печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги Державної фіскальної служби України на бездіяльність слідчого Генеральної прокуратури України, яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна в рамках кримінального провадження № 0000054 та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :
15.08.2018 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга, як вказано, Державної фіскальної служби України за підписом в.о. заступника Голови ДФС ОСОБА_2 , яка передана слідчому судді ОСОБА_1 того ж дня, на бездіяльність слідчого Генеральної прокуратури України, яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна в рамках кримінального провадження № 0000054 та зобов`язання вчинити дії.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Нормою частини 6 ст. 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.
Оскільки Кримінальним процесуальним кодексом України окремо не визначено перелік документів, якими мають підтверджуватися повноваження представника власника майна, проте безперечно вказаним процесуальним законом ставляться вимоги до документів, якими уповноважуються особи на представництво для захисту прав та інтересів, пов`язаних із кримінальним процесом, а саме нормами ст. ст. 44, 45, 50, 51, 5860, 63, 64-1, 64-2 КПК України.
З аналізу положень ст. ст. 64-1 та ст. 64-2 КПК України, вбачається, що представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження та щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути: особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником; керівник чи інша особа, уповноважена законом або установчими документами; працівник юридичної особи.

В такому випадку повноваження представника юридичної особи, на участь у провадженні підтверджується, в тому числі копією установчих документів юридичної особи, якщо представником є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа.

Від імені Державної фіскальної служби України подано скаргу у порядку ст. 303 КПК України, але підписант не підтвердив свої повноваження, згідно з ст. 64-1, 64-2 КПК України та не надав документи, які підтверджують, що ОСОБА_3 є представником, керівником чи іншою уповноваженою законом або установчими документами особою, яка може представляти в.о. заступника Голови ДФС ОСОБА_2 при розгляді даної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо скарга подана особою, яка не має права подавати скаргу.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 64-1, 303, 304, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Скаргу Державної фіскальної служби України на бездіяльність слідчого Генеральної прокуратури України, яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна в рамках кримінального провадження № 0000054 та зобов`язання вчинити дії повернути особі, що подала скаргу.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1