Справа № 522/8093/18
Провадження 1-кс/522/8682/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2018 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Приморського ВП м. Одеси ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , румуна, громадянина України, уродженця АДРЕСА_1 , із неповною середньої освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, без постійного місця мешкання, раніше судимого:
- 01.12.2010 року Глибокським районним судом Черновецької області за ч.3 ст.187 КК України до позбавлення волі строком на 7 років, 28.04.2016 умовно-достроково звільнився з міста позбавлення волі із невідбутим строком 6 місяців 22 днів,
підозрюваного в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових за № 0002667 від 08.05.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_4 ,-
В С Т А Н О В И В:
СВ Приморського ВП м. Одеси ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових за № 0002667 від 08.05.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 07.05.2018 приблизно о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 йшли по вулиці Італійський бульвар зі сторони скверу ім. Томаса в бік вулиці Французький бульвар в м. Одесі.

Направляючись по вищевказаному напрямку у ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, а саме майна громадян, які йшли їм назустріч.

Перебуваючи біля будинку №3 по вулиці Італійський бульвар в м. Одесі ОСОБА_4 та ОСОБА_7 обрали особу, відносно якої можливо безпечно для себе реалізувати свій злочинний умисел, а саме раніше невідомого їм ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , поряд із яким перебували три пакети із його особистими речами.

Знаходячись поряд із потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_7 побачили вищезазначені пакети, гаманець, який перебував в задній кишені брюк ОСОБА_9 , а також мобільний телефон в руках останнього, які визначили предметом свого злочинного посягання.

Реалізуючи злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 , діючи умисно, не повідомивши про свій злочинний план ОСОБА_8 , заздалегідь розділили свої злочинні ролі, а саме: ОСОБА_7 попросив у ОСОБА_9 цигарку та скориставшись відволіканням потерпілого наніс йому удар кулаком в область носа. Від завданого удару потерпілий втратив рівновагу та впав на землю. Скориставшись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_7 вирвав з рук ОСОБА_9 мобільний телефон марки Samsung в корпусі чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 ІМЕІ2: НОМЕР_2 вартістю 1200 гривень, який передав перебуваючому поряд із ним ОСОБА_4 .

Далі, ОСОБА_7 погрожуючи фізичною розправою ОСОБА_9 наказав останньому віддати їм гаманець, на що потерпілий дістав з задньої кишені брюк свій гаманець чорного кольору вартістю 50 гривень із грошовими коштами загальною сумою 100 гривень та передав його ОСОБА_7 , який в свою чергу вийняв з нього грошові кошти та поклав до себе в кишеню. Окрім того, ОСОБА_7 побачив на руках ОСОБА_9 годинник, який також визначив об`єктом злочинного посягання. Погрожуючи фізичною розправою, ОСОБА_7 наказав ОСОБА_9 віддати їм годинник марки «G-shock» в корпусі чорного кольору із ременем червоного кольору вартістю 150 гривень на що ОСОБА_9 зняв зі своєї руки годинник та передав ОСОБА_7 .

В подальшому, ОСОБА_7 передав ОСОБА_4 вищевказаний викрадений мобільний телефон із пустим гаманцем, при цьому викрадений годинник поклав собі в праву кишеню куртки.

Зволікаючи наказом ОСОБА_8 про зупинення своїх злочинних дій, переслідуючи ціль спільного збагачення ОСОБА_4 заволодів належними ОСОБА_9 трьома пакетами із особистими речами потерпілого, а саме курткою вартістю 120 гривень, брюками вартістю 100 гривень, джинсами вартістю 300 гривень..

Заволодівши предметом свого злочинного посягання, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 а також що знаходилась неподалік ОСОБА_8 покинули місце скоєння ними кримінального правопорушення та розпорядились викраденими майном на власний розсуд.

В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 спричинили потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 2 020 гривень.

08.05.2018 року ОСОБА_7 співробітниками поліції було затримано в порядку ст.208 КПК України та цієї ж дати було складено та погоджено з прокурором письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, повторно.

Обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_4 , підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які містяться у матеріалах клопотання, а саме: заяви та допиту потерпілого ОСОБА_9 , протоколі затримання ОСОБА_7 в порядку ст.208 КК України, протоколі пред`явлення особи для впізнання потерпілому ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколі допиту свідка ОСОБА_8 , протоколі допиту свідка ОСОБА_11 , протоколі огляду предмету.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою тяжкого кримінального правопорушення, а також наявність вищезазначених ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Як вказано в клопотанні слідчого, під час досудового слідства встановлено обставини, які слід врахувати при обранні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, а саме:

-вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 тяжкого кримінального правопорушення;

-тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчинення вказаного кримінального правопорушення.

За таких обставин, у слідчого наявні достатні підстави вважати, що обрання менш суворого запобіжного заходу до ОСОБА_4 не запобігатиме наведеним ризикам.

Враховуючи викладене, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються вищевикладені обставини, беручи до уваги, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків, повноту та достатність зібраних доказів, слідчий вважає доцільним застосувати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому просив обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та враховуючи що злочин вчинено із застосуванням насильства до потерпілого, просив розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, не застосувати.

Адвокат ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання слідчого, так як підозрюваний ОСОБА_4 не вчиняв ніяких дій щодо потерпілого, тільки взяв після вчиненого злочину годинник, у підозрюваного є постійне місце проживання, просили обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, який карається позбавленням волі на строк до 6 років, офіційно не працевлаштований, не одружений, дітей на утриманні не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, раніше неодноразово судимий, а тому є ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного є запобігання ризикам передбаченим ст.177 КПК України, вказаним у клопотанні.

Обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_4 , підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які містяться у матеріалах клопотання, а саме: заяви та допиту потерпілого ОСОБА_9 , протоколі затримання ОСОБА_7 в порядку ст.208 КК України, протоколі пред`явлення особи для впізнання потерпілому ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколі допиту свідка ОСОБА_8 , протоколі допиту свідка ОСОБА_11 , протоколі огляду предмету.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Зважаючи на положення ч. 3 ст. 183 КПК України, приймаючи до уваги, що інкримінований підозрюваному ОСОБА_4 злочин було вчинено з застосуванням насильства до потерпілого, вважаю за необхідне не визначати розмір застави як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Приморського ВП м. Одеси ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в в ДУ «Одеська установа виконання покарань -21» Південного міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації, строком на 60 діб.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (десять днів) та обчислюється з моменту фактичного затримання, тобто з 08.05.2018 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 07.07.2018 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
10.05.2018