печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України, щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №008030,-

В С Т А Н О В И В :

30.05.2018 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Головної військової прокуратури Генеральна прокуратури України, яка полягає у неповернені тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування скарги, зазначено, що під час обшуку житла ОСОБА_4 було вилучено Mac Book Air серія 002M63VPF6T6, мобільний телефон Apple X imei НОМЕР_1 з сім картою ТОВ «Лайфсел» НОМЕР_2 , мобільний телефон Apple 7+ з сім карткою оператора Київстар НОМЕР_3 . Оскільки вказане майно відповідно до ч.2 ст. 167 КПК України є тимчасово вилученим і до цього часу слідчим в порушення строку, передбаченого ч.5 ст. 171 КПК України не внесено до суду клопотання про арешт вказаного майна і слідчим суддею відповідно ч.6 ст.173 КПК України не прийняте відповідне рішення, вважає тимчасово вилучене майно повинно бути негайно повернуто законному володільцю.

Таким чином, адвокат ОСОБА_3 просить слідчого суддю зобов`язати повернути тимчасово вилучене майно, а саме: Mac Book Air серія 002M63VPF6T6, мобільний телефон Apple X imei НОМЕР_1 з сім картою ТОВ «Лайфсел» НОМЕР_2 , мобільний телефон Apple 7+ з сім карткою оператора Київстар НОМЕР_3 .

Особа, яка подала скаргу у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином. Разом з цим, через канцелярію суду 13.07.2018 адвокатом ОСОБА_3 було подано заяву про те, що підтримує скаргу та просить розглядати за його відсутності.

Представник Генеральної прокуратури України у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином. Поряд з цим, 13.07.2018 прокурором ОСОБА_5 було подано заяву про те, що заперечує щодо задоволення клопотання та просить розглядати за його відсутності. Також разом із заявою надав копію ухвали Печерського районного суду м. Києва від 24.05.2018. про накладення арешту, яке було вилучено під час огляду квартири ОСОБА_4 .

Суд, на підставі ч.3 ст.306 КПК України, визнав можливим розгляд скарги за відсутності особи, яка подала скаргу та представника Генеральної прокуратури України.

Вивчивши скаргу та дослідивши письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного.

За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора та слідчого.

Судовим розглядом встановлено, що Слідчими Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України у складі групи слідчих Головного слідчого управління Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0008030 від 16.09.2014 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 146, ч.2 ст. 147, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 256, ч. 3 ст. 28, ч.1 ст. 263, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 187,ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 369, ч.1 ст. 377 КК України.

Згідно з ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право серед іншого, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Більше того, сам по собі факт надання дозволу на проведення обшуку з метою виявлення та вилучення певних речей та документів, предметів і грошових коштів ще не вказують на те, що вилучені речі, предмети та документи відповідають критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167, ст. 98 КПК України. Зазначене також обґрунтовується тим, що у випадку вилучення майна, яке, за переконанням органу досудового розслідування, містить відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення чи здобуте злочинним шляхом, тощо, він не пізніше наступного робочого дня зобов`язаний звернутись до слідчого судді з клопотанням в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України про його арешт, довівши наявність обставин, визначених ст. 98, ч. 2 ст. 167, ст. 170 КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, зокрема, за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи та вимог КПК України слідчий суддя надходить до висновку про те, що речі, які просить повернути адвокат ОСОБА_3 не є тимчасово вилученим майном так як на вилучене майно накладено арешт в порядку ч.1 ст. 170 КПК України, що виключає можливість у його поверненні, у зв`язку з цим, слідчий суддя вважає, що дана скарга є безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 98, 100, 168, 169, 171, 173, 303, 305, 307, 309, 372, 376, 532 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України, щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №008030 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1