АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1804/18 Справа № 200/5709/18 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2018 року м. Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2018 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000747 щодо

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Новомосковськ
Дніпропетровської області, громадянина України, який
зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1 , фактично
проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

За вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2018 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 369 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
Вирішено питання щодо речових доказів у провадженні.
Судом ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні у м. Дніпрі за обставин, викладених у вироку, у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду та наданні такої вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади.
Як установив суд, старший оперуповноважений сектору боротьби з майновими злочинами в державному секторі та шахрайством відділу кримінальної поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_9 в ході виконання службових обов`язків, а саме доручення слідчого 45/2-2741 від 15.03.2018 в кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) 12.03.2018 за № 0000676 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, 21 березня 2018 року приблизно о 14.20 год. в телефонному режимі викликав громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної будівлі Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, що розташована у м. Дніпро, пл. Троїцька, 2-а, для надання пояснень. В ході спілкування, ОСОБА_6 звернутися з пропозицією надання працівнику поліції неправомірної вигоди за невчинення ОСОБА_9 дій, направлених на притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000676.
21 березня 2018 року близько 18.35 год. ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на надання неправомірної вигоди службовій особі Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надав останньому раніше не обумовлену суму неправомірної вигоди в сумі 3000 грн. за невчинення дій відносно нього, з використанням наданої влади, а саме за не притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, в кримінальному провадженні № 0000676.
В апеляційний скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не погоджуючись з вироком суду, посилається на те, що судом не взято до уваги, що санкція ч. 1 ст. 369 КК України передбачає покарання штраф або обмеження волі. Вказує на те, що хабар 3000 грн. його просив дати ОСОБА_9 , за що йому ( ОСОБА_6 ) ОСОБА_9 обіцяв 500 грн.

Заслухавши суддю-доповідача,обвинуваченого ОСОБА_6 , котрий підтримав свою апеляційну скаргу, думку прокурора про те, що вирок суду не підлягає зміні, а скарга обвинуваченого - задоволенню, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та вправі вийти за ці межі, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Відповідно до журналу судового засідання та вироку суду кримінальне провадження розглянуто в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України без дослідження доказів на підтвердження обставин кримінального правопорушення.

Частинами 3 і 4 ст. 349 КПК України встановлено, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд зобов`язаний з`ясувати, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився давати покази, та у випадку, передбаченому ст. 381 КПК України.

Допит обвинуваченого здійснюється судом в обов`язковому порядку саме для того, щоб з`ясувати, чи правильно розуміє обвинувачений зміст обставин кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, чи дійсно відповідно до його пояснень він вчинив злочин.

З журналу судового засідання від 05 липня 2018 року та аудіозапису фіксації судового засідання вбачається, що суд першої інстанції встановивши, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, кваліфікованому за ч. 1 ст. 369 КК України, та обговоривши питання щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, ухвалив провести розгляд справи у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого за інкримінованим йому кримінальним правопорушенням, на яких ні сторона обвинувачення, ні обвинувачений ОСОБА_6 не наполягали.

При цьому суд, як слідує із аудіозапису фіксації судового засідання, з`ясував, чи правильно ОСОБА_6 розуміє зміст цих обставин, чи дійсно він вчинив злочин, чи не має сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, на що обвинуваченим було зазначено, що йому зрозуміло суть обвинувачення та наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

За таких обставин апеляційний суд вважає правильним застосування судом першої інстанції положень ч. 3 ст. 349 КПК України та приймає до уваги, що сторони мають право подати на такий вирок апеляційну скаргу на всіх підставах, що не торкаються обставин, які ніким не оспорюються, зокрема у зв`язку з порушенням права на захист, неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, неправильним призначенням покарання тощо.

Отже, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 , в якій він вказував, крім посилань на інші обставини інкримінованого йому правопорушення, які не зазначені в обвинувальному акті, на неправильне призначення покарання, є предметом апеляційного перегляду.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що при призначенні йому покарання суд необгрунтовано призначив йому суворе покарання, не заслуговують на увагу.

При призначенні ОСОБА_6 покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, дані про його особу, а також усі обставини провадження. Суд також зазначив, що визнав обставини, як такі, що помякшують покарання, його щире каяття. Обставиною протилежного змісту суд визнав рецидив злочину.

З урахуванням сукупності перелічених даних, тяжкості скоєного кримінального правопорушення та конкретних обставин його вчинення, а також даних про особу обвинуваченого суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі без застосування положень ст. 75 КК України, але у розмірі мінімальної межі санкції ч. 1 ст. 369 КК України.
З огляду на фактичні обставини справи, положення кримінального закону, мету покарання призначене судом покарання ОСОБА_6 за своїм видом та розміром є обгрунтованим та необхідним.
Підстав для пом`якшення призначеного покарання ОСОБА_6 апеляційний суд не вбачає.

Доводи апеляційної скарги і матеріали кримінального провадження не містять вказівок на порушення вимог кримінального процесуального закону, які були би підставами для зміни або скасування вироку, тому апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2018 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту постановлення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді

________________ _________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4