УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Категорія ч.2 ст. 194 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
23 травня 2018 року
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря: ОСОБА_5
за участю: прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , працюючого, одруженого, раніше судимого, засуджено
-за ч. 2 ст. 194 КК України на 5 (п`ять) років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 70 ч. 4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим з врахуванням вироку Богунського районного суду м. Житомира від 31.03.2016 визначено остаточну міру покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Житомира, громадянина України, проживаючого АДРЕСА_2 , зареєстрованого АДРЕСА_3 , раніше судимого, засуджено
-за ч. 2 ст. 194 КК України на 5 (п`ять) років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 70 ч. 4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим з врахуванням вироку Богунського районного суду м. Житомира від 31.03.2016 визначено остаточну міру покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання рахувати з часу набрання вироком законної сили.
До вступу вироку в законну силу обрано запобіжний захід тримання під вартою.
В строк відбуття покарання зараховано час попереднього ув`язнення з 8.10.2015р. по день набрання вироком законної сили відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України з 8.10.2015 по 20.06.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 21.06.2017 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнуто з засуджених на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта в розмірі 307 грн. 02 коп.
в с т а н о в и л а:
Судом встановлено, що у невстановлений слідством день та час ОСОБА_8 та ОСОБА_9 домовились спільно вчинити пошкодження чужого майна, а саме автомобіля «Toyota Camry» номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_12 . Розподіливши між собою ролі, відповідно до яких ОСОБА_9 повинен був облити вищевказаний автомобіль заздалегідь заготовленим ОСОБА_8 нафтопродуктом бензином та підпалити його, а ОСОБА_8 повинен був спостерігати за навколишньою обстановкою, щоб у разі виникнення небезпеки викриття їх злочинної діяльності сторонніми особами попередити про це ОСОБА_9 .
Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на пошкодження чужого майна шляхом підпалу, ОСОБА_9 04.08.2015 близько 03 години 50 хвилин, діючи в межах спільної злочинної змови, перебуваючи біля будинку № 91 по вул. Перемоги в м. Житомирі, облив заздалегідь заготовленим нафтопродуктом - бензином та підпалив припаркований поруч вищевказаного будинку автомобіль «Toyota Camry», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_12 , а ОСОБА_8 у цей час, діючи згідно розподілених ролей, перебуваючи біля будинку № 91, що розташований по вул. Перемоги в м. Житомирі, спостерігав за навколишньою обстановкою, щоб у разі виникнення небезпеки викриття злочинної діяльності сторонніми особами попередити про це ОСОБА_9 .
Таким чином, ОСОБА_8 з ОСОБА_9 за попередньою змовою умисно, спільно, шляхом підпалу, пошкодили автомобіль «Toyota Camry», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_12 , заподіявши потерпілому матеріальної шкоди на суму 151 970 грн., після чого покинули місце вчинення кримінального правопорушення.
Своїми умисними діями, які виразились у умисному пошкодженні чужого майна шляхом підпалу, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 194 КК України.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікації дій, призначеного покарання, вказує на неправильне зарахування йому строку попереднього ув`язнення.
Просить вирок Богунського районного суду змінити, та відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати йому у строк відбування покарання термін його тримання під вартою з 08.10.2015 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 не оспорюючи фактичні обставини справи, вказує на неправильне застосування судом Закону України про кримінальну відповідальність.
Вказує, що судом першої інстанції зараховано обвинуваченому ОСОБА_8 в строк відбуття покарання його попереднє ув`язнення з дня взяття під варту, а саме з 08.10.2015 року по 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 року до дня набрання вироком законної сили - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
21.06.2017 року набули чинності зміни до ст. 72 КК України, внесенні Законом України від 08.05.2017 року за №2046-VIII, згідно з яким змінився порядок зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.
Виходячи зі змісту ст. 5 ч. 2 КК України не має зворотної дії в часі закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи.
Враховуючи поняття та суть зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі, вважає, що в вироку суду помилково не було зараховано ОСОБА_8 в строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення з 08.10.2015 р. по день набрання вироком законної сили відповідно до вимог ст.72 ч.5 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Заслухавши доповідача, пояснення захисника та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні скарги, заперечення прокурора, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про фактичні обставини кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду і наведених у вироку доказів, є обґрунтованими і законними та апелянтами не оспорюються.
Не оспорюється в апеляційних скаргах також правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 194 КК України.
Покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на думку колегії суддів призначено з дотриманням положень ст. 65 КК України.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_8 ОСОБА_13 про неправильне застосування судом першої інстанції Закону України про кримінальну відповідальність апеляційний суд вважає безпідставними з огляду на наступне.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Зворотна дія закону означає, що новий закон застосовується як до тих фактів і правовідносин, які виникли чи продовжують існувати після набрання цим актом законної сили, так і тих, що існували до цього. Водночас цей принцип не може тлумачитися як такий, що забороняє пряму дію закону, тобто дію або застосування цього закону до фактів і правовідносин, які виникли або тривають після набрання законом чинності.
Оскільки попереднє ув`язнення має триваючий у часі характер і застосовувалося щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 як до 20 червня 2017 року включно (тобто під час дії ч. 5 ст. 72 КК у редакції Закону України № 838-VIII, який визначав правило зарахування попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі), так і після того, починаючи з 21 червня 2017 року (коли набрав чинності Закон України № 2046-VIII, яким ч. 5 ст. 72 КК викладена в новій редакції, що передбачає зарахування попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі), судом першої інстанції з урахуванням положень ч. 2 ст. 5 КК України було прийнято рішення про зарахування засудженим періоду попереднього ув`язнення, яке мало місце до 20 червня 2017 року включно, за правилами ч. 5 ст. 72 КК у редакції Закону України № 838-VIII (з урахування принципу заборони зворотної дії закону, який «іншим чином погіршує становище особи»), а періоду попереднього ув`язнення, який тривав, починаючи з 21 червня 2017 року - за правилами ч. 5 ст. 72 КК у редакції Закону України № 2046-VIII (відповідно до принципу прямої дії закону).
Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 01.03.2018 року по справі № 51-577км18.
Таким чином, колегія суддів, погоджується з висновком суду першої інстанції про зарахування ОСОБА_8 та ОСОБА_9 покарання за ч.5 ст.72 КК у строк відбування покарання строку їх попереднього ув`язнення з 08.10.2015 року до 20.06.2017 року (включно) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 року до дня набрання вироком законної сили - із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які давали б підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Богунського районного суду м. Житомира від 05 лютого 2018 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_8 - без змін.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення копії вироку.
Судді: