Справа №484/1791/18 05.09.2018
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000634 від 26.04.2018 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 08.06.2018 року.

Обвинувачені:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Первомайськ Миколаївської області, громадянин України, проживає по АДРЕСА_1 . Обвинувачений у вчиненні злочину, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України.
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Липицьке Подільського району Одеської області, громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Обвинувачений у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_7 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Обвинувачений ОСОБА_5 просить вирок суду змінити та пом`якшити покарання.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком суду:

- ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 та ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.11.2017 року і остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки і 6 місяців.
- ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15 ч.2 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання:за ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі; за ч.2 ст. 185 КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України.

Узагальнені доводи апелянта.

Із змісту апеляційної скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 вбачається, що він не згоден з вироком суду, вважає призначене йому покарання занадто суворим.

Доводів в апеляційній скарзі не наводить.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

На початку грудня 2017 року, в обідній час доби ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, підійшов до домоволодіння АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_8 , та користуючись тим, що за ним ніхто не спостерігає та не може чинити перешкоди його злочинним діям, шляхом відчинення хвіртки проник в середину вказаного домоволодіння, звідки таємно викрав один лист металу вагою 50 кг. вартістю 6 грн. за 1 кг., а всього на суму 300 грн., чим спричинив ОСОБА_8 матеріальний збиток на вказану суму.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, в середині грудня 2017 року, близько 07.00 год. ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чудого майна, підійшли до домоволодіння АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_8 . Після чого ОСОБА_5 проник до вказаного домоволодіння, де викрав один лист металу вагою 50 кг., вартістю 6 грн. за 1 кг., на загальну суму 300 грн. ОСОБА_6 в цей час пильнував за тим, що б не було сторонніх осіб та ніхто не зміг завадити їхньому зговору. При спробі зникнути з місця скоєння злочину, обвинувачені були помічені ОСОБА_8 , внаслідок чого, з причин, що не залежали від їх волі, не виконали усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, на початку лютого 2018 року, в денний час, ОСОБА_6 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, підійшов до домоволодіння АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_8 , користуючись тим, що за ним ніхто не спостерігає та не може чинити перешкоди, підійшов до ділянки паркану біля воріт вказаного домоволодінння, після чого застосовуючи фізичну силу демонтував металеву секцію паркану, вагою 40 кг., вартістю 7 грн. за 1 кг., а всього на суму 280 грн. Викрадену секцію паркану поніс вниз по вулиці та скрився з місця вчинення злочину. Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 280 грн.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав вирок законним і обґрунтованим, а призначене обвинуваченому покарання справедливим, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 в інкримінованих йому злочинах за ч.1 ст. 185, ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та всебічно перевіреними в судовому засіданні доказами, що отримали відповідну оцінку у вироку та апелянтом не оспорюється.

Вирок суду відносно обвинуваченого ОСОБА_6 учасниками кримінального провадження не оскаржується.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_5 призначено судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.ст. 65, 66 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів, особи обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став і в період іспитового строку вчинив новий корисливий злочин; обставин, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Врахувавши зазначені обставини в їх сукупності, суд призначив ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки; за ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі у виді 2 років позбавлення волі, що не є максимальним розміром, передбаченим санкцією ч.3 вищевказаної статті .

Окрім того, суд першої інстанції обґрунтовано призначив ОСОБА_5 покарання на підставі ч.1 ст. 70 КК України та ч.1 ст. 71 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий за скоєння злочину проти власності ( засуджений 29.11.2017р. вироком Первомайського міського суду Миколаївської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки). Однак, належних висновків для себе не зробив та майже одразу (на початку та в середині грудня 2017 року) протягом іспитового строку, знову вчинив корисні злочини проти власності.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 схильний до вживання алкогольних напоїв, не працює, постійний доходів не має. Також у обвинуваченого відсутні міцні соціальні зв`язки.

Відповідно до висновку Первомайського МРВ з питань пробації (а.п. 32),

рівень ризику вчинення повторного правопорушення обвинуваченим є середнім.

З огляду на наведене, Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку відносно того, що виправлення обвинуваченого не можливо без ізоляції від суспільства. Покарання, призначене за оскаржуваним вироком, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 .

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно й усебічно розглянути провадження й постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення у матеріалах провадження не встановлено, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника не вбачається.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 424, 426, 532 КПК України, Апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 08.06.2018 року відносно ОСОБА_5 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим який знаходиться під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: