Справа № 215/4669/16-к
УХВАЛА

24 травня 2018 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

у складі:головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальні провадження №0002568 і №0000760 про обвинувачення ОСОБА_6 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 та ч.1 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернівського районного суду м. Кривого Рогу перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 щодо незаконного придбання, зберігання та збуту наркотичних засобів.

В судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 через сплив строку дії запобіжного заходу до завершення судового розгляду справи заявлено клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою, з урахуванням наявних в справі відомостей про особу обвинуваченої, тяжкість і суспільну небезпеку вчинених злочинів, через продовження існування ризиків впливу на свідків та перешкоджання кримінальному провадженню, ухилення ОСОБА_6 від суду.

Обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала проти клопотання прокурора як необґрунтованого.

Захисник ОСОБА_5 також заперечував проти клопотання прокурора, подав письмове клопотання про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 на домашній арешт. У своєму клопотанні посилається на тривалий термін знаходження ОСОБА_6 під вартою, що є очікуванням покарання і носить дискримінаційний характер, відсутність доказів причетності ОСОБА_6 до злочинів та відсутність доказів впливу на свідків чи ухилення від суду, недопустимість зібраних письмових доказів по кримінальному провадженню, молодий вік обвинуваченої, позитивні характеристики, намір створити сім`ю і наявність на її утриманні хворої бабусі, в тому числі з урахуванням практики ЄСПЛ з цього питання.

Прокурор ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора ОСОБА_3 .

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків.

Згідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Вирішуючи питання щодо зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом також враховується, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні корисливого тяжкого і середньої тяжкості кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконним оббігом наркотичних засобів, за які передбачено максимальне покарання до десяти років позбавлення волі, раніше вона притягалась до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, судимість за якими погашена, офіційних джерел доходу не має, що в своїй сукупності, на думку суду, свідчить про продовження існування і актуальність ризиків вчинення нею нових корисливих злочинів з метою відшукання коштів для існування, ухилення від суду і перешкоджання кримінальному провадженню.
Доводи захисника про можливість запобігання визначеним ризикам шляхом застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту суд вважає недостатньо обґрунтованими.
Враховуючи викладене, наявність випадків порушення обвинуваченою порядку в судовому засіданні, необхідність завершення судового розгляду справи, в т.ч. допиту самої обвинуваченої та дослідження письмових доказів, та зважаючи на значний суспільний інтерес даної категорії справи, який з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, що відповідає правовим позиціям Європейського суду з прав людини, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченої ОСОБА_6 під вартою ще на 60 днів згідно ст.331 ч.3 КПК України.
Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 184, 199, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів до 25 липня 2018 року включно.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну застосованого ОСОБА_6 запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

СУДДЯ