Справа № 466/6742/18
У Х В А Л А

20 серпня 2018 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , слідчого СВ Шевченківського відділу поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 розглянувши клопотання слідчого Шевченківського відділення поліції ГУ НП у Львівській ОСОБА_4 за погодженням прокурором Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городок Львівської області, громадянин України, українця, раніше неодноразово судимого, останній раз 20.02.2017 Сихівським районним судом м. Львова за ч.2 ст.15-ч.3 ст.289, ч.2,4 ст.187, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до покарання у виді 9 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна, який зареєстрований та проживає за адресою: Львівська область, Самбірський район, с. Лука,-

за кримінальним провадженням №0003176 від 18.08.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,-

у с т а н о в и в :

В обґрунтування клопотання посилається на те, що слідчим відділенням Шевченківського відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003176 від 18.08.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Згідно з матеріалами клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 18.08.2018, приблизно о 01 год. 20 хв., перебуваючи поряд із будинком № 42 на вул. Величковського у м. Львові, маючи умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбою), будучи особою, яка раніше вчинила розбій, керуючись корисливим мотивом, з метою протиправного збагачення, підійшов до потерпілого ОСОБА_7 та здійснив на нього напад з метою заволодіння його майном, різким рухом своєї руки наніс удар в область голови потерпілого, внаслідок якого той впав на землю та втратив свідомість, після чого із кишень його джинсів витягнув та заволодів наступними речами: гаманцем чорного кольору, всередині якого знаходилось пенсійне посвідчення та грошові кошти в сумі 327 гривень; мобільним телефоном марки «NOKIA», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , моделі RM-1172, всередині якого знаходилась SIM-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» із номером НОМЕР_3 , чим спричинив потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 2000 гривень.

У клопотанні слідчий зазначає, що ОСОБА_6 підозрюється у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбою), вчиненому особою, яка раніше вчинила розбій, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

18 серпня 2018 року о 1:20 год. ОСОБА_6 затримано в порядку вимог ст. 208 КПК України одразу після вчинення ним кримінального правопорушення.

18 серпня 2018 року старшим слідчим слідчого відділенням Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 за погодженням з в.о. керівника Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_8 , ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом обшуком автомобіля марки «АУДІ А6» д.н.з. НОМЕР_4 , фіолетового кольору; оглядом місця події від 18.09.2018; протоколом затримання відповідно до ст. 208 КПК України ОСОБА_6 ; допитом потерпілого ОСОБА_7 ; слідчим експериментом з потерпілим ОСОБА_7 ; рапортом начальника ОПВ УКР ГУ НП у Львівській області.

Слідчий вважає, що зібрані в ході досудового розслідування докази у їх сукупності дають підстави вважати підозру обґрунтованою.

Таким чином, існують вагомі докази, які підтверджують вчинення підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.187 КК України, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Крім того, ОСОБА_6 є особою, яка ніде не працює, у якого не встановлено тяжких хвороб, які б перешкоджали утриманню його під вартою.

Слідчий вказує,що беручи до уваги вищенаведене, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років з конфіскацією майна, факт того, що підозрюваний не має стабільного джерела доходів, а залишаючись на волі такий фактор може спонукати останнього до вчинення кримінальних правопорушень, з урахуванням обставин вчинення ним кримінального правопорушення, може продовжувати негативно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному проваджені, чинити на них тиск з метою уникнення відповідальності, перешкоджати даному кримінальному провадженню іншим чином, переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити інші кримінальні правопорушення, а також перешкоджати встановленню істини по справі, що свідчить про неможливість запобігання даним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, вважає, що необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення застави на підставі п.1 ч.4 статті 183 КПК України.

Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні просила задовольнити клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_6 заперечив щодо задоволення клопотання, та обрання щодо нього будь-якого запобіжного заходу, оскільки заперечує сам факт вчинення ним кримінального правопорушення..

Захисник ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання та обрати більш м`який запобіжний захід, домашній арешт.

Дослідивши матеріали, що подані слідчим, заслухавши думку прокурора в підтримку клопотання, пояснення підозрюваного, думку захисника, за результатами розгляду клопотання в судовому засіданні слід дійти висновку про наступне.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України слідчий суддя, при розгляді клопотання слідчого, прокурора вправі застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, якщо прокурор не доведе, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою є недостатньо для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як зазначено у ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м"яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Із урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_6 , жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України не забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 , виконання ним процесуальних рішень, та унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вимоги п.п.3,4,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Враховуючи викладене, є підстави вважати про необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрюваний буде залишатися на волі.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_6 умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, який є тяжким злочином, за вчинення якого законом передбачено покарання від 7 (семи) до 10 (десяти) років позбавлення волі, той факт, що підозрюваний ніде не працює, не має стійких соціальних зв`язків, існують достатні підстави вважати, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також той факт, що він раніше неодноразово судимий, що може свідчити про обізнаність останнього про способи та методи ведення досудового розслідування, а також можливості ухилення від кримінальної відповідальності та ухилення від органів досудового розслідування та суду, є підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 може продовжити свою злочинну діяльність чи вчинити інше кримінальне правопорушення. Відтак, з метою запобігання зазначеним вище ризикам, забезпечення його участі у досудовому розслідуванні та судовому розгляді, виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень та враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З огляду на вищенаведене, з врахуванням обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства, вважаю, що у відповідності до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, останньому не має підстав визначати заставу.

Керуючись ст. ст. 177, 182, 183, 193,194,196, 197 КПК України,-

у х в а л и в :

Клопотання слідчого Шевченківського відділення поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали становить шістдесят діб з 18.08.2018 року по 16.10.2018 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1