АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 645/435/18 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/2064/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Зарахування попереднього ув`язнення в строк покарання.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

його захисника адвоката - ОСОБА_8

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 645/435/18 за клопотанням засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання
за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Фрунзенського районного суду міста Харкова від 30 травня 2018 року,

У С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 30 травня 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 23.12.2005 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.296 КК України на 4 роки позбавлення волі, 03.11.2008 року умовно - достроково звільнений від відбування покарання на невідбутий строк покарання 1 рік 1 місяць 27 днів, 07.06.2017 року за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки
З цим судовим рішенням не погодився засуджений, який подав апеляційну скаргу і просить зарахувати строк перебування під вартою в строк попереднього ув`язнення за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23.12.2005 року за період з 16.06.2004 року по 18.06.2004 року включно та з 23.12.2005 року по 25.09.2006 року включно.
Вислухавши доповідь судді, думки засудженого, його захисника і прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

ОСОБА_7 просить зарахувати у строк покарання, призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23.12.2005 року, строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання» від 26.11.2015 року за №838-VІІІ.
На обґрунтування клопотання ОСОБА_7 посилався на те, що вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23.12.2005 року його було засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України до 4 років позбавлення волі. З вказаного вироку вбачається, що в строк відбування покарання ОСОБА_7 зараховано час перебування під вартою з 16.06.2004 року по 18.06.2004 року, а строк відбування покарання рахується з 23.12.2015 року - з моменту взяття під варту в залі суду. Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23.12.2005 року набрав законної сили 26.09.2006 року. У подальшому 03.11.2008 року ОСОБА_7 було звільнено умовно-достроково від відбуття покарання, призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23.12.2005 року, на невідбутий строк покарання становить 1 рік 1 місяць 27 днів.
31.03.2010 року ОСОБА_7 був вчинений злочин, у період, коли судимість не була погашена чи знята у встановленому законом порядку, що підтверджується вироком Київського районного суду м. Харкова від 07.06.2017 року. На підставі вироку Київського районного суду м. Харкова від 07.06.2017 року ОСОБА_7 визнанно винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі та звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.
На теперішній час на розгляді в Червонозаводському районному суді м. Харкова перебуває кримінальна справа відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням його у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, яке мали місце в період його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23.12.2005 року.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. За змістом зазначеної норми строк попереднього ув`язнення триває до набрання вироком законної сили.
Вирок суду першої інстанції від 23.12.2005 року щодо ОСОБА_7 не тільки набрав законної сили відповідно до ст. 532 ч. 2 КПК України ще 26.09.2006 року, але й був повністю виконаний, а ОСОБА_7 відбув призначене покарання. 03.11.2008 року останнього було умовно-достроково звільнено від відбування покарання за вказаним вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23.12.2005 року на невідбутий строк покарання становить 1 рік 1 місяць 27 днів. З відповіді на запит суду Немишлянського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України встановлено, що данні про перебування ОСОБА_7 на обліку в органах пробації в зв`язку з умовно-достроковим звільненням від відбуття покарання, призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23.12.2005 року, на теперішній час відсутні через сплив зберігання відповідних журналів обліку. На теперішній час ОСОБА_7 перебуває на обліку в органах пробації в зв`язку із засудженням на підставі вироку Київського районного суду м. Харкова від 07.06.2017 року, яким його засуджено за ч.2 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі та звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки на підставі ст.ст.75,76 КК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону, яка була чинна на час відбуття засудженим ОСОБА_7 покарання, призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23.12.2005 року), попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених в частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.
24 грудня 2015 року набрала чинності нова редакція ч. 5 ст.72 КК України, викладена Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання» від 26.11.2015 року за №838-VІІІ. Зазначеною нормою передбачено зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а у разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, - також передбачено переведення строку попереднього ув`язнення у строк позбавлення волі за вищезазначеним співвідношенням та переведення визначеного строку позбавлення волі в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного ч. 1 ст.72 КК України.
Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 року № 2046-VIIІ, який набрав чинності 21.06.2017 року, ст. 72 ч. 5 КК України викладено у такій редакції: "Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування".
Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Зазначені права та свободи людини і громадянина мають своє відображення у положеннях ст. 5 КК України. Так, ч. 2 цієї статті передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії у часі.
Конституційний Суд України у своїх Рішеннях наголошує, що суть зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів полягає в тому, що їх приписи поширюються на правовідносини, які виникли до набрання ними чинності. Зазначені положення дають змогу говорити про межі зворотної дії закону про кримінальну відповідність у часі. Межами дії закону про кримінальну відповідність у часі визнаються початковий та кінцевий моменти певного проміжку часу вчинення злочину, протягом якого мають місце кримінально-правові відносини в результаті дії того самого закону про кримінальну відповідальність (Рішення КСУ від 13 травня 1997 року № 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандату, Рішення КСУ від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів, Рішення КСУ від 19 квітня 2000 року № 6-рп/2000 у справі про зворотну дію кримінального закону в часі).
Кримінально-правові відносини - це специфічний вид суспільних відносин, які виникають між державною і особою у зв`язку із вчиненням останньою кримінального правопорушення. Вони виникають з моменту вчинення особою злочину і закінчуються в момент набуття обвинувальним вироком законної сили. Попереднє ув`язнення, в свою чергу, є складовою частиною кримінально-правових відносин.
Відповідно до висновку щодо правозастосування, який міститься у постанові Верховного Суду від 13.03.2018 року в справі № 440/853/17, у випадку, коли станом на 20.06.2017 року особа мала право на застосування до неї положень, передбачених ст. 72 ч. 5 КК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-VIII, відповідно до ст. 5 ч. 2 КК України відсутні підстави для застосування відносно неї положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 року № 2046-VIII, яким погіршуватиметься становище цієї особи. З матеріалів провадження вбачається, що станом на 20.06.2017 року ОСОБА_7 покарання, призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23.12.2005 року не відбував, строк покарання у виді 4 років позбавлення волі та термін умовно-достроково звільнення ОСОБА_7 03.11.2008 року від відбуття покарання за цим вироком 1 рік 1 місяць 27 днів - станом на 20.06.2017 року сплинув, тобто призначене покарання відбуте повністю.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Фрунзенського районного суду міста Харкова від 30 травня 2018 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення ухвали, а засудженим, що перебуває під вартою, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий -
суддя суддя суддя

_______________ _______________________ ____________________

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11