Справа № 191/1286/18
Провадження № 1-в/191/309/18
У Х В А Л А
іменем України
27 квітня 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника Синельниківської ВК № 94 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з приміщення СВК № 94 с. Шахтарське в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього ст.82 КК України, а саме заміну невідбутої частини покарання більш м`яким , -

ВСТАНОВИВ:

До Синельниківського міськрайонного суду надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_5 , згідно якого останній просить суд розглянути відносно нього питання про можливість застосування ст. 82 КК України про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

У судовому засіданні засуджений підтримав заявлене клопотання та просив суд його задовольнити.

Представник адміністрації СВК № 94 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 , оскільки вважає, що засуджений на шлях виправлення не став.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, з урахуванням думки прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання засудженого, дослідивши матеріали клопотання та оцінивши їх в сукупності, дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 раніше засуджений 8 разів. У цій справі засуджений 22.12.2016 року Саксаганським райсудом м. Кривого Рогу за ст.186 ч.2, 71 ч.1 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі. Початок строку : 08.08.2016 року; кінець строку : 22.06.2020 року. До СВК-94 прибув 01.02.2017 року. За час відбування покарання характеризується посередньо. На теперішній час не працевлаштований, має два стягнення і й заохочення; у відносинах з адміністрацією дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи виконання покарання ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, систематично відвідує заходи виховного характеру; не приймає участі у реалізації програми диференційованого виховного впливу; не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення професійно-технічних навичок; провину та суспільну небезпеку в скоєному злочині визнає та усвідомлює повністю, розкаюється у вчиненому злочині.

Відповідно до ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`якою згідно з ч.3 ст.82 КК України може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Отже, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 , відбуваючи покарання в СВК № 94 за злочин середньої тяжкості, зарекомендував себе посередньо, станом на 22.04.2018 року відбув ? частину строку призначеного судом покарання, у 2017 році мав одну подяку та одне стягнення, не працевлаштований, соціально корисні зв`язки задовільні, виходячи з чого суд приходить до висновку про те, що засуджений на шлях виправлення не став.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Згідно п. 2, п. 17 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» заміна невідбутої частини покарання більш мяким можлива лише при умові, якщо засуджений став на шлях виправлення. Питання про заміну невідбутої частини покарання більш мяким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Вирішуючи клопотання засудженого суд враховує вищевикладене, матеріали справи, а також те, що на даний час ОСОБА_5 не працевлаштований, за час відбування покарання характеризується посередньо, мав одне заохочення та стягнення, що вказує на його ставлення до праці і відсутність виражених дій для становлення на шлях виправлення. В зв`язку з чим, суд вважає, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 537, 539, 392 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього ст.82 КК України, а саме заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1