. ПДР України Дати дорогу, обвинуваченому ОСОБА_7 , як водієві механічного транспортного засобу, необхідно було стежити за розвитком дорожньої обстановки та можливими її змінами, і при подальшому русі через перехрестя, він повинен був переконатися, що це буде безпечним, і він своїми діями не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Тобто ОСОБА_7 необхідно було бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, та при виявленні автомобіля, який наближався до перехрестя по головній дорозі дати йому дорогу. Іншими словами, водієві ОСОБА_7 необхідно було діяти у відповідності з вимогами п.п. 2.3. б, 16.11 Правил дорожнього руху України, які свідчать:

-2.3 б) "Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі";

-16.11 "На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, що наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху".

Однак, в порушення вищевказаних вимог пунктів Правил дорожнього руху України, обвинувачений ОСОБА_7 , як водій механічного транспортного засобу, здійснюючи управління технічно справним автомобілем, на сухому асфальтобетонному покритті, не переконався у відсутності небезпеки для себе та інших учасників, не маючи перешкод ні технічного, ні механічного характеру, при необмеженій видимості, здійснюючи свій рух зі швидкістю близько 60 км/год, проїжджаючи через умовну лінію перетину проїжджих частин, став перетинати перехрестя в напрямку проспекту Карла Маркса. При цьому, обвинувачений ОСОБА_7 , проявляючи злочинну недбалість, усвідомлюючи, що знаходиться на другорядній дорозі, своєчасно транспортні засоби, що рухаються по головній дорозі - по проспекту Маршала Жукова з боку проспекту 50 років СРСР не виявив, внаслідок чого здійснюючи рух без зупинки, допустив зіткнення з автомобілем ЗАЗ-110247 р/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , що рухався по проїжджій частині проспекту Маршала Жукова, з боку проспекту 50 років СРСР у напрямку вищезгаданого перехрестя з приблизною швидкістю 40 км/год.

Після зіткнення, автомобіль ЗАЗ-110247 під керуванням водія ОСОБА_6 в неконтрольованому стані, скоїв наїзд на велосипед Azimut Storm під керуванням ОСОБА_11 , який здійснював рух по проспекту Маршала Жукова з боку проспекту Металургів у напрямку вищезгаданого перехрестя.

В результаті даної ДТП пасажирці автомобіля ЗАЗ-110247 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 744-Е від 07 липня 2012 року, були заподіяні тілесні ушкодження, у вигляді: синців тулуба, кінцівок, крововиливи під оболонки та у речовину мозку; перелом правої ключиці, перелом 2-10 ребер по лінії від середньо-ключичної до передньо-пахвинної ліворуч: перелом 2-8-го ребер по середньо-ключичній лінії праворуч з пошкодженням пристінкової плеври; перелом 2-10-го ребер по лопатковій лінії ліворуч, 2-10-го ребер по лопатковій лінії праворуч з пошкодженням пристінкової плеври; крововиливи у оточуючи м`язи в місцях переломів, рана нижньої долі правої легені, інфільтруючи крововиливи в вісцеральну плевру легень, інфільтруючи крововиливи. Виявлена сполучена тупа травма тіла відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя та в даному випадку призвела до смерті, утворилася від дії тупого твердого предмета, предметів, або при вдарі о такі предмети, якими можуть бути виступаючи частини салону автомобіля, незадовго до потрапляння у лікарню.

У прямому причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою, що спричинило настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілій ОСОБА_12 , знаходиться порушення водієм ОСОБА_7 вимог п.16.11 та знаку пріоритету 2.1 Дати дорогу Правил дорожнього руху України, оскільки зазначені порушення в їх сукупності, безпосередньо спричинили настання даної події.

Винність ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується наступними доказами, обсяг яких був визначений за погодженням з учасниками судового провадження:

-показами обвинуваченого ОСОБА_6 ;

-показами потерпілого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні пояснив, що 04 червня 2012 року було свято «Трійця» і він знаходився на дачі. Десь приблизно о 19.00 годині йому зателефонував брат і сказав, що вони з матір`ю потрапили у ДТП біля кінотеатру «Мир». Він взяв автомобіль та поїхав на місце ДТП. Коли він приїхав на місце події, там вже була поліція, він підійшов до них та побачив, що мати була в автомобілі брата та хрипіла, а поруч з автомобілем лежав велосипед. Йому сказали, що "Таврія" зачепила велосипедиста. Він почав шукати автомобіль «ВАЗ», його водія він не знайшов. Допомогу матері він не надавав. Потім приїхала швидка та забрала матір до лікарні, він також поїхав туди і знаходився у лікарні десь до 02.00 години ночі. В подальшому вони давали об`яви до газети «Відомості», щоб знайти свідків, які могли бачити ДТП. Учасниками ДТП були автомобілі «Таврія» темно-синього кольору та «ВАЗ» бежевого кольору. Вони у лікарні здавали кров для матері, ОСОБА_7 навіть не дзвонив та не цікавився станом їхньої матері, яка на протязі 10 днів лежала у лікарні. Просить застосувати до ОСОБА_7 максимальну міру покарання. Йому відомо, що це перехрестя нерівнозначних доріг. Цивільний позов підтримує у повному обсязі. Вважає обвинуваченого ОСОБА_6 не винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні та просить виправдати його. Захисник ОСОБА_7 казав, що їм направлялися кошти в сумі 2000 грн., але він їх не отримав, оскільки вони не надійшли до нього через неправильно вказану адресу;

-показами експерта ОСОБА_14 , який в судовому засіданні пояснив, що в напрямку руху автомобіля «ВАЗ» (Каліновського) був встановлений знак 2.1 ПДР України, яке регламентує перехрестя нерівнозначних доріг, а у власника автомобіля ЗАЗ (Золотухіна) дорожніх знаків пріоритету, які б регламентували даному перехрестя, встановлено не було. Тобто для Золотухіна дане перехрестя було перехрестям рівнозначних доріг. На уточнююче запитання експерт пояснив, що згідно правил дорожнього руху України, одночасно для обох водіїв дане перехрестя не може бути як рівнозначним так і нерівнозначним, це є невідповідність саме дорожнього облаштування даного перехрестя в момент ДТП.

-показами свідка ОСОБА_13 , який у судовому засіданні пояснив, що у червні 2012 року він стояв на зупинці, коли повз нього проїхав автомобіль «ВАЗ» бежевого кольору на високій швидкісті. Він провів цей автомобіль поглядом і побачив його зіткнення з автомобілем «Таврія» синього кольору. Водій «ВАЗа» перед перехрестям не зупинявся, просто дуже швидко проїхав. Він вважає, що його швидкість була десь 60 км/год. Він звернув увагу на автомобіль, бо на перехресті був пішохідний перехід і він подумав, навіщо так швидко їхати, це небезпечно, бо там ходять люди. Коли автомобіль «ВАЗ» виїхав на перехрестя, автомобіль «Таврія» був попереду нього. Він вважає, що автомобіль «Таврія» їхав не так швидко. Це було перехрестя нерівнозначних доріг, водій «ВАЗ» їхав по другорядній дорозі, там був знак «Дати дорогу», а автомобіль «Таврія» їхав по головній дорозі. ДТП сталася на перехресті пр-ту Маршала Жукова та пр-ту Перемоги біля кінотеатру «Мир» і Собору десь о 19.00-20.00 годині. Погодні умови були добрі, видимість була гарна. Знак «Дати дорогу» для водія автомобіля «ВАЗ» був точно. Він бачив момент зіткнення, автомобіль «ВАЗ» розвернуло, там був ще й велосипедист. Він був знайдений як свідок у справі, коли побачив оголошення у газеті та на зупинці в оголошенні, тоді він подзвонив по номеру телефона, зазначеному у оголошенні на зупинці, це був ОСОБА_16 - потерпілий. Його вперше викликали як свідка лише у судові засідання. Не відреагував на оголошення у газеті, бо там потрібно було зв`язуватися через редакцію;

-даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 04 червня 2012 року зі схемою (а.с. 7-12 том 1 досудового провадження), згідно якого було оглянуто нерегульоване перехрестя пр-ту Перемоги та пр-ту Маршала Жукова у м. Дніпродзержинську, на якому сталося зіткнення ТЗ;

-даними протоколу огляду і перевірки технічного стану транспортного засобу від 04 червня 2012 року (а.с. 23-26 том 1 досудового провадження), згідно якого був оглянутий транспортний засіб ЗАЗ, кузов № НОМЕР_3 , шасі № НОМЕР_4 , державний номер НОМЕР_2 , темно-синього кольору, 2004 року випуску, під керуванням власника ОСОБА_6 , що мешкає: АДРЕСА_3 . Огляд проводився у зв`язку із зіткненням у світлий час доби. Оглядом ТЗ встановлено на боковій правій частині ТЗ пошкоджені: переднє праве крило, праві двері, заднє праве крило, дах, лобове скло, бокові стекла, переднє та заднє. На момент огляду ТЗ був без вантажу. При огляді системи робочого гальма змін конструкції системи, зовнішніх пошкоджень вузлів і деталей, підтікання гальмівної рідини не виявлено. При огляді гальмівної системи стоянки змін конструкції системи, зовнішніх пошкоджень вузлів і деталей не виявлено. При огляді стану рульового управління змін конструкції системи, зовнішніх пошкоджень вузлів і деталей, підтікання рідини і мастила не виявлено. При огляді стану елементів трансмісії і ходової частини змін конструктивних змін, зовнішніх пошкоджень деталей трансмісії, підтікань рідини в гідроприводі трансмісії, підтікання мастила на вузлах і деталях трансмісії не виявлено. Пошкоджень шин, елементів підвіски і надійність кріплення деталей не виявлено. При огляді стану системи освітлення і сигналізації змін в конструкції системи не виявлено, розсіювачі електроламп на світлових приладах вимогам заводу виробника відповідають, протитуманних фар немає. Очищувачі вітрового скла, дзеркала заднього вигляду в наявності. В процесі огляду нічого не вилучалось;

-даними протоколу огляду і перевірки технічного стану транспортного засобу від 04 червня 2012 року (а.с. 27-30 том 1 досудового провадження), згідно якого був оглянутий транспортний засіб ВАЗ, модель 2101, кузов б/н, двигун НОМЕР_5 , державний номер НОМЕР_1 , бежевого кольору, 1970 року випуску, власник ОСОБА_10 , що мешкає: АДРЕСА_1 , під керуванням ОСОБА_7 , що мешкає: АДРЕСА_1 . Огляд проводився у зв`язку із зіткненням у світлий час доби. Оглядом ТЗ встановлено, що на передній частині ТЗ пошкоджені: капот, ліва фара, передні крила, решітка радіатора, передній бампер. На момент огляду ТЗ був без вантажу. При огляді системи робочого гальма змін конструкції системи, зовнішніх пошкоджень вузлів і деталей, підтікання гальмівної рідини не виявлено. При огляді гальмівної системи стоянки змін конструкції системи, зовнішніх пошкоджень вузлів і деталей не виявлено. При огляді стану рульового управління змін конструкції системи, зовнішніх пошкоджень вузлів і деталей, підтікання рідини і мастила не виявлено. При огляді стану елементів трансмісії і ходової частини змін конструктивних змін, зовнішніх пошкоджень деталей трансмісії, підтікань рідини в гідроприводі трансмісії, підтікання мастила на вузлах і деталях трансмісії не виявлено. На передній осі шини з різним малюнком протектора. Пошкоджень шин, елементів підвіски і надійність кріплення деталей не виявлено. При огляді стану системи освітлення і сигналізації змін в конструкції системи не виявлено, протитуманних фар немає. Очищувачі вітрового скла в наявності, не працюють, дзеркала заднього вигляду в наявності. В процесі огляду нічого не вилучалось;

-висновком № НОМЕР_6 щодо результатів медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеним о 21.45 годині 04 червня 2012 року (а.с. 36 том 1 досудового провадження), згідно якого 04 червня 2012 року о 20.40 годині був оглянутий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з ДТП з постраждалим. Під час огляду виявлено, що ОСОБА_7 перебуває у стані сп`яніння;

-даними акту обстеження дорожніх умов на ділянці автомобільної дороги/вулиці від 04 червня 2012 року (а.с. 61 том 1 досудового провадження), згідно якого на перехресті пр-ту Перемоги та пр-ту Маршала Жукова водій автомобіля ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_1 ОСОБА_7 порушив правила проїзду перехрестя, не надав дорогу автомобілю ЗАЗ д/н НОМЕР_2 водій ОСОБА_6 , автомобіль у некерованому стані виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_11 встановлено, що зазначена ділянка перехрестя пр-ту Перемоги та пр-ту Маршала Жукова є дорогою районного значення. Погодні умови: ясно, температура повітря +26 С. Горизонтальна ділянка з поздовжнім ухилом проїздної частини 0,1 %, покриття проїздної частини асфальтобетон, коефіцієнт зчеплення не вимірювався. Ширина проїздної частини 11,4 м, стан сухий, ширина смуги руху праворуч 5,7 м, ліворуч 5,7 м, поперечний ухил проїздної частини 20 %, ліворуч 20 %. Нормативні трикутники видимості (на перехрестях, пішохідних переходах) та видимості на кривих забезпечені в межах норми. Праворуч з боку пр-ту Перемоги розміщені електричні опори, дорожні знаки 1.39, 3.34, 5.35.1 4 од., 3.21 2 од., 2.1. Ліворуч з боку пр-ту Маршала Жукова розташовані дорожні знаки 5.35.1 2 од., електричні опори ліворуч, пішохідне огородження ліворуч та праворуч. На пр-ту Маршала Жукова відсутній дорожній знак 2.3, відсутня дорожня розмітка 1.1, 1.5, дорожня розмітка 1.14.2 потребує оновлення;

-висновком експерта № 744-Е від 07 липня 2012 року (а.с. 122-123 том 1 досудового провадження), згідно якого при судово-медичному дослідженні трупу ОСОБА_12 , 1940 року народження, знайдено тілесні ушкодження: синці тулуба, кінцівок, крововиливи під оболонки та у речовину мозку; перелом правої ключиці, перелом 2-10 ребер по лінії від середньо ключичної до передньо-пахвинної ліворуч; перелом 2-8-го ребер по середньо-ключичній лінії праворуч з пошкодженням пристінкової плеври; перелом 2-10-го ребер по лопатковій лінії ліворуч, 2-10-го по лопатковій лінії праворуч з пошкодженням пристінкової плеври; крововиливи у оточуючі м`язи в місцях переломів, рана нижньої долі правої легені, інфільтруючи крововиливи в вісцеральну плевру легень, інтраальвеолярні крововиливи. Виявлена сполучена тупа травма тіла відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя та в даному випадку призвела до смерті, утворилася від дії тупого твердого предмета, предметів або при вдарі о такі предмети, якими можуть бути виступаючи частини салону автомобіля, незадовго до потрапляння у лікарню. Виявлена сполучена тупа травма тіла знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. При потраплянні у лікарню у ОСОБА_12 взята кров та сеча на алкоголь алкоголю не виявлено;

-даними протоколу відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_6 від 25 липня 2012 року з схемою (а.с. 183-185 том 1 досудового провадження), згідно якого ОСОБА_6 на перехресті пр-ту Маршала Жукова з пр-том Перемоги при погодних умовах та освітленні, що були відповідними умовам та освітленню, що були на момент ДТП 04 червня 2012 року, встановив автомобіль «ЗАЗ Таврія» на проїжджій частині дороги так, як він рухався відносно меж проїжджої частини дороги під час ДТП. Заміром встановлено, що керований їм автомобіль «ЗАЗ Таврія» рухався на відстані 1,13 м від правого краю проїжджої частини дороги по ходу свого руху. Потім ОСОБА_6 вказав місце зіткнення ТЗ, замірами встановлено, що місце зіткнення розташоване на відстані 0,9 м від правого краю проїжджій частини дороги по ходу руху автомобілю «ЗАЗ Таврія». В момент зіткнення передня частина автомобіля «ЗАЗ Таврія» знаходилась на відстані 23,1 м від задньої частини межі перехрестя пр-ту Маршала Жукова з пр-том Перемоги. Також ОСОБА_6 вказав, що швидкість його автомобіля становила 40 км/годину;

-даними протоколу відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_7 від 25 липня 2012 року з схемою (а.с. 188-190 том 1 досудового провадження), згідно якого ОСОБА_7 на перехресті пр-ту Маршала Жукова з пр-том Перемоги при погодних умовах та освітленні, що були відповідними умовам та освітленню, що були на момент ДТП 04 червня 2012 року, встановив автомобіль «ВАЗ-2101» на проїжджій частині дороги так, як він рухався відносно меж проїжджої частини дороги під час ДТП. Заміром встановлено, що керований їм автомобіль «ВАЗ-2101» рухався на відстані 4,6 м від правого краю проїжджої частини дороги по ходу свого руху. Потім ОСОБА_7 вказав місце зіткнення ТЗ, замірами встановлено, що місце зіткнення розташоване на відстані 1,7 м від правого краю проїжджій частини дороги по ходу руху автомобілю «ЗАЗ Таврія» та на відстані 4,6 м від правої бокової частини автомобіля до правого краю проїжджої частини. Також ОСОБА_7 вказав, що швидкість його автомобіля становила 20 км/годину. Від місця зіткнення, від лівої бокової передньої частини автомобіля «ВАЗ-2101» до крайньої лівої межі перехрестя пр-ту Маршала Жукова з пр-том Перемоги по ходу руху автомобіля «ВАЗ-2101» відстань склала 19,3 м;

-висновком судової автотехнічної експертизи № 3147-12 від 11 вересня 2012 року (а.с. 204-212 том 1 досудового провадження), відповідно до вирішення за питаннями 4,5,6: в заданій постановою слідчого дорожній обстановці водій автомобіля "ВАЗ-2101" ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п.16.11 та знаку пріоритету 2.1. "Дати дорогу" Правил дорожнього руху України. В заданій постановою слідчого дорожній обстановці при умові виконання вимог п.16.11 та знаку пріоритету 2.1 "Дати дорогу" Правил дорожнього руху України водій "ВАЗ 2101" ОСОБА_7 мав технічну можливість запобігти заданій дорожньо-транспортній пригоді. В заданій постановою слідчого дорожній обстановці, в діях водія автомобіля "ВАЗ 2101" ОСОБА_7 вбачається невідповідність вимогам п.16.11 та знаку пріоритету 2.1. "Дати дорогу" Правил дорожнього руху України. Невідповідність дій водія автомобіля ВАЗ 2101 ОСОБА_7 вимогам п.16.11 та знаку пріоритету 2.1."Дати дорогу" Правил дорожнього руху України в заданій постановою слідчого дорожній обстановці знаходяться в причиному зв`язку з подією заданої дорожньо-транспортної пригоди;

-висновком комісійної, комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 3488-3489-12 від 19 листопада 2012 року зі схемою (а.с. 219-236 том 1 досудового провадження), згідно якого виходячи з візуального дослідження пошкоджень автомобілів «ЗАЗ-110247» р.н. НОМЕР_2 та «ВАЗ-2101» р.н. НОМЕР_1 (розташування ділянок пошкоджень на транспортних засобах, їх форм, глибини утворення деформацій), та при взаємному співставленні даних автомобілів по визначеним парним взаємоспівпадаючим слідам, які виникли в результаті контактування автомобілів «ЗАЗ-110247» р.н. НОМЕР_2 та «ВАЗ-2101» р.н. НОМЕР_1 , слід дійти висновку, що автомобіль «ВАЗ-2101» р.н. НОМЕР_1 контактував передньою частиною з правою частиною автомобіля «ЗАЗ-110247» р.н. НОМЕР_2 , в районі правої двері та заднього правого крила автомобіля «ЗАЗ-110247» р.н. НОМЕР_2 . Виходячи з результатів співставлення по пошкодженням, з урахуванням взаємного розташування ділянок пошкоджень та визначених парних слідів, їх характеру виникнення та напрямку сил, які спричинили пошкодження передньої частини автомобіля «ВАЗ-2101» р.н. НОМЕР_1 та правої частини автомобіля «ЗАЗ-110247» р.н. НОМЕР_2 , а також результатів заміру за допомогою кругового кутоміру, слід дійти висновку, що на момент первинного контакту, поздовжні вісі автомобілів «ЗАЗ-110247» р.н. НОМЕР_2 та «ВАЗ-2101» р.н. НОМЕР_1 , знаходились під кутом приблизно 85±5?. Визначити експертним шляхом з якою швидкістю рухались автомобілі «ВАЗ-2101» р.н. НОМЕР_1 та «ЗАЗ-110247» р.н. НОМЕР_2 до зіткнення з урахуванням деформацій, які вони отримали при зіткненні, експертним шляхом не надається можливим;

-даними довідки КП «Дніпродзержинська гідрометеостанція» за вих. № 435 від 14 листопада 2012 року (а.с. 244 том 1 досудового провадження), згідно якої по даним спостережень КП «Дніпродзержинська гідрометеостанція» 04 червня 2012 року, у період часу з 19.00 години до 20.00 години, відзначено: температура повітря близько 27?С; хмарність 3 бали (30 % видимої частини неба було покрито хмарами); метеорологічна дальність видимості 20 км; опадів та інших атмосферних явищ не спостерігалось;

-висновком експертів № 11418/14-52 від 29 серпня 2014 року за результатами проведення судової автотехнічної експертизи (а.с. 155-158 том 1 судового провадження), згідно якого відповідно до термінології Правил дорожнього руху, які діють в Україні, одне й те ж саме перехрестя не може бути одночасно нерівнозначним та рівнозначним. З технічної точки зору, перехрестя, на якому сталася дана ДТП, для обох учасників ДТП є нерівнозначним.

Захисником обвинуваченого у судовому засіданні було заявлено клопотання про виклик для допиту до суду лікаря ОСОБА_17 , яка проводила огляд та давала висновки №52/1 (а.с. 36 т. 1) про стан алкогольного спяніння обвинуваченого ОСОБА_7 , а також клопотання про витребування з Клінічного закладу "Дніпродзержиньска міська лікарня №1", інформацію про ступень алкогольного спяніння в проміле, обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно до висновку 52/1 від 04.06.2012 року (а.с. 36 т.1), оскільки як пояснив, що згідно чинного законодавства України, мається допустима норма проміле алкоголю в крові, а отже без встановлення норми, не можливо вважати обвинуваченого як такого, що перебував у стані алкогольного спяніння.
У судовому засіданні судом було відмовлено в задоволенні вказаних клопотань, як заявлені безпідставно.
Відповідно до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.09.2009 N 400/666, яка діяла на час скоєння ДТП, згідно якої, у п. 3.18 зазначено, що усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма». Таким чином, вказаний у висновку №52/1 (а.с. 36 т. 1) стан, а саме перебування ОСОБА_7 у стані сп`яніння, передбачає, що була перевищена допустима норма стану алкогольного спяніння. Крім того обвинувачений мав можливість у разі незгоди з вищевказаним висновком, оскаржити його, що ОСОБА_7 зроблено не було.

Крім того суд не приймає до уваги посилання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 на те, що свідок ОСОБА_13 дає неправдиві свідчення, оскільки останні узгоджуються з показами обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_5 є послідовними. Вказані посилання останнього суд вважає як намагання пом`якшити покарання ОСОБА_7 .

Також суд не приймає до уваги посилання обвинуваченого, як на пом`якшуючу обставину, те, що він намагався відшкодувати матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 , оскільки як вбачається з пояснень потерпілого, що не заперечувалося і самим обвинуваченим, ОСОБА_7 було направлено грошову суму, що становила приблизно 2000 грн., однак потерпілий її неотримав, оскільки ОСОБА_7 невірно була зазначена адреса отримувача і конверт повернувся відправнику з надписом на конверті: "за закінченням терміну зберігання", інших спроб обвинувачений не здійсював, хоча йому достовірно було відомо про неотримання потерпілим коштів у відшкодування матеріальних збитків, понесених потерпілим на поховання матері.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_7 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні ним злочину доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_7 органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілій.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом… Суд, зберігаючи об`єктивність, та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і, відповідно до ст.9 Конституції України, є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття справедливого суду включає принцип змагальності процесу.

Так, в п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005 року (остаточне 06.12.2005 року) наголошується, що «принцип рівності сторін у процесі є однією зі складових більш широкого поняття справедливого суду, яке також включає основоположний принцип змагальності процесу (див. рішення у справі «Руіз Матеос проти Іспанії»). Крім того принцип рівності сторін у процесі у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону в суттєво більш невигідне становище порівняно з іншою стороною… Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні має бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та доводами, представленими іншою стороною, і відповісти на них…».

Також, у п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

Під час судового розгляду справи по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, судом було дотримано гарантії рівності процесуальних засобів сторін, оскільки сторони процесу мали можливість прокоментувати аргументи чи спростувати підстави, наведені іншою стороною, зокрема, заявляти клопотання, висловлювати думку з приводу доводів іншої сторони, допитувати свідків, надавати та досліджувати докази.

З огляду на встановлені судом обставини суд вважає, що ОСОБА_7 повинен нести кримінальну відповідальність за вчинений ним злочини за ч. 2 ст. 286 КК України.

При призначенні ОСОБА_7 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує молодий вік обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, те що злочин є необережним і відноситься до категорії тяжких злочинів, думку потерпілого, який просив суворо покарати обвинуваченого, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем мешкання, не працює, свою вину у скоєному правопорушенні визнає, вибачився перед потерпілим, шкоду не відшкодував.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» із змінами, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з кваліфікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, тощо).
Відповідно до п. п. 20, 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначені покарання за ст. 286 КК України суди мають урахувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспортну, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію транспортних засобів та ін.), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1, 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України (абз.17), ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

З досудової доповіді, складеної територіальним органом пробації за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_7 за № 807 від 19 травня 2017 року вбачається, що у разі, якщо суд вважає за потрібне призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, уповноважений орган з питань пробації, враховуючи отриману інформацію безпосередньо від обвинуваченого, тестового опитування психолога для мотивації позитивних змін у обвинуваченого сприяння поліпшення його соціальних відносин у суспільстві вважає необхідним залучити районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Спільно з районним ЦСССДМ забезпечити соціальний супровід обвинуваченого ОСОБА_7 залучити до суспільно-корисної діяльності обвинуваченого ОСОБА_7 з метою профілактики скоєння повторних кримінальних правопорушень.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає визнання своєї вини та щире каяття.

До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

З врахуванням викладеного, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе призначити покарання ОСОБА_7 в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 286 КК України, у вигляді позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, при цьому правових підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає. Додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами призначається, виходячи з роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», оскільки враховується характер та мотив дій обвинуваченого, а саме те, що на момент вчинення ДТП він знаходився у стані алкогольного сп`яніння, тобто добровільно довів себе до стану спяніння, усвідомлюючи негативний вплив на свою поведінку алкогольних напоїв, вживаючи алкоголь обвинувачений здатний був передбачити характер своєї можливої негативної поведінки, внаслідок стану спяніння та можливість суспільно небезпечних наслідків, а тому суд приходить до висновку про доцільність призначення даного покарання.

В частині обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілій, судом встановлено, що 04 червня 2012 року о 19.30 годині ОСОБА_6 , керуючи автомобілем "ЗАЗ-110247", здійснював рух по проспекту Маршала Жукова, з боку проспекту 50 років СРСР в напрямку проспекту Металургів, при наближенні до перехрестя зі швидкістю 40 км/год, з проспектом Перемоги достовірно знаючи, що рухається по головній дорозі, не змінював швидкісні параметри руху.

В цей час ОСОБА_7 , в порушення п.п. 2.3. б, 16.11 Правил дорожнього руху України, керуючи технічно справним автомобілем "ВАЗ-2101" р/н НОМЕР_1 , на сухому асфальтобетонному покритті, не переконався у відсутності небезпеки для себе та інших учасників, не маючи перешкод ні технічного, ні механічного характеру, при необмеженій видимості, здійснюючи свій рух зі швидкістю близько 60 км/год, проїжджаючи через умовну лінію перетину проїжджих частин, став перетинати перехрестя в напрямку проспекту Карла Маркса. При цьому, обвинувачений ОСОБА_7 , проявляючи злочинну недбалість, усвідомлюючи, що знаходиться на другорядній дорозі, своєчасно транспортні засоби, що рухаються по головній дорозі - по проспекту Маршала Жукова з боку проспекту 50 років СРСР, не виявив, внаслідок чого здійснюючи рух без зупинки, допустив зіткнення з автомобілем ЗАЗ-110247 р/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , що рухався по проїжджій частині проспекту Маршала Жукова, з боку проспекту 50 років СРСР у напрямку вищезгаданого перехрестя з приблизною швидкістю 40 км/год.

Після зіткнення, автомобіль ЗАЗ-110247 під керуванням водія ОСОБА_6 в неконтрольованому стані, скоїв наїзд на велосипед Azimut Storm під керуванням ОСОБА_11 , який здійснював рух по проспекту Маршала Жукова з боку проспекту Металургів у напрямку вищезгаданого перехрестя.

В результаті даної ДТП пасажирці автомобіля ЗАЗ-110247 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 744-Е від 07 липня 2012 року, були заподіяні тілесні ушкодження, у вигляді: синців тулуба, кінцівок, крововиливи під оболонки та у речовину мозку; перелом правої ключиці, перелом 2-10 ребер по лінії від середньо - ключичної до передньо-пахвинної ліворуч: перелом 2-8-го ребер по середньо-ключичній лінії праворуч з пошкодженням пристінкової плеври; перелом 2-10-го ребер по лопатковій лінії ліворуч, 2-10-го ребер по лопатковій лінії праворуч з пошкодженням пристінкової плеври; крововиливи у оточуючи м`язи в місцях переломів, рана нижньої долі правої легені, інфільтруючи крововиливи в вісцеральну плевру легень, інфільтруючи крововиливи. Виявлена сполучена тупа травма тіла відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя та в даному випадку призвела до смерті, утворилася від дії тупого твердого предмета, предметів, або при вдарі о такі предмети, якими можуть бути виступаючи частини салону автомобіля, незадовго до потрапляння у лікарню.

У прямому причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою, що спричинило настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілій ОСОБА_12 , знаходиться порушення водієм ОСОБА_7 вимог п.16.11 та знаку пріоритету 2.1 Дати дорогу Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні вина ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України не знайшла свого об`єктивного підтвердження.

Суд прийшов до таких висновків, дослідивши наступні докази:

- протоколом огляду місця ДТП від 04.06.2012 року, відповідно до якого було зафіксовано подію ДТП- зіткнення на перехресті пр. Перемоги - пр. Маршала Жукова за участю автомобіля ВАЗ 2101 під керуванням ОСОБА_7 , та автомобіля ЗАЗ під керуванням ОСОБА_6 . Під час огляду місця ДТП було визначено, що вона сталася на нерегульованому перехресті, горизонтальна ділянка дороги, асфальтобетонне покриття, стан покриття - сухе, чисте, однорідне, призначене для руху в одному напрямку, наявність пішохідного переходу, видимість не обмежена, встановлено наявність бокового зсуву довжиною 6,3 м що належить автомобілю ВАЗ 2101, відсутні сліди гальмування. (т.1 а.с.7-11 матеріалів кримінального провадження);
- схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 04.06.2012 року, відповідно до якої вбачається, що це перехрестя нерівнозначних доріг, оскільки відсутнє регулювання черговості проїзду регулювальником чи сигналами світлофору і є поділ доріг на головну та другорядну, оскільки на схемі позначені дорожні знаки приорітету 2.3. "Головна дорога" та 2.1. "Дати дорогу". ( т.1 а.с.12 матеріалів кримінального провадження)

- актом обстеження дорожніх умов на ділянці автомобільної дороги від 04.06.2012 року, відповідно до якого обстежена ділянка автомобільної дороги по пр. Перемоги - пр. М. Жукова та встановлено, що зазначена ділянка пр.Перемоги - М.Жукова є дорогою районного значення, горизонтальна ділянка, ухил - 0,1%, асфальтобетоне покриття, стан проїзної частини- сухий, ширина проїзної частини - 11,4 м, ширина смуги праворуч- 5,7м, ліворуч- 5,7 м, поперечний ухил проїзної частини праворуч - 20%, ліворуч- 20%; праворуч - пр. Перемоги - електричні опори праворуч, дорожні знаки - 1.39,5.35- 4 од., 3.21 - 2 од., 2.1; недоліки - на вул. М.Жукова відсутній дорожній знак 2.3, відсутня дорожна розмітка 1.1,1.5, дорожня розмітка 1.14.2 потребує оновлення. (Т.1 а.с. 61 матеріалів кримінального провадження);

-запропоновану схему організації дорожнього руху в МК ДТП перехрестя пр-ту Перемоги-пр-ту Маршала Жукова (а.с. 160 том 1 досудового провадження);

-лист Відділу Державтоінспекції Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській обл. за вих. № 3880 від 12 червня 2012 року (а.с. 161 том 1 досудового провадження), згідно якого дислокація розміщення технічних засобів регулювання дорожнім рухом має розроблятися власником вулично-дорожньої мережі (далі ВДМ) або уповноваженою власником підприємством, установою чи організацією. Наразі дислокація розміщення технічних засобів регулювання дорожнім рухом на перехресті пр-ту Перемоги вулиці Маршала Жукова власником ВДМ не розроблена та з ДАІ не погоджена. У зв`язку з чим в відділі ДАІ Дніпродзержинського МУ відсутня дислокація розташування технічних засобів регулювання дорожнім рухом на вул. Маршала Жукова та пр-ту Перемоги. Однак у минулому році наведене вище перехрестя стояло на обліку, як місце концентрації ДТП. З метою локалізації аварійності та зменшенню кількості ДТП на даній ділянці ВДМ, відділом ДАІ Дніпродзержинського МУ було розроблено «Запропоновану схему організації дорожнього руху в МК ДТП на перехресті пр-ту Перемоги-вул. Маршала Жукова», на якій визначено заходи ліквідації недоліків в утриманні вулично-дорожньої мережі, які сприяли концентрації ДТП на даному перехресті. Вказану схему погоджено з управлінням комунального господарства та затверджено першим заступником міського голови. Разом з тим, у зв`язку з відсутністю дислокації ТЗРДР на даній ділянці, зазначену схему було надано для виконання до управління комунального господарства;

-лист Управління комунального господарства Дніпродзержинської міської ради за вих. № 4-3/161 від 03 липня 2012 року (а.с. 162 том 1 досудового провадження), згідно якого дорожній знак 2.3 «Головна дорога» на перехресті пр-ту Перемоги та пр-ту Маршала Жукова було встановлено 07 червня 2012 року;

-лист Відділу Державтоінспекції Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській обл. за вих. № 4267 від 02 червня 2012 року (а.с. 163 том 1 досудового провадження), згідно якого через відсутність роботи по влаштуванню технічних засобів регулювання дорожнім рухом в 2012 році, в тому числі на перехресті пр-тів Перемоги Маршала Жукова, та невизначеним питанням фактичного балансоутримувача, на початку поточного року була підготовлена доповідна записка на імя начальника головного управління МВС України в Дніпропетровській області, з метою подальшого інформування губернатора області. В доповідній записці наводився приклад про відсутність дорожнього знаку 2.3 на перехресті пр-тів Маршала Жукова-перемоги. Окрім того, до прокуратури міста направлено інформацію від 18 травня 2012 року за № 7463 щодо неналежної роботи з організації та забезпечення безпеки дорожнього руху, в якій наведено приклад про відсутність дорожнього знаку 2.3 на перехресті пр-тів Маршала Жукова-Перемоги;

-фотознімки з перехрестя пр-ту Маршала Жукова з пр-том Перемоги, з яких вбачається, що зі сторони пр-ту Перемоги встановлений знак пріоритету 2.1 «Дати дорогу» (а.с. 102-104 том 2 досудового провадження);

-довідку № 9016773 про ДТП (а.с. 105-108 том 2 досудового провадження), згідно якої 04 червня 2012 року о 19.00 годині сталася ДТП за участю: автомобіля ВАЗ 2101, р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який знаходився у стані сп`яніння; автомобіля ЗАЗ 110247, р.н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , під його керуванням, водій знаходився у тверезому стані; велосипеду АС СТОРМ, н.з. НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_11 , під його керуванням, водій знаходився у тверезому стані; внаслідок ДТП травмовані ОСОБА_18 та ОСОБА_12 ; недоліки утримання вулично-дорожньої мережі відсутні; ДТП сталася внаслідок керування ОСОБА_7 транспортним засобом у нетверезому стані та порушенням ним правил проїзду перехресть;

-лист відділу Державтоінспекції Дніпродзержинського ГУ ГУМВС України в Дніпропетровській області № 7078 від 12 вересня 2012 року (а.с.109 том 2 досудового провадження), згідно якого на пр-ті Маршала Жукова з напрямку пр-ту 50 років СРСР. Перед перехрестям з пр-том Перемоги, відповідно до п. 10.4.4 ДСТУ 4100-02 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування», повинен бути встановлений дорожній знак 2.3 «Головна дорога», оскільки організація дорожнього руху на даному перехресті визначена відповідною схемою. Відсутність дорожнього знаку 2.3 «Головна дорога» на вказаному вище перехресті є порушенням правил утримання вуличної мережі та схеми організації дорожнього руху;

-висновок експертів № 11418/14-52 від 29 серпня 2014 року за результатами проведення судової автотехнічної експертизи (а.с. 155-158 том 1 судового провадження), згідно якого відповідно до термінології Правил дорожнього руху, які діють в Україні, одне й те ж саме перехрестя не може бути одночасно нерівнозначним та рівнозначним. З технічної точки зору, перехрестя, на якому сталася дана ДТП, для обох учасників ДТП є нерівнозначним;

-висновок експертів № 23135/16-52 від 28 січня 2016 року за результатами проведення судової автотехнічної експертизи (а.с. 76-80 том 2 судового провадження), згідно якого з метою забезпечення безпеки дорожнього руху водій автомобіля ЗАЗ ОСОБА_6 в даній дорожній обстановці повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.4, а за моменту виникнення небезпеки для свого руху, відповідно до вимог п. 12.3 ПДР України. В даній дорожній обстановці за встановлених судом вихідних даних водію ОСОБА_7 необхідно було керуватися вимогами п.п. 16.11, 19.3 та дорожнього знаку 2.1 ПДР України. Встановити експертним (розрахунковим) шляхом чи мав водій автомобіля ЗАЗ ОСОБА_6 технічну можливість уникнути даного зіткнення неможливо, з причин вказаних у дослідницькій частині. Технічна можливість уникнути даного зіткнення у водія автомобіля ВАЗ ОСОБА_7 полягала у виконанні п.п. 16.11 та 19.3 ПДР України, для виконання яких не вбачається перешкод технічного характеру. Оскільки вирішити питання експертним (розрахунковим) шляхом щодо технічної можливості уникнути даної ДТП у водія ОСОБА_6 неможливо, то і вирішити питання щодо невідповідності (або відповідності) дій водія відповідно до вимог п. 12.3 ПДР України в даному випадку також неможливо, оскільки відсутні кількісні параметри зближення ТЗ з моменту виникнення небезпеки для руху водію ОСОБА_6 до зіткнення. Приймаючи до уваги обставини виникнення даної ДТП, в діях водія ОСОБА_6 невідповідностей вимогам п. 12.4 ПДР України, з технічної точки зору, не вбачається. Для оцінки дій водія ОСОБА_7 , відповідно до вимог п.п. 19.3, 16.11 та дорожнього знаку 2.1 ПДР України, спеціальних знань в області судової автотехніки не потрібно, дана оцінка може бути здійснена судом самостійно з урахуванням фактично встановлених обставин, які перебували виїзду автомобіля ВАЗ на перехрестя. Приймаючи до уваги висновок від 29 серпня 2014 року № 11418/14-52, в частині того, що дане перехрестя на момент ДТП, враховуючи схему організації дорожнього руху, є нерегульованим нерівнозначним та не містило ознак того, що головна дорога змінювала напрямок руху (відсутні відповідні таблички), а також враховуючи, що кінець головної дороги позначається відповідним дорожній знаком 2.4 «Кінець головної дороги» р. 33 ПДР України, який також на момент ДТП був відсутнім, дії водія автомобіля ЗАЗ ОСОБА_6 в даній дорожній обстановці некоректно регламентувати відповідно до п. 16.12 ПДР України, який стосується лише проїзду рівнозначних перехресть;

-показами свідка ОСОБА_13 , який у судовому засіданні пояснив, що у червні 2012 року він стояв на зупинці, коли повз нього проїхав автомобіль «ВАЗ» бежевого кольору на високій швидкістю. Він провів цей автомобіль поглядом і побачив його зіткнення з автомобілем «Таврія» синього кольору. Водій «ВАЗа» перед перехрестям не зупинявся, просто дуже швидко проїхав. Він вважає, що його швидкість була десь 60 км/год. Він звернув увагу на автомобіль, бо на перехресті був пішохідний перехід і він подумав, навіщо так швидко їхати, це небезпечно, бо там ходять люди. Коли автомобіль «ВАЗ» виїхав на перехрестя, автомобіль «Таврія» був попереду нього. Він вважає, що автомобіль «Таврія» їхав не так швидко. Це було перехрестя нерівнозначних доріг, водій «ВАЗ» їхав по другорядній дорозі, там був знак «Дати дорогу», а автомобіль «Таврія» їхав по головній дорозі. ДТП сталася на перехресті пр-ту Маршала Жукова та пр-ту Перемоги біля кінотеатру «Мир» і Собору десь о 19.00-20.00 годині. Погодні умови були добрі, видимість була гарна. Знак «Дати дорогу» для водія автомобіля «ВАЗ» був точно. Він бачив момент зіткнення, автомобіль «ВАЗ» розвернуло, там був ще й велосипедист. Він був знайдений як свідок у справі, коли побачив оголошення у газеті та на зупинці в оголошенні, тоді він подзвонив по номеру телефона, зазначеному у оголошенні на зупинці, це був ОСОБА_16 - потерпілий. Його вперше викликали як свідка лише у судові засідання. Не відреагував на оголошення у газеті, бо там потрібно було зв`язуватися через редакцію.

Суд не приймає як доказ , на який посилається сторона обвинувачення висновки судової автотехнічної експертизи № 3147-12 від 11.09.2012 року , які винесені по 7,8 та 9 питанням, оскільки вказані висновки грунтуються лише на даних, завданих постановою слідчого дорожню обстановку. Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_14 , який пояснив, що в напрямку руху автомобілю «ВАЗ» (Каліновського) був встановлений знак 2.1 ПДР України, яке регламентує перехрестя нерівнозначних доріг, а у власника автомобіля ЗАЗ (Золотухіна) дорожніх знаків пріоритету, які б регламентували даному перехрестю, встановлено не було. Тобто для Золотухіна дане перехрестя було перехрестям рівнозначних доріг. При цьому на уточнююче запитання експерт пояснив, що згідно правил дорожнього руху України, одночасно для обох водіїв дане перехрестя не може бути як рівнозначним так і нерівнозначним. Тому суд приходить до висновку, що дії водія ОСОБА_6 в дорожній обстановці на час ДТП, некоректно регламентувати до п. 16.12 ПДР України, який стосується лише проїзду рівнозначних перехресть.

Пунктом 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, кого обвинувачують у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Принцип презумпції невинуватості закріплено статтею 62 Конституції України, як нормою прямої дії та нормами Кримінального процесуального Кодексу України.
Частинами 4,5 статті 22 КПК України в межах принципу змагальності сторін, визначено, що повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником. Відповідно до ч.2, 4 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Відповідно до ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст. 9 КПК України.
Згідно ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненного кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим кодексом випадках, - на потерпілого.
Суд же відповідно до ст. 26 КПК України у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.
Тобто обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.
Відповідно до ст.84 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до вимог ч.ч. 1,3 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється в разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим; в діях обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умов доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Заслухавши показання обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_13 , вивчивши матеріали кримінального провадження, суд, залишаючись безстороннім при оцінці наданих сторонами доказів, встановив, що перехрестя пр-тів Маршала Жукова-Перемоги у м. Кам`янському є нерегульованим нерівнозначним перехрестям, дорога по пр-ту Маршала Жукова відносно дороги по пр-ту Перемоги є головною, внаслідок чого ОСОБА_6 об`єктивно не могло бути допущено порушення п. 16.12 Правил дорожнього руху України, який стосується лише проїзду рівнозначних перехресть. Слід також відмітити, що дорожні знаки пріоритету конструктивно виконані такої форми, що учасники дорожнього руху маючи в полі зору обриси даного знаку ( з тильної сторони) можуть розпізнати їх. Згідно показів водія автомобіля ЗАЗ ОСОБА_6 від 25.06.2012 року ( а.с.93 Т.1) :."..Проезжая часть была сухая, было светлое время суток. Проезжая перекресток я отметил для себя наличие знака уступи дорогу на примыкающей улице пр. Победи с права по уходу моего движения....". Таким чином, навіть наявність одного з двох необхідних знаків пріоритету дає можливість водію визначити , що дане перехрестя є нерівнозначним.

Відповідно до п. 7 ППВСУ "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" №14 від 23.12.2005 року - водій трансортного засобу може бути визнаний у порушенні ПДР тільки у тому випадку, якщо він не виконав якогось передбаченого цими правилами обов`язку.

Як вбачається з висновоку експертів № 11418/14-52 від 29 серпня 2014 року за результатами проведення судової автотехнічної експертизи (а.с. 155-158 том 1 судового провадження) виконувати вимоги п. 16.12 йому виконувати не потрібно було, так як вони стосується лише проїзду рівнозначних перехресть. Судом також не встановлено інших порушень ОСОБА_6 правил безпеки дорожнього руху. На підстаі викладеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 слід виправдати на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України через відсутність у його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілій.

Розглянувши цивільний позов, поданий потерпілим ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне його задовольнити, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 1177 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 р. (з наступними змінами) "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них в частині, заподіяній нею (в порядку часткової відповідальності).

Згідно ч .3 ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вимоги щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого матеріальної шкоди у розмірі 2238,45 грн., яка складається з витрат на ліки та поховання матері потерпілого ОСОБА_12 , що документально підтверджені, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в межах заявленої суми позову.

Згідно ст.128 ч.1, ч.5 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом.

Частиною 2 ст.1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вирішуючи позов про стягнення моральної шкоди з обвинуваченого, суд знаходить його обґрунтованим, зумовленим душевними стражданнями через втрату близької людини, що потягло за собою зміни у звичному засобі життя потерпілого та його емоційному і майновому стані, і при розв`язанні питання про розмір шкоди, яку належить стягнути, виходить з положень ст. 23 ЦК України, згідно із якою розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодування, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Вирішуючи питання про розмір морального відшкодування, суд вважає, що сума в 300000 грн., є домірною глибині емоційних переживань потерпілого, оскільки внаслідок ДТП він втратив близького чоловіка-свою матір і ці обставини негативно сказились на моральному стані потерпілого ОСОБА_5 , відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, суд вважає, що на відшкодування спричиненої моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_5 необхідно стягнути завдану моральну шкоду в сумі 300000,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, а саме суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 за проведення судової автотехнічної експертизи № 3147-12 від 11.09.2012 року в сумі 1378 грн. 80 коп., комплексної, комісійної судової автотехнічної експертизи та транспортно - трасологічної експертизи № 3488-3489-12 від 19.11.2012 року в сумі 7370 грн. (а.с.237 т.1 кримінального провадження), судової автотехнічної експертизи № 11418/14-52 від 29.08.2014 року в сумі 1968 грн. ( т.1 а.с.154 матеріалів судового провадження), судової автотехнічної експертизи № 23135/16-52 від 28.01.2016 року в сумі 4608 грн. (т.2 а.с. 75 матеріали судового провадження), а всього 15320,8 грн..

Строк застосування раніше обраного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання закінчився і судом не продовжувався та не обирався інший запобіжний захід.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК УКраїни.

Речовий доказ у справі: автомобіль «ЗАЗ-110247», р.н. НОМЕР_2 , який зберігається на території Дніпровського ВП Кам`янського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області (а.с. 89 том 1 досудового провадження) повернути за належністю ОСОБА_6 .

Що стосується речового доказу, а саме автомобіля «ВАЗ-2101», р.н. НОМЕР_1 , який зберігається на території Дніпровського ВП Кам`янського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області (а.с. 91 том 1 досудового провадження) та налажить ОСОБА_10 , суд приходить до наступного. Згідно свідоцтца про смерть (Серія НОМЕР_8 від 01.07.2008 року, актовий запис №5309) ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , а тому суд приходить до висновку, що вказаний речовий доказ, після набрання вироком законно сили слід повернути спадкоємцям.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Строк застосування раніше обраного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання закінчився і судом не продовжувався та не обирався інший запобіжний захід.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 відраховувати з моменту фактичного взяття його під варту.

ОСОБА_6 визнати невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України за фактом порушення ним правил безпеки дорожнього руху, як особою, що керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілій, та виправдати його на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України через відсутність у його діях складу кримінального правопорушення.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2238 (дві тисячі двісті тридцять вісім) гривень 45 копійок та 300000 (триста тисяч) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 суму вартості проведення судових експертиз в загальній сумі 15320 (п`ятнадцять тисяч триста двадцять) гривень 80 копійок на користь держави.

Речовий доказ у справі: автомобіль «ЗАЗ-110247», р.н. НОМЕР_2 , який зберігається на території Дніпровського ВП Кам`янського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області (а.с. 89 том 1 досудового провадження) повернути за належністю ОСОБА_6 .

Речовий доказ у справі: автомобіль «ВАЗ-2101», р.н. НОМЕР_1 , який зберігається на території Дніпровського ВП Кам`янського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області (а.с. 91 том 1 досудового провадження) повернути спадкоємцям, після померлої ОСОБА_10 (свідоцтца про смерть, Серія НОМЕР_8 від 01.07.2008 року, актовий запис №5309).

Вирок суду може бути оскаржений учасниками процесу до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_1
-

-