АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/170/18 Справа № 701/901/17-к Категорія: ст. ст. 183, 193 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого-судді суддів при секретарі за участю прокурора обвинувачених захисників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси матеріали кримінального провадження № 0000201 від 12.09.2017 р. за апеляційною скаргою ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_10 на ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 29.09.2017 року про звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 369 КК України, ОСОБА_7 та закриття кримінального провадження,-
в с т а н о в и л а :

Ухалою Маньківського районного суду Черкаської області від 29.09.2017 р. задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях ОСОБА_6 про звільнення підозрюваного ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності передбаченої ч. 3 ст.369 КК України, на підставі ч.5 ст. 354 КК України, п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України та ч.2 ст.286 КПК України.

На ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 29.09.2017 р. ОСОБА_8 та його захисником ОСОБА_10 , була подана апеляційна скарга з доповненням, в яких вони просили: поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Маньківського районного суду Черкаської області від 29.09.2017 року, ухвалу суду першої інстанції відносно ОСОБА_7 скасувати, а кримінальне провадження направити до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянти зазначають, що в оскаржуваній ухвалі вказано на начебто встановлені факти надання ОСОБА_7 неправомірної вигоди працівникам поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , що є порушенням законних прав та інтересів останніх, оскільки вони не мають можливості здійснювати свій захист у кримінальному провадженні № 0000201 відносно обставин, які викладені обвинуваченням безпосередньо відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , і які до того ж визнаються ОСОБА_7 . Така преюдиція щодо винуватості ОСОБА_8 та ОСОБА_11 у вчиненні злочину, не лише входить в колізію з нормами КПК України, щодо вільної оцінки доказів, а суперечить передбаченим ст. 7 КПК України загальним засадам кримінального провадження, зокрема, верховенству права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.

В доповненні до апеляційної скарги адвокат ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_8 також просять скасувати ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області через те, що висновки на підставі яких винесено оскаржувану ухвалу підтверджуються недопустимими та суперечливими доказами. Також, на підтвердження доводів зазначених в апеляційній скарзі та доповненнях до неї, адвокат ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_8 надали клопотання про повторне дослідження доказів, які суд першої інстанції дослідив не повністю та додаткові докази, які стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Прокурор подав заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_10 , в якому вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, оскільки апелянти не є учасниками кримінального провадження, тому не мають права апеляційного оскарження ухвали Маньківського районного суду Черкаської області від 29.09.2017 року про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 . Також, вважає безпідставними доводи апеляційної скарги, щодо порушення прав ОСОБА_8 , оскільки суд першої інстанції, при винесенні оскаржуваної ухвали не здійснював дослідження та оцінку правомірності дій інших осіб, у тому числі ОСОБА_8 , а тому не вирішував наперед питання про права, свободи чи інтереси останнього, і не створював преюдицію для нього. З вищевказаних підстав вважає, що оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Колегія суддів вважає, що адвокатом ОСОБА_10 та ОСОБА_8 не пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали Маньківського районного суду Черкаської області від 29.09.2017 року про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , оскільки текст ухвали Маньківського районного суду від 29.09.2017 року одержаний 29.11.2017 року, а згідно відтиску печатки на конверті, апеляційна скарга здана до відділення поштового зв`язку 06.12.2017 року, тобто протягом семи днів з моменту одержання її скаржником.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги, доводи адвоката ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу з доповненнями та просили їх задовольнити; вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно п. 3 ч. 1. ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Статтею 412 КПК України передбачено, що істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Зі змісту ст. 370 КПК, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно зі ст. 2 КПК завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За вимогами ч. 1 ст. 7 КПК зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, однією з яких є презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка відповідно до ст. 17 КПК передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою (ч. 5 ст. 17 КПК).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 337 КПК судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК та положень п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити насамперед формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочинів, форми вини і його мотивів. Але суд позбавлений права вирішувати питання про винуватість особи, щодо якої матеріали кримінального провадження виділенні в окреме провадження.

З матеріалів клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 вбачається, що в мотивувальній частині ухвали від 29.09.2017 року зазначено, з посиланням на встановлені судом обставини, зокрема, що ОСОБА_11 та ОСОБА_8 будучи працівниками поліції, одержували неправомірну вигоду для себе від ОСОБА_7 за непритягнення його до кримінальної відповідальності., в той час як ОСОБА_8 та ОСОБА_11 не є учасниками кримінального провадження щодо ОСОБА_7 . Водночас матеріали щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_11 було виділено в окреме кримінальне провадження, яке знаходиться на стадії судового розгляду.

Такий висновок в ухвалі суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_11 про те, що вони, працюючи в правоохоронних органах, отримували від ОСОБА_7 щомісячну неправомірну вигоду у розмірі 2000 гривень, за непритягнення останнього до кримінальної відповідальності передбаченої ч.2 ст.307 КК України, та забезпечення безперешкодного здійснення останнім збуту наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів на території смт. Маньківка та Маньківського району Черкаської області є констатацією їх винуватості у цьому кримінальному правопорушенні.

Зазначена преюдиція щодо винуватості ОСОБА_8 та ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК, не лише входить у колізію з нормами КПК щодо вільної оцінки доказів, а й суперечить передбаченим ст. 7 КПК загальним засадам кримінального провадження, зокрема верховенству права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Натомість міжнародні стандарти в галузі судочинства послідовно стверджують про неприпустимість нехтування презумпцією невинуватості та правом на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Так, колегією суддів задоволено клопотання про дослідження доказів в частині п`ятого та одинадцятого пунктів клопотання адвоката ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_8 , що стосуються рапорту слідчого ОСОБА_12 від 04.07.2017 року та відповіді начальника державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» ОСОБА_13 від 21.12.2017 року щодо надання інформації про проведення слідчих дій з ОСОБА_7 та ОСОБА_14 , а що стосується інших пунктів (1-4, 6-10) цього ж клопотання про дослідження матеріалів кримінального провадження, то в цій частині колегією суддів відмовлено в його задоволенні, оскільки вказані докази були предметом дослідження судом першої інстанції, їх досліджено повно та об`єктивно, тому підстав для повторного їх дослідження колегія суддів не вбачає.

Ураховуючи наведене, доводи апеляційної скарги про істотне порушення судом першої інстанції кримінального процесуального закону що стосуються посилання, в оскаржуваній ухвалі, як на встановлені судом обставини, зокрема, що ОСОБА_11 та ОСОБА_8 будучи працівниками поліції, одержували неправомірну вигоду для себе від ОСОБА_7 за непритягнення його до кримінальної відповідальності, є обґрунтованими, тому колегія суддів вважає на необхідне задовольнити в цій частині вимоги апеляційної скарги, змінити ухвалу, виключивши з мотивувальної частини судового рішення щодо ОСОБА_7 посилання на осіб ОСОБА_8 та ОСОБА_11 на посилання на «осіб, матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження».

Керуючись ст. 405, ч.1 п.2 ст. 407 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_10 задовольнити частково.

Ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 29.09.2017 року про звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 369 КК України, ОСОБА_7 та закриття кримінального провадження - змінити.

З мотивувальної частини ухвали Маньківського районного суду Черкаської області від 29.09.2017 року виключити вказівку суду щодо отримання від ОСОБА_7 , неправомірної вигоди, щомісячно, в сумі по 2000 грн. за непритягнення до кримінальної відповідальності останнього, протягом 2016 2017 років, а саме: особами ОСОБА_11 та ОСОБА_8 та замінити на посилання «осіб, матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження».

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Головуючий :

Судді :