Єдиний унікальний номер 235/3134/17
Номер провадження 11-кп/775/225/2018

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_4 ,

прокурора: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

обвинуваченої: ОСОБА_7 ,

розглянув у місті Бахмуті Донецької області у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції у приміщені апеляційного суду Донецької області апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 жовтня 2017 року у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР № 0001218 від 13 травня 2017 року, щодо ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 жовтня 2017 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Звенигородка Черкаської області, громадянки України, українки, освіта неповна середня, не одруженої, не працюючої, маючої на утриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше судимої:

11 січня 2011 р. Кам`янським районним судом Черкаської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

27 серпня 2012 р. Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 71 КК України до покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі;

03 грудня 2014 р. Чигиринським районним судом Черкаської області за ст. 185 ч.3, 70 ч.1,ч.4 КК України до 6 років 10 місяців позбавлення волі, 21.09.2016 р. ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області звільнена від відбування основного покарання умовно-достроково на невідбутий строк 2 роки 5 місяців 24 дні,

зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,-

визнано винною та призначено покарання за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, 71 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, вирішено питання про судові витрати.

Згідно вироку, 13 травня 2017 року, приблизно об 10 год.30 хв., ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі своєю подругою особою ,відносно якої матеріали виділені у окреме провадження , з метою скоєння крадіжок з приватних домоволодінь громадян, приїхали до смт. Удачне, Покровського району, Донецької області.

В цей же день приблизно об 11.00 год., проходячи повз приватного домоволодіння АДРЕСА_3 , що належить на правах приватної власності гр. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , керуючись прямим умислом та корисливим мотивом, ОСОБА_7 та особа ,відносно якої матеріали виділені у окреме провадження, прийняли рішення щодо викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, що знаходились в приміщенні вказаного домоволодіння.

Безпосередньо реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 та особа ,відносно якої матеріали виділені у окреме провадження ,підійшли до огорожі вказаного домоволодіння, а саме дерев`яної штахетної калитки, яка була закрита на металевий ланцюжок, та переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливим мотивом, за попередньою змовою групою осіб, відкрили зазначену калитку та таким чином проникли на територію вищевказаного домоволодіння. Перебуваючи у дворі домоволодіння та переконавшись, що на території домоволодіння, та у приміщенні будинку власників не має, ОСОБА_7 та особа ,відносно якої матеріали виділені у окреме провадження, підійшли до вхідних дверей будинку та шляхом вільного доступу через незаперті вхідні двері проникли до середини вказаного будинку, де з метою відшукання грошових коштів та інших матеріальних цінностей, що належать ОСОБА_11 , стали перевертати особисті речі останньої, але викрасти належне їй майно не змогли та злочин до кінця не довели, тобто не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були затримані ОСОБА_11 та її донькою ОСОБА_12 , які в цей час зайшли до будинку. В подальшому ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про скоєний злочин повідомили до поліції та безпосередньо затриманих на місці скоєння злочину ОСОБА_7 та особу ,відносно якої матеріали виділені у окреме провадження, по приїзду поліції передали останнім.

В апеляційній скарзі обвинувачена не оспорюючи фактичних обставин справи, просить зарахувати строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України На обґрунтування своїх вимог вказує, що суд першої інстанції зарахувавши строк попереднього ув`язнення відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України до 20 червня 2017 року порушив її конституційні права та свободи, оскільки не допускається зворотня дія в часі, якщо новий закон погіршує становище особи. Стверджує, що суд повинен керуватися редакцією старого закону, оскільки він поліпшує її становище та строк попереднього ув`язнення їй необхідно рахувати з дня затримання по день набрання вироком законної сили.

Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченої та захисника, які наполягали на задоволені апеляційної скарги, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу обвинуваченої залишити без задоволення, а вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого ОСОБА_7 злочину, правова кваліфікація її дій за ч. 3 ст. 15 - ч.3 ст.185 КК України та призначене покарання у виді 3 роки 6 місяців позбавлення волі із застосуванням положень ч. 1 ст. 71 КК України, учасниками судового провадження не оспорюються та не оскаржуються, а тому у відповідності до положень ст.404 КПК України апеляційною інстанцією не перевіряються.

У відповідності до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених КПК. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до вимог ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався в повній мірі.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 5 КК закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Зворотна дія закону означає, що новий закон застосовується як до тих фактів і правовідносин, як виникли чи продовжують існувати після набрання цим актом законної сили, так і тих, що існували до цього. Водночас цей принцип не може тлумачитися як такий, що забороняє пряму дію закону, тобто дію або застосування цього закону до фактів і правовідносин, які виникли або тривають після набрання законом чинності.

Оскільки попереднє ув`язнення має триваючий у часі характер і застосовувалося щодо ОСОБА_7 з моменту затримання 13 травня 2017 року до 20 червня 2017 року включно (тобто під час дії ч. 5 ст. 72 КК у редакції Закону України № 838-VIII, який визначав правило зарахування попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі), так і після того, починаючи з 21 червня 2017 року (коли набрав чинності Закон України № 2046-VIII, яким ч. 5 ст. 72 КК викладена в новій редакції, що передбачає зарахування попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі), судом першої інстанції з урахуванням положень ч. 2 ст. 5 КК було прийнято рішення про зарахування обвинуваченій ОСОБА_7 періоду попереднього ув`язнення, який мав місце до 20 червня 2017 року включно, за правилами ч. 5 ст. 72 КК у редакції Закону України № 838-VIII (з урахування принципу заборони зворотної дії закону, який «іншим чином погіршує становище особи»), а періоду попереднього ув`язнення, який тривав, починаючи з 21 червня 2017 року, - за правилами ч. 5 ст. 72 КК у редакції Закону України № 2046-VIII (відповідно до принципу прямої дії закону). З огляду на це суд першої інстанції при винесені вироку правильно застосував положення ч. 5 ст. 72 КК.

За таких обставин в частині зарахування ОСОБА_7 у строк відбуття покарання строку її попереднього ув`язнення за правилами ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 № 838-VIII з 21.06.2017 року по день набрання вироком законної сили є незаконним та необґрунтованим.

Будь-яких порушень кримінального процесуального законодавства, що тягнуть за собою скасування або зміну вироку, колегія суддів не вбачає.

За таких обставин колегія суддів вважає, вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтований, а тому відсутні підстави для його зміни чи скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404-405, 407, 418, 419 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 жовтня 2017 року, щодо ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченим, що знаходиться під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: