Справа № 204/7111/15-к
Провадження № 1-кп/204/214/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 жовтня 2018 року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0002245 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.09.2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, не маючого постійного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-
за участю: прокурора - ОСОБА_5 , захисника - ОСОБА_6 , потерпілого - ОСОБА_7 , обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

02 вересня 2015 року, приблизно о 00.30 годин, ОСОБА_8 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу буд. № 1 по вул. Макарова у м. Дніпро, зустрів раніше йому незнайомого потерпілого ОСОБА_7 , де між ними відбулася сварка на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час якої у ОСОБА_8 раптово виник злочинний умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 .

Далі ОСОБА_8 , знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, умисно наніс ножем, який знаходився при ньому, один удар в область черевної порожнини потерпілого ОСОБА_7 , внаслідок чого спричинив останньому згідно висновку судово-медичної експертизи №4854е від 21 жовтня 2015 року тілесне ушкодження у вигляді: проникаючого поранення передньої черевної стінки праворуч (на відстані 116 см. вгору від підошовної поверхні стоп та на 2 см. праворуч від умовної серединної лінії тіла), з ушкодженням правої долі печінки (поперечна наскрізна рана) та розвитком внутрішньочеревної кровотечі, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя, з якими потерпілий ОСОБА_7 був госпіталізований до лікувального закладу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю та пояснив, що з 01 на 02 вересня 2015 року приблизно о 12 год. ночі він наніс потерпілому тяжке тілесне ушкодження за допомогою закрійного ножа в область живота, у зв`язку зі сваркою з потерпілим на ґрунті неприязних відносин. Щиро розкаюється. Цивільний позов визнав у повному обсязі.

У судовому засіданні потерпілий просив призначити мінімальне покарання та просив задовольнити цивільний позов.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_8 , суд вважає, що його вина у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:
- висновком експерта № 427к від 10 вересня 2015 року, згідно якого кров ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В, за ізосерологічною системою АВ0 (арк. 74 кримінального провадження);

- висновком експерта № 436к від 15 вересня 2015 року, згідно якого кров ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В, за ізосерологічною системою АВ0 (арк. 83 кримінального провадження);

- висновком експерта № 1012 від 12 жовтня 2015 року, згідно якого в піднігтьових вмісті обох рук (об`єкти № 1 та № 2) ОСОБА_8 встановлена наявність крові людини. Статева та групова приналежність крові не визначена через відсутність (об`єкт № 1), недостатню кількість (об`єкт № 2), придатних для дослідження її формених елементів та не виявлення антигенів А,В,Н ізосерологічної системи АВ0. В піднігтьовому вмісті обох рук (об`єкти № 1 та № 2) ОСОБА_8 знайдені клітини поверхневого шару епідермісу, які не придатні для дослідження. Оскільки статева та групова належність крові в піднігтьовому вмісті ОСОБА_8 не визначена, висловитись про її походження від потерпілого ОСОБА_9 , від самого ОСОБА_8 або від будь-якої іншої особи не представляється можливим (арк. 92-94 кримінального провадження);

- висновком експерта № 1507 від 15 жовтня 2015 року, згідно якого кров ОСОБА_8 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за системою АВ0. при подальшому дослідженні був виявлений і супутній антиген Н. На представленому для дослідження марлевому тампоні (об`єкт № 1) встановлена наявність крові. В сліді крові був виявлений білок крові людини. При виявленні групових властивостей в сліді крові (об`єкт № 1) були виявлені антигени А і Н, що не виключає можливості утворення цього сліду за рахунок крові групи А з ізогемаглютиніном анти-В з вмістом супутнього антигену Н або за рахунок змішування в цих слідах крові кількох осіб, груповій характеристиці крові яких властиві антигени А і (або) Н. Не виключається можливість походження цього сліду як від потерпілого ОСОБА_7 , так і від ОСОБА_8 , груповій характеристиці крові яких властиві виявлені в цьому сліді антигени А і Н (арк. 100-101 кримінального провадження);

- висновком експерта № 1508 від 15 жовтня 2015 року, згідно якого кров ОСОБА_8 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за системою АВ0. при подальшому дослідженні був виявлений і супутній антиген Н. На представлених для дослідження шортах (об`єкти №№ 1-9) встановлена наявність крові. В усіх слідах був виявлений білок крові людини. При виявленні групових властивостей, в слідах крові (об`єкти №№ 1-9), були виявлені антигени А і Н, що не виключає можливості утворення цих слідів за рахунок групи крові групи А з ізогемаглютиніном анти-В з вмістом супутнього антигену Н або за рахунок змішування в цих слідах крові кількох осіб, груповій характеристиці крові яких властиві антигени А і (або) Н. Не виключається можливість походження цих слідів крові як від потерпілого ОСОБА_7 , так і від ОСОБА_8 , груповій характеристиці крові яких властиві виявлені в цьому сліди антигени А і Н (арк. 107-109 кримінального провадження);

- висновком експерта № 1023 від 13 жовтня 2015 року, згідно якого на клинку (об`єкт № 1) предмета, схожого на ніж, доставленого на дослідження в спец пакеті МВС України № 2812101, встановлена наявність крові та виявлений білок людини; при цитологічному дослідженні мікрочастки тканин людини не знайдені. На рукоятці (об`єкт № 2) цього предмета, схожого на ніж, наявність крові не встановлена, клітини з ядрами та мікрочастки тканини людини не знайдені. На клинку та рукоятці (об`єкти № 3 та № 4) іншого предмета, схожого на ніж, доставленого на дослідження в спец пакеті МВС України № 2812197, наявність крові не встановлена, клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини не знайдені. Статева належність крові в об`єкті № 1 не встановлена через відсутність придатних для дослідження формених елементів крові. При серологічному дослідженні крові в об`єкті № 1 виявлений антиген А ізосерологічної системи АВ0. Отримані результати серологічного та цитологічного досліджень і групові характеристики крові осіб, що проходять по даному кримінальному провадженню, дають можливість припустити, що кров на клинку (об`єкт № 1) предмета, схожого на ніж, доставленого на дослідження в спец пакеті МВС України № 2812101, могла походити від особи (осіб) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВ0, в тому числі, як від потерпілого ОСОБА_7 , так і від ОСОБА_8 (арк. 115-119 кримінального провадження);

- висновком експерта № 1592 від 15 жовтня 2015 року, згідно якого на представлених для дослідження штанях (об`єкти № НОМЕР_1 ) та сорочці (об`єкти № 14 - № 28) встановлена наявність крові. В усіх слідах був виявлений білок крові людини. При виявленні групових властивостей, в слідах крові (об`єкти № 1 - № 28), були виявлені антигени А і Н, що не виключає можливості утворення їх за рахунок крові групи А з ізогемаглютиніном анти-В з вмістом супутнього антигену Н або за рахунок змішування в цих слідах крові кількох осіб, груповій характеристиці яких властиві антигени А і (або) Н. Таким чином, не виключається можливість походження цих слідів крові як від потерпілого ОСОБА_7 , так і від ОСОБА_8 , груповій характеристиці крові яких властиві виявлені в цих слідах антигени А і Н. (арк. 125-128 кримінального провадження);

- висновком експерта № 4854е від 21 жовтня 2015 року, згідно якого у ОСОБА_7 виявлене тілесне ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки праворуч (на відстані 116 см. вгору від підошовної поверхні стоп та на 2 см. праворуч від умовної серединної лінії тіла), з ушкодженням правої долі печінки (поперечна наскрізна рана) та розвитком внутрішньочеревної кровотечі. Враховуючи характер та локалізацію виявленого тілесного ушкодження, можливо вказати, що воно могло утворитись від твердого предмету, який володіє колючо-ріжучими властивостями. Враховуючи характер, локалізацію та ступінь ознак загоєння виявленого у ОСОБА_7 тілесного ушкодження, стан потерпілого, дані медичної документації, можливо вказати, що ушкодження утворилися незадовго до надходження на стаціонарне лікування в ДКОШМД, тобто можливо і в термін, на який вказує обстежений та слідчий у постанові. За своїм характером виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, згідно п. 2.1.3к «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17 січня 1995 року. Враховуючи характер та локалізацію виявленого у ОСОБА_7 тілесного ушкодження, можливо вказати, що воно могло утворитись від дії твердого предмету, який володіє колючо-ріжучими властивостями. Враховуючи характер та локалізацію виявленого у ОСОБА_7 тілесного ушкодження, можливо вказати, що положення обстеженого та особу яка нападала в момент заподіяння ушкоджень могло бути різноманітним. Враховуючи характер, локалізацію та кількість виявленого у ОСОБА_7 тілесного ушкодження, можливо вказати, що йому було спричинено не менш як 1-ї механічної дії твердого предмету, який володіє колючо-ріжучими властивостями. Виявлене у ОСОБА_7 тілесне ушкодження знаходиться в анатомічній ділянці, доступній для нанесення його власною рукою, але враховуючи характер та тяжкість отриманої травми вважаю не характерним. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження ОСОБА_7 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, згідно п. 2.1.3к «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17 січня 1995 року (арк. 136-138 кримінального провадження).

Інші докази, здобуті в ході досудового розслідування не досліджувались в судовому засіданні, у зв`язку з визначенням порядку та обсягу дослідження доказів, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки обставини вчиненого кримінального правопорушення ніким не оспорюються.
Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.
Дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання обвинуваченому згідно з вимогами ст. ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, особу обвинуваченого, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, офіційно не працевлаштованого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позитивно характирезуємий КЗ «Дніпропетровський міський соціальний центр матері та дитини», де у період з 14 серпня 2015 року по 01 вересня 2015 року перебувала його цивільна дружина та дитина, не перебуваючого на обліку у лікаря нарколога та психіатра, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття обвинуваченого.
Як обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд враховує вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 неможливе без ізоляції від суспільства та йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк, достатній для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до положень ч.5 ст. 72, ст. 73 КК України в редакції Закону України № 838-VIII, суд вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_8 в строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення в рамках даного кримінального провадження, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 02.09.2015 року по 19.10.2018 року включно, у зв`язку з чим строк основного покарання у вигляді позбавлення волі ОСОБА_8 суд вважає можливим обмежити межами строку його попереднього ув`язнення.

На підставі ч. 5 ст. 72, ст. 73 КК України зарахувати ОСОБА_8 в строк основного покарання попереднє ув`язнення час тримання під вартою в період з 02.09.2015 року по 19.10.2018 року включно, у зв`язку з чим вважати ОСОБА_8 таким, який повністю відбув призначене основне покарання у вигляді позбавлення волі.

У справі заявлений цивільний позов потерпілим ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про відшкодування моральної (нематеріальної) шкоди, спричиненої злочином у розмірі 50 000 грн.

Як передбачено ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана злочином може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до положень ст. ст. 128,129 КПК України цивільний позов особи, якій злочином завдано майнової та/або моральної шкоди, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до ч.1ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до положень ст. 91 КПК України доказуванню підлягають вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
В результаті повного та всебічного дослідження всіх обставин справи у їх сукупності, перевіривши докази, якими підтверджуються заявлені позовні вимоги, суд приходить до висновку про їх обґрунтованість та необхідність часткового задоволення позовних вимог.
У судовому засіданні знайшла своє підтвердження вина обвинуваченого ОСОБА_8 в скоєнні злочину.
Суд погоджується з доводами потерпілого, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_8 йому завдано моральної шкоди, що полягає у душевних переживаннях та стресі, пов`язаних з ушкодженням здоров`я, перенесеному фізичному болю, перенесенні операції та тривалому стаціонарному лікуванні. Однак потерпілий, який у цивільному позові просив стягнути 50 000 грн. моральної шкоди з обвинуваченого достатньо не довів заявлену суму позову. Враховуючи доведеність вини відповідача, цивільний позов підлягає задоволенню частково. Суму моральних втрат потерпілого, враховуючи засади розумності та справедливості, співмірності завданої шкоди з встановленими обставинами справи, суд оцінює у 30000 гривень.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 370, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання: шість років три місяці чотири дні позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відраховувати з 02 вересня 2015 року.
На підставі ч. 5 ст. 72, ст. 73 КК України зарахувати ОСОБА_8 в строк основного покарання попереднє ув`язнення час тримання під вартою в період з 02.09.2015 року по 19.10.2018 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, у зв`язку з чим вважати ОСОБА_8 таким, який повністю відбув призначене покарання у вигляді позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши ОСОБА_8 з-під варти негайно в залі суду, у зв`язку з відбуттям призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, а після набрання вироком законної сили скасувати.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про відшкодування моральної (нематеріальної) шкоди, спричиненої злочином задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не маючого постійного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в рахунок відшкодування моральної (нематеріальної) шкоди, спричиненої злочином 30 000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп.

Речові докази:
- змив речовини бурого кольору, який упаковано у паперовий конверт; два предмети, схожі на ножі, які упаковані в окремі спецпакети; осади на ниточках марлі, які упаковані у паперовий конверт; ліхтарик, який упакований у спецпакет; сорочка з візерунком чорного та білого кольорів, яку упаковано у поліетиленовий пакет; штани темно-сірого кольору, які упаковані в поліетиленовий пакет; нігтьові зрізи з обох рук обвинуваченого ОСОБА_8 , які упаковані у два паперові конверти та осади на ниточках марлі у одному паперовому конверті; шорти, які упаковані в поліетиленовий пакет; зразок крові обвинуваченого ОСОБА_8 , який упаковано в паперовий конверт; зразок крові потерпілого ОСОБА_7 , який упаковано в паперовий конверт, що знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 1286) (арк. 140, 141 кримінального провадження)- знищити.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором, потерпілим до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1