Провадження № 1-кп/643/1036/18
Справа № 643/8368/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2018 року Московський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за № 0003321 від 13.06.2018року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, який має вищу освіту, розлученого, працюючого електриком в КСП «Харківгорліфт», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 383, ч.1 ст.384 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Московського районного суду м.Харкова надійшла угода про визнання винуватості з обвинувальним актом за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 383, ч.1 ст.384 КК України, у кримінальному провадженні внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003321 від 13.06.2018року, яка була укладена 21.06.2018року між прокурором Харківської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника адвоката ОСОБА_4 .

Так, ОСОБА_5 , 16.10.2017року звернувся із письмовою заявою до Московського ВП ГУНП в Харківській області про те, що 14.10.2017року невстановлена особа шахрайським способом зняла з його зарплатної карти ПАТ «Альфа-Банк» грошові кошти в сумі 800,00 грн., при цьому останнього було письмово попереджено про кримінальну відповідальність за вчинення завідомо неправдивого повідомлення про вчинення злочину, що передбачена ст. 383 КК України. Вищезазначена заява 16.10.2017року була зареєстрована у Журналі реєстрації заяв та повідомлень про злочини, що вчиненні або готуються, Московського ВП ГУНП в Харківській області за № 44691. Відомості про кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст.214 КПК України внесено слідчим СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.10.2017року за №0006153 за попередньою кваліфікацією ч. 1 ст. 190 КК України з подальшою зміною кваліфікації на ч.1 ст. 185 КК України. В ході досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова отримано тимчасовий доступ до інформації про рух коштів по карті потерпілого ОСОБА_7 . Згідно інформації ПАТ «Альфа-банк», в тому числі наданого фотозображення, встановлено, що 14.10.2018року зняття грошових коштів, вказаних в заяві про злочин від 16.10.2017року, здійснив особисто ОСОБА_7 .

Крім цього, в ході досудового розслідування № 0006153 за ч.1 ст. 190 КК України, 03.11.2017року та 08.06.2018року при проведенні допиту в якості потерпілого ОСОБА_5 було письмово попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, за завідомо неправдиві показання. Проте в ході проведення допиту як потерпілого за фактом зазначеним у заяві про вчинення злочину від 16.10.2017року щодо зняття грошових коштів з банківської карти невстановленою особою, ОСОБА_5 розуміючи, що ніякого злочину не відбулось, оскільки зняття грошових коштів проводив особисто, продовжив давати слідчому Московського ВП ГУНП в Харківській області завідомо неправдиві показання.

Дані дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 383 КК України, тобто завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину та за ч.1 ст. 384 КК України, тобто завідомо неправдиве показання потерпілого під час провадження досудового розслідування.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні вказаних вище злочинах. Не заперечував фактичні обставини справи, викладені вище, та підтвердив вчинення ним злочинів за вищевказаних обставин, надавши відповідні пояснення. Зазначив, що показання надає добровільно, в ході досудового розслідування будь-яке фізичне або психологічне насильство до нього не застосовувалось.
Розглядаючи кримінальне провадження згідно ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст. 383 КК України, тобто завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину та за ч.1 ст. 384 КК України, тобто завідомо неправдиве показання потерпілого під час провадження досудового розслідування.

Судом вивчалась особистість обвинуваченого ОСОБА_5 та встановлено, що він раніше не судимий, розлучений, працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується як за місцем роботи так і за місцем місця проживання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнає, щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Під час досудового розслідування 21.06.2018року між прокурором Харківської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника адвоката ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.
Так, відповідно до угоди про визнання винуватості від 21.06.2018року, ОСОБА_5 зобов`язався повністю та беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні злочину в обсязі підозри.
Сторони угоди погодились на призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 383, ч.1 ст.384 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України.

В судовому засіданні прокурор, захисник та обвинувачений підтримали відповідну угоду про визнання винуватості, просили її затвердити, при цьому обвинувачений підтвердив свою згоду на застосування узгодженого в угоді виду та розміру покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочини, у вчиненні яких обвинувачений визнав себе винним, згідно з вимогами ст. 12 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості, отже, суд приходить до висновку, що вище вказана угода про визнання винуватості відповідає вимогам кримінально-процесуального закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання.
Укладення угоди сторонами є добровільним, умови угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
За таких обставин, оскільки зміст зазначеної угоди про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, укладання угоди сторонами є добровільним, а підстави для відмови в затвердженні угоди відсутні, суд, керуючись засадами диспозитивності кримінального провадження, вважає за можливе затвердити угоду.
Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.
Цивільний позов не заявлений.
У відношенні ОСОБА_5 запобіжний захід не застосовувався.
Враховуючи вищевикладене, та керуючись ст. ст. 314, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 21.06.2018року між прокурором Харківської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_8 .

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 383, ч. 1 ст. 384 КК України, та призначити покарання:

за ч. 1 ст. 383 КК України у вигляді двох років позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 384 КК України у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді 2(двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк 1 рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_6 в період іспитового строку, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Апеляційну скаргу на вказаний вирок може бути подано через Московський районний суд м. Харкова потягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1