11-сс/775/257/2018(м)
263/9841/18

Категорія: ст. 194 КПК України Суддя 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 липня 2018 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
та справах про адміністративні правопорушення
Апеляційного суду Донецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі Донецької області апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 липня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Азербайджану, уродженця м.Баку, Азербайджан, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 19.07.2018 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Маріупольський слідчий ізолятор» терміном на 58 днів по 14.09.2018 року включно, визначена застава у сумі 100000 гривень з визначенням обов`язків у разі сплати застави по 14.09.2018 року.
17.07.2018 року о 18.05год. ОСОБА_8 затриманий у порядку ст. 208 КПК України та в цей же день йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
За вказаним кримінальним провадженням 19.08.2017 року на розгляд слідчого судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 строком на 60 діб з призначенням застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 на початку 2017 року, точної дати слідством не встановлено, володіючи зв`язками з особами, які займаються незаконним обігом наркотичних речовин на території м. Маріуполя Донецької області, вступив в злочину змову з раніше знайомими йому ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , яка передбачала придбання вказаними особами наркотичного засобу у ОСОБА_8 , зберігання і подальший збут наркозалежним особам на території м. Маріуполя Донецької області.
ОСОБА_8 21.06.2018 року при невстановлених слідством обставинах незаконно збув ОСОБА_9 і ОСОБА_13 , наркотичний засіб метадон.
В цей же день о 13.56год., ОСОБА_9 , знаходячись в автомобілі ВАЗ 2110, державний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Морських десантників у м. Маріуполі Донецької області, разом з ОСОБА_13 , групою осіб, незаконно збули «оперативному покупцю» ОСОБА_14 вищевказану наркотичну речовину, яку придбали у ОСОБА_8 , яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадоном, маса якого склала 0,125г (в перерахунку на основу).
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд першої інстанції при постановленні судового рішення послався на конкретні рішення Європейського суду з прав людини, але в цих рішеннях взагалі йде мова про можливість обрання найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо осіб, які скоїли особливо тяжкі злочини, натомість, ОСОБА_8 не скоював особливо тяжкого злочину, кримінальне правопорушення, яке передбачене ч.2 ст.307 КК України не відноситься до особливо тяжких злочинів.
Зазначає, що слідчий суддя жодним чином не аргументував, чому він дійшов висновку, що ОСОБА_8 , який тривалий час проживає у м.Маріуполі у цивільному шлюбі, має постійне місце проживання, може переховуватись від органів досудового розслідування; вплинути на свідків, які вже допитані, з ними проведені інші слідчі дії; знищити або спотворити речові докази і які саме, оскільки за місцем його проживання вже був проведений обшук і вилучені речові докази, а при затриманні ОСОБА_8 був проведений його особистий обшук.
Вважає, що обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту унеможливить можливість будь-якого впливу на свідків та інших осіб, зробить неможливим скоїти інше кримінальне правопорушення.
Зазначає, що суду першої інстанції захисником підозрюваного надавались медичні документи на підтвердження того, що у ОСОБА_8 відсутня кінцівка правої руки, він страждає на кілька важких серцево-судинних захворювань, у 2013 році переніс гострий інфаркт міокарда, страждає на ішемічну хворобу серця, атеросклероз венечних артерій, серцеву недостатність 1 ступеня, які з віком погіршуються і загострюються, фактично є людиною з інвалідністю, проте слідчий суддя не врахував ці обставини при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Окрім того зазначає, що можлива наявність істотного порушення вимог КПК щодо відсутності перекладача як в ході розгляду судом клопотання слідчого, так і на стадії досудового розслідування.
Позиції учасників судового провадження
Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, думку прокурора, який апеляційну скаргу захисника просив залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, ознайомившись з витребуваними матеріалами і обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Мотиви Суду
Органом досудового слідства ОСОБА_8 підозрюється у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке відноситься згідно зі ст.12 КК України до тяжкого злочину, за який санкцією статті КК передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.
Мотивуючи прийняте рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зазначив, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, останній обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, а саме на понятих, що були задіяні під час проведення оперативної закупки та обшуку, «оперативного покупця», експертів, які проводили дослідження предметів вилучених у підозрюваного, знищити, спотворити докази або вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України та не знайшов підстав для застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, і з урахуванням вищевказаних обставин визначив розмір застави у сумі 100 000 гривень.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді.
Слідчий суддя, приймаючи рішення про обрання стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановив як наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, так і існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК Кодексу, які знайшли своє підтвердження під час розгляду клопотання слідчого.
Захисник не оскаржує наявність обґрунтованої підозри, а просить з урахуванням даних про особу застосувати щодо його підзахисного більш м`який запобіжний захід.
Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити вище перелічені дії.
Згідно вимог ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Таким чином, як в суді першої, так і апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_8 раніше не судимий, підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 року з конфіскацією майна, не має стійких соціальних зв`язків, є громадянином Азербайджану, прокурором доведено, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування, враховуючи вагомість наявних доказів та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, перебуваючи на волі, може впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею визначений розмір застави, відповідно до вимог ч.3 ст. 183 КПК України та з дотриманням вимог п.2 ч.5 ст.182 КПК України, згідно якого розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто від 36 820 до 147 280 гривень відповідно.
Викладене вище, в свою чергу, унеможливлює задоволення апеляційних вимог захисника про обрання щодо його підзахисного більш м`якого запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у скоєні тяжкого кримінального правопорушення, заявлені ризики щодо обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, а посилання в апеляційній скарзі захисника на те, що у ОСОБА_8 відсутня кінцівка правої руки, він страждає на кілька важких серцево-судинних захворювань, не зменшують заявлені ризики щодо обрання стосовно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Що стосується апеляційних вимог про зменшення розміру застави до мінімального, вони також не підлягають задоволенню, оскільки слідчий просив визначити заставу у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, слідчий суддя часткового задовольнив клопотання слідчого саме в частині розміру застави, з урахуванням тих обставин, на які посилається захисник в апеляційній скарзі. Крім того, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, застава у меншому розмірі не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Стосовно вимог про проведення судового розгляду у суді першої інстанції без перекладача, вони не є слушними, оскільки матеріали провадження не містять заяв, клопотань, тощо ні від підозрюваного, ні від його захисника за призначенням ОСОБА_15 з цього приводу.
З урахуванням наданих матеріалів справи і встановленого в ході апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді за клопотанням про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а висновок про неможливість застосування іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, правильним.
Отже, апеляційні вимоги захисника є необґрунтованими та не підлягаючими задоволенню.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 липня 2018 року про застосування щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 58 днів по 14 вересня 2018 року включно, з визначенням розміру застави у сумі 100 000 гривень, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4