Справа № 461/3233/18
Провадження № 1-кс/461/7692/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2018 Галицький районний суду м. Львова в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові погоджене з прокурором прокуратури Львівської області ОСОБА_7 клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000082 від 24.04.2018 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево Закарпатської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:
Слідчим управлінням ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000082 від 24.04.2018 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 20.07.2018 року по даному кримінальному провадженню підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарання (№19), з визначенням розміру застави, що становить 15 500 000,0 гривень.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 03.08.2018 року, ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 20.07.2018 року, залишено без змін.

Старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_8 за погодженням прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Слідчий зазначає, що оцінюючи особу підозрюваного ОСОБА_5 та вчинене ним кримінальне правопорушення, враховуючи те, що у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого злочину, останньому. загрожує покарання лише у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна, без альтернативи призначення іншого покарання, та на даний час органом досудового розслідування ще не виконано всіх слідчих дій, які мають важливе значення для встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення, досудове слідство приходить до переконання, що ризики в наявності передбачених ст.177 КПК України підстав для застосування запобіжного заходу, з огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності та призначення вищевказаного покарання може: переховуватися від органу досудового розслідування та суду, покинувши межі території України переїхавши на постійне місце проживання у Республіку Угорщина; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, які ще не допитані, шляхом вступу із ними позапроцесуальні відносини, надавати поради із урахуванням відомих йому обставин кримінального провадження та схиляти до дачі завідомо неправдивих показань, тим самим перешкоджати досудовому розслідуванню; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інші кримінальні правопорушення, пов`язані із збутом наркотичних засобів та психотропних речовин; знищити, сховати або спотворити речі та предмети, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Крім того, на даний час заявлені ризики не зменшилися та з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, зокрема встановлені інші епізоди протиправної діяльності ОСОБА_5 та ряду інших осіб з числа близького оточення останнього, пов`язані із вчиненням кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 263, 307, 309 КК України, що може вказувати на вчинення ОСОБА_5 злочину у складі організованої групи та із використання холодної та вогнепальної зброї, що вказує на особливу небезпечність особи ОСОБА_5 та його спільників, яким наданий час планується повідомлення про підозру у вказаних злочинах.

В судовому засіданні прокурори та слідчий кожний окремо підтримали клопотання у повному обсязі та просили його задовольнити.

Підозрюваний та його захисники у судовому засіданні проти клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечили, просили обрати альтернативний запобіжний захід.

Заслухавши думку прокурора та слідчого щодо поданого клопотання, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши надані матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам ст. 184 КПК України і воно отримано підозрюваним 10.09.2018 року о 13 годині 45 хвилин. Розгляд клопотання згідно з вимогами ч. 2 ст. 184 КПК України проведений більш ніж через 3 години після отримання підозрюваним копії клопотання та матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно положень статті 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання, приймає до уваги вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, не допускається тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого без судового рішення, що виключає можливість, в тому числі, і «автоматичного» продовження застосування такого запобіжного заходу. При цьому, після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого, однак застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування). Метою і підставою продовження тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

18 липня 2018 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті наркотичних засобів та психотропних речовин у великих розмірах.

19 липня 2018 року вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

20 липня 2018 року ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про оголошення нової підозри та зміну раніше оголошеної підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

Поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року).

Обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами, а саме: зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом старшого оперуповноваженого в ОВС відділу оперативних розробок у Західному регіоні (м. Львів) Управління організації оперативних розробок та негласної роботи ДПН Національної поліції України майора поліції ОСОБА_9 від 25.04.2018; показаннями свідка ОСОБА_10 від 26.04.2018; показаннями свідка ОСОБА_10 від 07.05.2018; показаннями свідка ОСОБА_10 від 07.06.2018; показаннями свідка ОСОБА_10 від 23.08.2018; висновок експерта № 3/433 від 17.05.2018 за результатами судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів; протоколом огляду (добровільної видачі товару) від 26.05.2018; висновком експерта № 3/491 від 05.06.2018 за результатами судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів; протоколом огляду покупця від 18.07.2018; протоколом огляду від 18.07.2018; протоколом огляду від 18.07.2018; протоколом огляду місця події від 18.07.2018; протоколом затримання особи ОСОБА_5 підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 18.07.2018; протоколом за результатами аудіо-, відеоконтролю особи від 26.06.2018; протоколом про результати проведення НСРД від 02.07.2018; показаннями свідка ОСОБА_11 від 18.07.2018; показаннями свідка ОСОБА_12 від 19.07.2018; показаннями свідка ОСОБА_12 від 26.07.2018; показаннями свідка ОСОБА_13 від 26.07.2018; показаннями свідка ОСОБА_14 від 18.07.2018; показаннями свідка ОСОБА_14 від 07.08.2018; показаннями свідка ОСОБА_15 від 18.07.2018; показаннями свідка ОСОБА_15 від 07.08.2018; висновком експерта №3/668 від 26.07.2018 за результатами судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів; висновком експерта №3/690 від 03.08.2018 за результатами судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів; вилученими речовими доказами під час проведення 18.07.2018 обшуку помешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , зокрема: грошовими коштами в сумі 700 грн., які були попередньо ідентифіковані 03.05.2018 та 26.05.2018 для проведення оперативної закупки у ОСОБА_5 ; а також іншими матеріалами кримінального провадження №0000082 від 24.04.2018.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.197 КК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства з боку особи, яка обвинувачується у вчиненні протиправного діяння.

Заслухавши думку прокурора та пояснення слідчого щодо поданого клопотання, пояснення підозрюваного та його захисника, враховуючи особу підозрюваного, який раніше не судимий, та те що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а у випадку обрання м`якшого запобіжного заходу може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, покинувши межі території України переїхавши на постійне місце проживання у Республіку Угорщина; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, які ще не допитані, шляхом вступу із ними поза процесуальні відносини, надавати поради із урахуванням відомих йому обставин кримінального провадження, та схиляти до дачі завідомо неправдивих показань тим самим перешкоджати досудовому розслідуванню; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інші кримінальні правопорушення, пов`язані із збутом наркотичних засобів та психотропних речовин; знищити, сховати або спотворити речі та предмети, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, окрім того, встановлені інші епізоди протиправної діяльності ОСОБА_5 та ряду інших осіб з числа близького оточення останнього, пов`язані із вчиненням кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 263, 307, 309 КК України, що може вказувати на вчинення ОСОБА_5 злочину у складі організованої групи та із використання холодної та вогнепальної зброї, що вказує на особливу небезпечність особи ОСОБА_5 та його спільників з метою запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під варто.

Продовжуючи підозрюваному строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає таку міру виправданою, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ у справі «Лабіта проти Італії»).

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, розмір застави визначається в межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, який має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства, наявність по справі реальних ознак справжнього реального інтересу, що кримінальне правопорушення вчинене у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та направлене проти здоров`я нації, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу яка перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме в розмірі 15 500 000,0 гривень, оскільки саме такий розмір застави є достатнім та необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки. Підстав для зміни розміру застави, суд не вбачає.

Такий розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у підозрюваного бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Окрім того Європейський суд з прав людини суд зазначив «не дивним є те, що національні суди при визначенні суми застави, яка би забезпечила впевненість у тому, що винна особа не уникне правосуддя, в основному посилалися на рівень відповідальності обвинуваченого, тяжкість злочину і розмір заподіяної шкоди. Не було також впевненості у тому, що застава, сума якої визначатиметься виключно пропорційно до майнового стану заявника, зможе забезпечити його присутність на судовому розгляді порушеної проти нього справи».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176,177,183,193,194,196,197,395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 задоволити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 діб до 08 листопада 2018 року, включно.

На підставі ч. 3,5 ст. 183 КПК України визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обов`язків підозрюваним ОСОБА_5 у розмірі, що становить 15 500 000,0 гривень.

Роз`яснити ОСОБА_5 , його право внести або забезпечити внесення іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) застави у будь-який момент з часу винесення ухвали на депозитний рахунок суду №0757, банк ДКС України, м. Київ, МФО 820172, , одержувач ТУ ДСА в Львівській області.

Внесення застави визначеної слідчим суддею про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є підставою для звільнення особи з-під варти.

Встановити ОСОБА_5 , у випадку внесення застави, наступні обов`язки строком на два місяці з моменту внесення такої:

1) прибувати до старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_16 або іншого слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

2) не відлучатися із м. Мукачево без дозволу старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_16 або іншого слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора або суду;

3) повідомляти старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_16 або іншого слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні №0000082 від 24.04.201 8;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у випадку невиконання вищезазначених обов`язків та в подальшому розгляду питання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на підставі п.3 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя матиме право не визначати розмір застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_17 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1