Справа № 700/175/18
Провадження № 1-кп/700/54/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2018 р. Лисянський районний суд Черкаської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка Черкаської області кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого без реєстрації АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з виконавчим листом № 2/700/34/15 від 11.02.2015 року, виданим Лисянським районним судом Черкаської області ОСОБА_4 повинен сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку, починаючи з 10.12.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.
Так, ОСОБА_4 із квітня 2015 р. по 2016 р., проходячи строкову службу у збройних силах України та перебуваючи у зоні АТО, отримав заробітну плату на загальну суму 61719,17 грн. у березні 2016 року отримав грошові кошти в Лисянському центрі зайнятості по безробіттю у сумі 4304,92 грн., у березні 2016 року отримав грошові кошти від в/ч НОМЕР_1 у сумі 21985 грн., у квітні 2016 року отримав грошові кошти в Лисянському центрі зайнятості по безробіттю у сумі 8501,25 грн., також у 2017 році обвинувачений протягом двох місяців працював у Лисянському лісовому господарстві різноробочим по збиранню гілок, за що отримував заробітну плату у розмірі 100 (сто) гривень за один день. Таким чином ОСОБА_4 , маючи тимчасові та значні заробітки, а також можливість надавати матеріальну допомогу, систематично, злісно, умисно не сплачував призначених судом аліменти, будь-якої матеріальної допомоги дитині не надавав, що призвело до виникнення заборгованості станом на 01.03.2018 року в сумі 20581,07 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєнні злочину визнав повністю і пояснив, що дійсно скоїв злочин при обставинах і з наслідками, вказаними в обвинувальному акті. На даний час усвідомив скоєне, жалкує, що вчинив нерозсудливо і запевняє, що подібного більше не повториться.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст.164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. ст. 65 та 68 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, характеризуючі дані на винну особу та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
ОСОБА_4 характеризується за місцем проживання позитивно. На обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, відтак у суду відсутні сумніви щодо його осудності.
Обставин, що обтяжують покарання чи пом`якшують, судом не встановлено.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд у даному конкретному випадку вважає за можливе виправлення ОСОБА_4 в умовах без ізоляції від суспільства, а тому призначивши йому покарання за вчинений ним злочин в межах санкції ч. 1 ст.164 КК України у виді обмеження волі, вважає за можливе застосувати до нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на нього обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке рішення, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.
Судові витрати у справі відсутні.

Запобіжні заходи не обиралися.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 369,370,373,374, КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_7

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання один рік обмеження волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає зобов`язання:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги через Лисянський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копію вироку негайно після оголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1