печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6082/18-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 червня 2018 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

заявника ОСОБА_5 ,

представника заявника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва №757/35381/17-к від 21.06.2017 року . ,-
в с т а н о в и в:
У провадження Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва №757/35381/17-к від 21.06.2017 року.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва №757/35381/17-к від 21.06.2017 року накладено арешт на адміністративну будівлю, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погодившись із накладем арештом сторона захисту звернулась до суду із клопотанням про зняття арешту з вищевказаної будівлі, мотивуючи своє клопотання тим, що вказане майно не підпадає під положення ч. 2 ст. 167 КПК України. ОСОБА_5 набула вказане майно згідно договору куплі-продажу 25.03.2009 року, тобто задовго до подій що є предметом кримінального провадження. ОСОБА_5 не є ані підозрюваною, ані обвинуваченою у вказаному кримінальному провадженні. Окрім того вказаний автомобіль не відповідає вимогам ст. 98 КПК України та не підпадає під конфіскацію.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 вказане клопотання підтримав та просив задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 підтримала думку адвоката.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував.

Заслухавши думку учасників судовогог розгляду, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання з огляду на таке.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва №757/35381/17-к від 21.06.2017 року накладено арешт на адміністративну будівлю, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Водночас, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до усталеної практики Європейського суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заяваN 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, SeriesAN 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав контрактної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73 SeriesAN 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n.50, SeriesAN 98).

Слідчим суддею під час розгляду даного клопотання встановлено, що адміністративна будівля, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка не є фігурантом кримінального провадження та їй про підозру у вчиненні кримінально карного діяння не оголошено, цивільний позов до нього не пред`явлено.

Оцінюючи вказані вище обставини в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту конкретної особи, у зв`язку з чим вважає необхідним скасувати арешт вищевказаної будівлі.

Враховуючи вище викладене, та керуючись положеннями ст.ст. 167, 168, 169, 171, 173, 174 234, 235, 236, КПК України, -

у х в а л и в:
Клопотання задовольнити.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.06.2017 року у справі № 757/35381/17-к арешт на адміністративну будівлю, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1