Справа №470/374/18 Провадження №1-кп/478/86/2018
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
02 жовтня 2018 року Казанківський районний суд Миколаївської області
в складі головуючої судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
обвинуваченої ОСОБА_5
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
Судом визнано доведеним, що 03 червня 2018 року близько 19 год. 15 хв. ОСОБА_5 знаходячись на пасовищі, розташованому на околиці с. Федорівка Березнегуватського району Миколаївської області, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, умисно нанесла ОСОБА_4 один удар ногою в область грудної клітини, від якого остання упала на землю. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 наблизившись до ОСОБА_4 нанесла їй один удар ногою в область нижньої частини спини та схопивши однією рукою ОСОБА_4 за волосся іншою рукою нанесла їй декілька ударів в потиличну частину голови, спричинивши фізичний біль, синці в ділянці грудної клітини, синець в нижній частині спини, тобто легкі тілесні ушкодження.
Обвинувачена ОСОБА_5 винною себе не визнала і пояснила, що дійсно 03.06.2018 року близько 19 год. знаходячись на пасовищі, розташованому на околиці с. Федорівка Березнегуватського району Миколаївської області, разом з ОСОБА_7 і ОСОБА_8 сиділи на лавочці спілкувались та сміялись, повз проходила ОСОБА_4 та повернувшись до неї сказала: «Чого смієшся в тебе, що зуби лишні, я тобі їх виб`ю». Через деякий час, коли гнала корову її наздогнала потерпіла ОСОБА_4 і вчепилась обома руками за волосся і почала тягати на, що вона також вчепилась їй обома руками за волосся. Простоявши в такому положенні декілька хвилин, нанесла правою рукою один удар в область тулубу потерпілій ОСОБА_4 , від якого остання упала на землю. Після чого, розвернулась і пішла додому. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди не визнала.
Незважаючи на заперечення обвинуваченої ОСОБА_5 її вина підтверджується наступними доказами.
Поясненнями потерпілої ОСОБА_4 про те, що дійсно 03 червня 2018 року близько 18 год. 45 хв. рухаючись на пасовище, розташоване на околиці с. Федорівка Березнегуватського району Миколаївської області та проходячи повз ОСОБА_8 , ОСОБА_7 і ОСОБА_5 , які сиділи на лавці, остання почала голосно сміятись, на що вона їй сказала, що вона може залишитись без зубів та продовжила рух. Через деякий час, коли гнала корову, обвинувачена ОСОБА_5 підійшла до неї та вчепилась обома руками за волосся, та вона також вчепилась їй обома руками за волосся і в такому стані простояли декілька хвилин. Після чого, ОСОБА_5 ногою нанесла їй один удар в область грудної клітини, від якого вона упала на землю на правий бік, а ОСОБА_5 наблизилась та ногою нанесла один удар в область нижньої частини спини та правою рукою схопила її за волосся, а іншою рукою нанесла кулаком руки декілька ударів в потиличну частину голови. Обвинувачена ОСОБА_5 припинила свої дії лише після того, як підійшла ОСОБА_9 і почала робити зауваження. 04.06.2018 року звернулася до Березнегуватської ЦРЛ, де їй було встановлено діагноз - забій грудної клітини зліва, забій поперекового відділу хребта, больовий синдром та призначено амбулаторне лікування. Посилаючись на те, що нею було витрачено на ліки кошти та внаслідок заподіяних ушкоджень зазнала нервових переживань, душевних і фізичних страждань, просила стягнути з ОСОБА_5 в рахунок відшкодування майнової шкоди 1000 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн. та стягнути витрати на проїзд.
Із показань свідка ОСОБА_8 видно, що 03.06.2018 року близько 19 год. знаходячись на пасовищі, розташованому на околиці с. Федорівка Березнегуватського району Миколаївської області, разом з ОСОБА_7 і ОСОБА_5 сиділи на лавочці спілкувались, повз проходила ОСОБА_4 та повернувшись до ОСОБА_5 сказала: «Чого смієшся в тебе, що зуби лишні, я тобі їх виб`ю». Через деякий час, коли гнала корову, повернулась і побачила, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 стояли одна напроти одної та тримали одна одну обома руками за волосся і виражались нецензурною лайкою, вона повернулась і продовжила гнати корову, а приблизно через 5 хвилин ОСОБА_5 наздогнала їх на велосипеді.
Із показань свідка ОСОБА_7 вбачається, що 03.06.2018 року близько 19 год. знаходячись на пасовищі, розташованому на околиці с. Федорівка Березнегуватського району Миколаївської області, разом з ОСОБА_8 і ОСОБА_5 сиділи на лавочці спілкувались, повз проходила ОСОБА_4 та повернувшись до ОСОБА_5 сказала: «Чого смієшся в тебе, що зуби лишні, я тобі їх виб`ю». Через деякий час, коли забрали корів і погнали їх, повернувся і побачив, що на відстані близько 50 метрів від нього, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 стояли одна напроти одної вчепившись одна одній обома руками за волосся, після чого ОСОБА_5 правою рукою штовхнула ОСОБА_4 в область верхньої частини тулубу і остання упала на землю. Після чого, ОСОБА_5 підійшла до ОСОБА_4 , яка лежала на землі, та нанесла декілька ударів руками по тулубу. Побачивши вищезазначене, розвернувся і продовжив гнати корів.
Із показань свідка ОСОБА_9 видно, що 03.06.2018 року близько 19 год. знаходилась на околиці с. Федорівка Березнегуватського району і пасла своїх корів на толоці, коли пішла завертати корову, яка відійшла в сторону, повернула голову і побачила, що на відстані близько 3 метрів, ОСОБА_5 сидить зверху на ОСОБА_4 , яка лежала на землі на боку, та наносить численні удари кулаками рук в область тулубу. Почала кричати ОСОБА_5 , щоб та припинила свої дії, на що остання спохватилась та побігла. Коли підійшла до потерпілої ОСОБА_4 , вона лежала на боку скручена, допомогла їй піднятись і потерпіла держачись за бік пішла додому.
Заявою потерпілої ОСОБА_4 , адресованої Березнегуватському ВП Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області про прийняття заходів до ОСОБА_5 , яка 03.06.2018 року близько 19 год. 15 хв. на вигоні в с. Федорівка Березнегуватського району нанесла їй тілесні ушкодження (а.к.п. 51).
Даними протоколу огляду місця події від 03.06.2018 року та фотозображень до нього, в якому зафіксовано місце вчинення злочину (а.к.п. 52).
Інформацією Березнегуватської ЦРЛ №1236-03 від 14.08.2018 року про те, що ОСОБА_4 звернулась за медичною допомогою до лікаря травматолога 04.06.2018 року. Діагноз: забій грудної клітини зліва. Забій поперекового відділу хребта. Больовий синдром (а.к.п. 94).
Отримання потерпілою ОСОБА_4 тілесних ушкоджень при вище наведених обставинах, знайшло своє підтвердження і у висновках судово-медичного експерта за №61 від 08 червня 2018 року, згідно яких встановлено, що у ОСОБА_4 мались тілесні ушкодження у виді: синець в ділянці грудної клітини, синець в нижній частині спини. Вказані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо в час, вказаний потерпілою, та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Виходячи з локалізації та характеристик ушкоджень, не виключено, що вони могли утворитися при умовах, вказаних потерпілою, а саме від нанесення не менше двох ударів кулаком, ногою чи іншим подібним предметом. Утворення наявних тілесних ушкоджень від падіння з положення стоячи на площину, як самовільного, так і з прискоренням малоймовірне (а.к.п. 60-61).
Аналіз показань потерпілої ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , їх деталізація, а також висновок судово-медичної експертизи за №61 від 08 червня 2018 року вказують на причетність саме обвинуваченої ОСОБА_5 до заподіяння потерпілій ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень.
Судом встановлено, що дії обвинуваченої ОСОБА_5 носили активний характер, були протиправними, між цими діями і їх наслідками у вигляді заподіяння ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень, існував прямий причинний зв`язок.
Наведені вище докази у їх сукупності вказують на те, що обвинувачена ОСОБА_5 03.06.2018 року умисно нанесла потерпілій ОСОБА_4 численні удари руками та ногами по тулубу та потиличну частину голови, чим заподіяла останній легкі тілесні ушкодження, тобто вчинила злочин і підлягає відповідальності за ч.1 ст.125 КК України як умисні легкі тілесні ушкодження.
Судом не встановлено обставин, які б при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 визнавалися такими, що його пом`якшують та обтяжують.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину (злочин невеликої тяжкості), особу обвинуваченої ОСОБА_5 , яка вперше притягається до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується за місцем проживання, має на утриманні малолітню дитину, згідно із досудовою доповіддю органу пробації має середній ризик повторного вчинення кримінального правопорушення, суд призначає їй покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який буде необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.
Вирішуючи питання щодо цивільного позову потерпілої ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, суд приходить такого висновку.
Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.
Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Вимоги позивача про відшкодування майнової шкоди в розмірі 1000 грн., не знайшли свого документального підтвердження.
Надану потерпілою накладну №34 від 07.06.2018 року на суму 526 грн. (а.к.п.72), яка не містить назв лікувальних препаратів, суд не приймає до уваги, оскільки потерпілою в порушення вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України не доведено, що понесені нею витрати, пов`язані саме на придбання медикаментів виключно для лікування від завданих тілесних ушкоджень.
За таких обставин, заявлені потерпілою ОСОБА_4 вимоги щодо стягнення майнової шкоди не доведені під час судового розгляду, не підтверджуються належними доказами, а тому суд відмовляє у їх задоволенні.
Внаслідок злочинних дій обвинуваченої ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 заподіяно легкі тілесні ушкодження, вона перенесла фізичний біль і душевні страждання, певний час була позбавлена можливості вести звичний для себе спосіб життя, тому згідно до ст.23, ст.1168 ЦК України вона має право на відшкодування моральної шкоди.
Враховуючи глибину фізичних та душевних страждань, які зазнала потерпіла від протиправних дій обвинуваченої, та з врахуванням розумності і справедливості, суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди в сумі 3 000 грн. В останній частині позовних вимог належить відмовити за їх недоведеністю у заявленому розмірі.
Витрати пов`язані з явкою до суду понесені потерпілою ОСОБА_4 складають 248 грн. 78 коп. (а.к.п.72).
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження.
Відповідно до положень ст. 121 та ч. 3 ст. 122 КПК України потерпілим, цивільним позивачам, свідкам оплачується, зокрема, проїзд.
Згідно правил розподілу судових витрат, що регламентовані ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Таким чином, суд вважає підтвердженими витрати пов`язані з прибуттям потерпілої ОСОБА_4 до суду в розмірі 248 грн. 78 коп.
Керуючись ст.ст.369-371, ст.ст.373-376 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 (три тисячі) гривень. В останній частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 процесуальні витрати, пов`язанні з прибуттям до суду в розмірі 248 грн. 78 коп.
Міра запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 не обиралася.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя