Справа № 359/6818/17
Провадження № 1-кп/361/571/18
В И Р О К
Іменем України

---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
26 жовтня 2018 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі колегії суддів:

головуючого-судді суддів: при секретарі з участю прокурора потерпілого захисника обвинуваченогоОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари отримані від прокурора Броварської місцевої прокуратури Київської області матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001261 від 03 червня 2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселівка Арцизського району Одеської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, не маючого інвалідності, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; раніше судимого:
- 06.07.2016 року вироком Ленінського районного суду міста Кіровограда за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. ст. 70, 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з призначенням іспитового строку на 3 роки;
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186КК України,-

в с т а н о в и в :
27 червня 2018 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшли матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001261 від 03.06.2017 року, по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

16.10.2018 року прокурором змінено обвинувачення ОСОБА_8 з передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України на ч. 2 ст. 186 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 , маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та вчинив в період іспитового строку новий корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 02 червня 2017 року, близько 15 год. 00 хв., у невстановленому органом досудового розслідування місці, ОСОБА_8 вступив у злочинну змову з невстановленими особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, на здійснення грабежу з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна.
Реалізуючи спільний злочинний умисел, 02 червня 2017 року, приблизно о 15 год. 00 хв., ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення та усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, надіслав потерпілому ОСОБА_6 смс-повідомлення та запропонував зустрітися біля торгового центру «Новус» за адресою: місто Київ, проспект Миколи Бажана, 8, на що останній погодився.
Продовжуючи реалізацію спільного умислу, ОСОБА_8 03 червня 2017 року, близько 00 годин 30 хвилин, приїхали за адресою: АДРЕСА_3 , де очікував ОСОБА_6 , близько 01 години 00 хвилин, за вище вказаною адресою приїхав
ОСОБА_6 на автомобілі та забрав ОСОБА_8 .
В подальшому ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 направились на автомобілі до дачного будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_4 .
Доїхавши до дачного будинку ОСОБА_6 , ОСОБА_8 зателефонував та повідомив про даний факт невстановленим особам.
Приїхавши за вищевказаною адресою, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 зайшли до дачного будинку. Після чого 03 червня 2017 року, близько 01 години 20 хвилин, ОСОБА_8 , дочекавшись, коли ОСОБА_6 не буде спостерігати за його діями, відчинив вхідні двері та подав сигнал невстановленим особам, які відразу зайшли маючи вільний доступ до приміщення будинку.
Знаходячись в приміщенні вищевказаного дачного будинку, ОСОБА_8 спільно з невстановленими особами, з метою подолання волі ОСОБА_6 до опору, повалили його на підлогу, заламали руки за спину та за допомогою липкої стрічки їх зв`язали. В цей час один із невстановлених осіб та ОСОБА_8 нанесли ОСОБА_6 декілька ударів в область обличчя та вимагали віддати їм наявні в нього грошові кошти. Двоє інших невстановлених осіб почали ходити по дачному будинку з метою виявлення майна, яким можна заволодіти.
В подальшому двоє невстановлених осіб незаконно заволоділи належною ОСОБА_6 мийкою «Кагсhег» вартістю 6000 грн., після чого залишили приміщення дачного будинку та поїхали на невстановленому досудовим слідством автомобілі у невідомому напрямку.
Після нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 повідомив, що в нього за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_5 знаходяться грошові кошти в сумі 30000 грн. та погодився їх віддати, аби тільки його не били та відпустили.
Після цього ОСОБА_8 разом з невстановленою особою, взявши потерпілого ОСОБА_6 , залишили приміщення дачного будинку та поїхали на невстановленому автомобілі до
м. Києва за адресою проживання ОСОБА_6 .
Приїхавши за вищевказаною адресою, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_6 підійшли до балкону квартири останнього, яка розташована на першому поверсі багатоповерхового будинку, на якому знаходилась матір потерпілого та яка передала своєму сину ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 30000 грн., які ОСОБА_8 відразу забрав у нього з рук. Потім ОСОБА_8 разом з невстановленою особою зник з місця вчинення злочину, розпорядившись даними грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди в розмірі 36000 грн.
Органом досудового розслідування, дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 в скоєному розкаявся, визнав повністю свою вину у вчиненні злочину за обставин викладених у зміненому обвинувальному акті та пояснив, що дійсно 03 червня 2017 року, приблизно о 01 годині 20 хвилин, він разом із своїми знайомими зайшли до приміщення дачного будинку у садівничому товаристві «Чайка» Бориспільського району Київської області, повалили ОСОБА_6 на підлогу, липкою стрічкою зв`язали за спиною його руки, нанесли декілька ударів в обличчя та стали вимагати в нього грошові кошти. В цей час двоє інших його знайомих знайшли в цьому ж будинку мийку марки «Karcher», після чого на автомобілі поїхали в невідомому напрямку. Оскільки ОСОБА_6 після нанесення ударів в обличчя розповів про наявність в нього вдома по бульвару Академіка Вернадського у м. Києві грошових коштів в сумі 30000 грн., то він разом із своїм знайомим по імені ОСОБА_9 та потерпілим поїхали до останнього додому, де потерпілий ОСОБА_6 віддав їм ці кошти. Вказані кошти вони розділили між собою і свою частину він витратив на власні потреби.

На теперішній час, сильно жалкує про скоєне, свої дії розцінює критично, просив вибачення у потерпілого. Просив не карати його суворо та врахувати, що він визнав свою вину повністю і щиросердечно розкаявся.

За себе повідомив, що він є особою з числа дітей сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування.

Учасники судового процесу не заперечують проти того, щоб визнати недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки обвинувачений вину визнає і факт відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, не заперечує .

За таких обставин, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого ОСОБА_8 за виключенням дослідження документів, що характеризують його особу.

Покази обвинуваченого ОСОБА_8 є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, учасниками процесу не оспорюються і тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчиненого правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Суд, відповідно до вимог ст. 349 КПК України, переконавшись, що фактичні обставини справи учасниками судового провадження не оспорюються та з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та прокурором зміст цих обставин і за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, а також тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежився лише допитом обвинуваченого та вивченням таких матеріалів справи, що характеризують його особу.

Таким чином, суд приходить висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_8 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, повністю доведена і він повинен нести кримінальну відповідальність за вчинене.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Обираючи обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України щодо загальних засад призначення покарання, враховує межі санкції ч. 2 ст. 186 КК України, характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого.

А також суд приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України

№ 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», зі змінами та доповненнями, виходить з принципів законності, справедливості обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 суд, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 66 КК України, визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до п. 1, ч. 1 ст. 67 КК України стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 на досудовому розслідуванні та судом встановлено: - рецидив злочинів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує сукупність всіх наведених обставин вчинення злочину, суспільну небезпеку скоєного, що відповідно до

ст. 12 КК України вчинений ним злочин є тяжким, правову позицію прокурора про необхідність реального відбуття покарання обвинуваченому, думку потерпілого, який підтримав позицію прокурора щодо призначення покарання, наявність пом`якшуючої та обтяжуючої обставин покарання, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є особою з числа дітей сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування, за місцем проживання характеризується посередньо, а також те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини за які був засуджений до покарання у виді позбавлення волі. Як особа, обвинувачений не втратив ступеню суспільної небезпечності, оскільки злочин вчинив в період іспитового строку, належних висновків не зробив та не став на шлях виправлення, що істотно збільшує тяжкість вчиненого. Тому суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання його можливі лише, при ізоляції від суспільства, тобто при призначенні йому реальної міри покарання та не вбачає підстав і можливостей для призначення іншої міри покарання.

Вироком Ленінського районного суду міста Кіровограда від 06 липня 2016 року

ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі за цими статтями на 5 років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_8 , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 3 роки, поклавши на нього певні обов`язки відповідно до вимог ст. 76 КК України.

Вчинення обвинуваченим інкримінованого злочину в період іспитового строку зумовлює призначення йому покарання за правилами ч. 1 ст. 71 КК України, тому суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_8 до призначуваного покарання за даним вироком, необхідно приєднати частково не відбуте покарання за вироком Ленінського районного суду міста Кіровограда від 06 липня 2016 року відповідно до якого він був засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі та на підставі ст. ст. 75, 76 звільнений від покарання із встановленим іспитовим строком на 3 роки з покладенням на нього певних обов`язків.

Суд, детально проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчиненого ним злочину, зважив на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, прийшов до висновку, що саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави передбачені статтею 118 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судової експертизи.

Долю речових доказів по справі вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 131 КПК України, в тому числі запобіжний захід стосовно ОСОБА_8 обраного 10.06.2017 року у вигляді тримання під вартою та продовженого в ході судового провадження слід залишити без змін, оскільки підстав для зміни запобіжного заходу, передбаченого ст. 176 КПК України, суд на даний час не вбачає. З урахуванням призначеного виду покарання й особи обвинуваченого, суд на підставі ст. 171 КПК України вважає необхідним продовжити ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Враховуючи, що ОСОБА_8 перебуває під вартою з 10.06.2017 року, строк дії якого йому продовжується до набрання вироком законної сили, а також, що положення Закону України

№ 2046-VІІІ від 18 травня 2017 року «Про внесення змін до КК України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» погіршують становище обвинувачених, з урахуванням вимог ст. 58 Конституції України, ст. 5 КК України, він зворотної дії в часі не має, тому суд застосовує положення ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року зараховує в строк відбування покарання ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 10.06.2017 року по день набрання вироком законної сили включно, з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд

з а с у д и в:
ОСОБА_8 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого

ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 06 (шість) місяців.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком засудженому

ОСОБА_8 покарання, приєднати частково не відбуте ним покарання за вироком Ленінського районного суду міста Кіровограда від 06 липня 2016 року та призначити засудженому

ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з часу його затримання, а саме: із 10 червня 2017 року, за правилами ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року), зарахувавши йому в строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення з 10.06.2017 року по день набрання вироком законної сили включно, з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_8 залишити у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Стягнути із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселівка Арцизського району Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 на користь державипроцесуальні витрати за проведення судово-дактилоскопічної експертизи № 8-1/2853 від 15.06.2017 року в розмірі 1608 (одна тисяча шістсот вісім) гривень 10 копійок.
Речові докази по кримінальному провадженню: липка стрічка (скотч), недопалок цигарки, які зберігаються в матеріалах провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу його зберігання.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Київського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку; копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3