АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1454/18 Справа № 204/6234/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження № 0001642 за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_8 , на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2018 року стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Дніпропетровська, громадянки України, заміжньої, маючої на утриманні малолітню доньку 2007 року народження, з вищою освітою, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, -

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою відмовлено у затвердженні угоди про визнання винуватості між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_8 та обвинуваченою ОСОБА_7 , обвинувальний акт повернуто прокурору.
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що в порушення п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 містить неконкретизоване формулювання обвинувачення, що порушує право на захист обвинуваченої.

В своєму рішенні зазначив, що з тексту обвинувачення неможливо встановити, які саме особи мали право посвідчити документ, використання якого інкримінується ОСОБА_7 , як підробленого. Також суд послався, що не зрозуміло, яке саме відношення для встановлення фактичних обставин інкримінованого ОСОБА_7 злочину мають зазначені в обвинувальному акті особи - « ОСОБА_9 та ОСОБА_10 », чи є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 співробітниками Дніпропетровської клінічної лікарні на залізничному транспорті Філії «Центру охорони здоров`я» ПАТ «Укрзалізниця» та якщо так, то які посади вони займають. Крім цього, з тексту обвинувачення не вбачається, який саме зміст мала нібито підроблена довідка № 71 від 10 серпня 2016 року, чи відповідають дійсності викладені в цій довідці відомості, не зрозуміло, у чому саме полягає підробленість довідки, використаної ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі:

- прокурор просить ухвалу суду скасувати, у зв`язку з істотними, на його думку, порушеннями вимог КПК України і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

На його думку допущена неповнота зумовили неправильний висновок суду про неможливість призначення судового розгляду у зазначеному кримінальному провадженні.

Зазначив, що аналіз п.5 ч.2 ст.291 КПК України свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: фактичних обставин кримінального правопорушення; правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення»); формулювання обвинувачення.

Вважає, що кримінальне процесуальне законодавство не вимагає в обвинувальному акті конкретизувати фактичні обставини кримінального правопорушення, а лише наполягає на їх викладі, а також вказує на відповідну оцінку прокурора, як сторони обвинувачення «фактичних обставин кримінального правопорушення».

Зазначив, що листом Вищого спеціалізованого суду України «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до КПК України» №223-1430/0/4 - 12 від 03.10.2012 зазначено, що повернути обвинувальний акт можливо, якщо він не відповідає ст.ст. 291, 292 КПК України та містить: положення, що суперечать одне одному; недопустиму натуралізацію опису злочину; обвинувальний акт не підписаний слідчим чи не затверджений прокурором; до нього не долучено передбачені законом додатки; якщо обвинувальний акт з додатками не був вручений обвинуваченому.

На його думку, під час підготовчого судового провадження суд першої інстанції не вправі надавати юридичну оцінку зібраним по кримінальному провадженню доказам, через те, що відповідно до положень ч. 1 ст. 337 КПК України питання змісту обвинувачення та його повноти, допустимості доказів є предметом судового розгляду.

Вважає, що судом першої інстанції грубо порушені вимоги ч. 2 ст. 314, ч. 4 ст. 291 КПК України, оскільки суд у ході проведення підготовчого судового засідання з незрозумілих підстав почав вивчати матеріали кримінального провадження, які згідно ч. 4 ст. 291 КПК України можуть бути надані до суду тільки після проведення підготовчого провадження та призначення судового розгляду по справі.

Заслухавши суддю - доповідача, прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, думку підозрюваної ОСОБА_7 , яка підтримала доводи прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК.

Вимоги до змісту та форми обвинувального акту визначені ст. 291 КПК України.

Даною нормою передбачено певний перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

При цьому, суд може повернути обвинувальний акт прокурору виключно з підстав невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд вказав, що він не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, та зазначив, у чому саме полягає невідповідність.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна.

Колегія суддів зазначає, що під час підготовчого провадження, суд першої інстанції зобов`язаний перевірити матеріали кримінального провадження, зґясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття судових рішень, передбачених ч.3 ст.314 КПК України, вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. У підготовчому судовому засіданні суд не вправі надавати юридичну оцінку зібраним по кримінальному провадженню доказам, через те, що відповідно до положень ч. 1 ст. 337 КПК України питання змісту обвинувачення та його повноти, допустимості доказів є предметом судового розгляду.

Таким чином, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору з причин невідповідності саме процесуальним вимогам, однак не в праві надавати юридичну оцінку зібраним доказам, їх достатності для доведеності винуватості обвинуваченої у інкримінованому останній кримінальному правопорушенні, оскільки оцінку доказам та усім обставинам по кримінальному провадженню суд надає під час судового розгляду по суті, на підставі їх об`єктивного, всебічного та повного дослідження у сукупності.

Колегія суддів погоджується з доводами прокурора про те, що суд вдався до оцінки доказів, що не передбачено на підготовчій стадії кримінального провадження, а тому не тільки вийшов за межі своїх повноважень, передбачених ст. 314 КПК України, а й припустився невірних висновків, а також вийшов за межі дослідження обставин, які мають бути вирішені у ході підготовчого засідання, фактично вдався до оцінки обвинувального акту на предмет правильності. Також є невірним і посилання суду, що фактичні обставини викладені неправильно, оскільки формулювання обвинувачення, без повного дослідження матеріалів кримінального провадження, є послідудуючими завданням кримінального провадження. Висновки суду в даному випадку, не відповідають фактичним обставинам справи.

Отже, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції не може бути визнано законною, та підлягає скасуванню, із призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Тому, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2018 року стосовно ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд справи в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: