Справа № 183/1080/18
№ 1-кп/183/656/18
В И Р О К
іменем України
08 травня 2018 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження №0000608 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шевченківка, Васильківського району, Київської області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, військовослужбовця за мобілізацією, капітана військової частини польова пошта НОМЕР_1 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 01.08.2012 року Васильківським міським судом Київської області за ч.2 ст. 186 до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

- 18.12.2012 року Деснянським районним судом м. Київ за ч. 2 ч. 2 ст. 289, ч.4 ст.70 КК У країни до 5 років позбавлення волі,

- звільненого 11.06.2014 року на підставі ст.2 ЗУ "Про амністію у 2014 році",

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:
31 серпня 2014 року наказом №121 командира (по стройовій частині) військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 , капітана ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 та призначено на посаду - командира 2 взводу, 1 роти охорони.
Капітан ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 12, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, та відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України про часткову мобілізацію», з 05 березня 2015 року в Україні діє особливий період.
14 березня 2015 року капітана ОСОБА_3 , було направлено на лікування до Головного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» м. Києва, в який він мав прибути 15 березня 2015 року.
Однак, 15 березня 2015 року капітан ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, не з`явився до лікувального закладу Головного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» без поважних причин, чим протизаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок, щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи намірів для повернення до лікувального закладу або до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , та про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв до 26 березня 2015 року коли капітан ОСОБА_3 прибув до військової частини польова пошта НОМЕР_1 та заявив про себе.
Таким чином, в період часу з 15 березня 2015 року до 26 березня 2015 року капітан ОСОБА_3 діючи умисно, незаконно перебував за межами розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 без поважних причин, в умовах особливого періоду (крім воєнного стану).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю підтвердивши, що зазначене в обвинувальному акті повністю відображає обставини скоєного ним злочину та показав, що після оголошення мобілізації він добровільно з`явився до військкомату і 31 серпня 2014 року він був зарахований до особового складу військової частини НОМЕР_1 , після чого, був направлений в зону проведення антитерористичної операції, де отримав поранення і 15 березня 2015 року він повинен був з`явитися до військового госпіталю для проходження лікування, однак, у зв`язку із сильним головним болем, він поїхав додому і з`явився лише 26 березня 2015 року. Після чого, він продовжив проходити військову службу, в тому числі, і в зоні проведення антитерористичної операції. У скоєному щиро кається.
В судовому засіданні сторони не оспорювали обставини, при яких скоєне кримінальне правопорушення, тому суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення встановленою і його дії належить кваліфікувати за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу, без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду (крім воєнного стану).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що він є особою, що раніше судима, скоєний ним злочин відноситься до категорії тяжких, однак обставин, обтяжуючих його покарання згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Разом з тим, обвинувачений, вину визнав повністю, він як за місцем служби, так і за місцем мешкання характеризується позитивно (а.п.46,50,65), на обліках у лікарів не перебуває (а.п.43,45,48,55), приймав участь в антитерористичній операції (а.п.53), є учасником бойових дій (а.п.62).

Щире каяття ОСОБА_3 визнається обставиною, що пом`якшує його покарання.

Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_3 без ізоляції його від суспільства, у зв`язку з чим йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
При цьому, суд враховує, що клопотання обвинуваченого про застосування до нього ст. 2 ЗУ "Про амністію у 2016 році", оскільки він є учасником бойових дій, не може бути задоволене, оскільки відповідно до вимоги про судимість, зазначено, що 06.06.2014 року ухвалою Менського районного суду Чернігівської області, ОСОБА_3 був звільнений з Менської виправної колонії № 91 на підставі ст.2 ЗУ "Про амністію у 2014 році", а тому у відповідності до вимог п. "е" ст.4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні", до обвинуваченого ОСОБА_3 ЗУ "Про амністію у 2016 року" не може бути застосований.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Копію вироку ОСОБА_3 , вручити негайно.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів лише з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1