В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2018 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному кримінальне провадження № 0001274 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ., на даний час перебуваючого в Чортківській установі виконання покарань УДПТС України у Тернопільській області,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

з участю учасників судового провадження

прокурора ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи 08.06.2015 року засудженим Галицьким районним судом м. Львова за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) місяців арешту на шлях виправлення не став та вчинив злочин проти власності.

Так, ОСОБА_3 , 24 лютого 2015 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , маючи намір на незаконне заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, діючи повторно, скориставшись відсутністю власника, таємно викрали телевізор «TCP», вартістю 1464.36 гривень, який належить ОСОБА_7 , чим завдав останньому майнової шкоди на вищевказану суму.

Тобто, ОСОБА_3 , визнається винним за ч. 2 ст. 185 КК України, у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, за попередньою змовою групою осіб.

На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.

Обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винним, підтвердив вищезазначені обставини. Пояснив, що в 2013 році, у м. Львові познайомився з ОСОБА_6 . З того часу товаришував з ним. Перебуваючи в м. Києві в інтернет-кафе передивлялися сайт «Доба», де знайшли по фотографіях квартиру за адресою: АДРЕСА_3 .

24.02.2015 року він з ОСОБА_6 приїхали в м. Рівне, щоб зустрітись із знайомою ОСОБА_6 . По приїзду в м. Рівне зустрілись з особою, яка здавала квартиру, її звали ОСОБА_8 , та домовились про оренду. ОСОБА_6 показав їх підроблений паспорт, який був з ним. ОСОБА_8 паспорт сфотографувала, потім взяли ключі і пішли на квартиру, де зняли телевізор, який був прикручений до стіни і занесли його в ломбард, щоб здати його в заклад та отримати гроші, які планували витратити на відпочинок з подругою ОСОБА_6 , в ломбарді їх затримали працівники міліції. У вчиненому щиро розкаюється. На досудовому слідстві та в суді усе добровільно розповів.

Крім визнання винуватості обвинуваченим, доказами його винуватості у вчинених злочинах є показання потерпілого, свідків, висновки експертиз та інші докази досліджені судом під час судового розгляду.

Доказом того, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив крадіжку майна є показання обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_7 .

Обвинувачений ОСОБА_6 дав показання, що в 2013 році, у м. Львові познайомився з ОСОБА_3 , який був мешканцем м. Києва. З того часу товаришує з ним. Перебуваючи в м. Києві в інтернет-кафе передивлялися сайт «Доба», де знайшли по фотографіях квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , де побачили телевізор, який вирішили в подальшому викрасти. Тоді перебуваючи в м. Києві ОСОБА_9 зателефонував за телефоном виставленим на сайті до жінки, яка здавала дану квартиру. Та повідомив їй, що має намір зняти дану квартиру на одну добу для проживання з дівчиною, домовився про те, що приїде 24.02.2015 року в м. Рівне, де зустрінеться з даною жінкою. Жінка повідомила ОСОБА_10 , що квартира не зайнята та він може приїжджати винаймати її. Після цього з ОСОБА_11 поїздом приблизно після 15 години приїхали в м. Рівне на залізничний вокзал. Звідти ОСОБА_12 знову зателефонував до даної жінки та домовився з нею про зустріч навпроти магазину «Вопак» в м. Рівне. Під час зустрічі ОСОБА_12 домовився з жінкою про умови оренди. Тоді вона попросила його пред`явити паспорт чи інше посвідчення особи. Однак ОСОБА_12 нічого не знайшов в своїй сумці, та звернувся до нього та попросив, щоб він пред`явив свого паспорта. Він пред`явив паспорт, де була вклеєна його фотографія. З приводу підробленого паспорту громадянина України, пояснив, що знайшов його на одній з зупинок по вул. Бальзака на Троєщині в м. Києві. 20 січня 2015 року замінив фотокартку гр. ОСОБА_13 та власноручно вклеїв туди свою фотокартку.

Жінка, яка здавала квартиру, взяла паспорт який він пред`явив, сфотографувала його на мобільний телефон, після цього він з ОСОБА_12 дали їй по 200 гривень за проживання, а жінка дала ОСОБА_12 ключі від квартири та комплект постільної білизни.

Після цього він з ОСОБА_12 пішли в квартиру за адресою АДРЕСА_4 . Зайшовши в квартиру переконалися, що в квартирі є телевізор, потім пішли в ломбард «Партнер», що по вул. Пр. Миру та запитали чи приймуть в заклад телевізор, на що їм відповіли, що так. Потім повернулися в квартиру та відкрутили кронштейни, якими телевізор кріпився до стіни. В цей час йому зателефонувала знайома, яка проживає в м. Рівне, він запропонував зустрітися і пішов на зустріч.

Невдовзі ОСОБА_12 зателефонував йому та повідомив, що вже під`їжджає до ломбарду «Партнер» по вул. пр. Миру, підійшовши до ломбарду побачив ОСОБА_12 , який тримав телевізор. Він підійшов та допоміг ОСОБА_12 нести телевізор. Працівник ломбарду «Партнер» оглянувши телевізор повідомив, що телевізор застарілої моделі, а саме «TCL - 26А12Н» та відмовив прийняти його. Після цього вони на вул. Пр. Миру взяли таксі та переїхали до ломбарду «Скарбниця», що по вул. Чорновола, 12А. Приїхавши до ломбарду «Скарбниця», занесли телевізор в середину ломбарду. Працівник ломбарду погодився прийняти даний телевізор за 1200 гривень, він надав працівникові вищевказаний паспорт на ім`я ОСОБА_13 , де була вклеєна його фотокартка.

В цей час в приміщення ломбарду зайшли чоловіки, які представилися працівниками міліції, та запитали у них, де взяли телевізор. На що вони одразу зізналися, що викрали його з квартири за адресою АДРЕСА_4 .

Потерпілий ОСОБА_7 дав показання, що він здавав квартиру за адресою АДРЕСА_4 . У квартирі був телевізор, який є його власністю. 24.02.2015 року телевізор викрали, а потім його повернули працівники міліції. Матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_6 та ОСОБА_3 він немає.

Свідок ОСОБА_14 суду показала, що їй зателефонував один молодий чоловік, щоб зустрітись та домовитись про оренду квартири, яку вона здавала щодобово. Під час зустрічі, яка відбувалась біля магазину «Вопак», домовились про ціну, хлопці дали їх гроші, вона сфотографувала паспорт, який їй показав ОСОБА_6 . Потім дала ключі від квартири та назвала адресу. Через деякий час зателефонувала до хлопців, щоб запитати чи все у них добре, вони відповіли, що все добре. Через 2-3 години до неї зателефонували працівники міліції та повідомили, що затримали ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , які викрали телевізор.

Дослідженим в судовому засіданні протоколом огляду місця події від 24.02.2015 року зафіксовано місце виявлення ОСОБА_6 та ОСОБА_3 з викраденим телевізором, а саме АДРЕСА_5 , встановлено марку викраденого телевізора.

Дослідженим в судовому засіданні протоколом огляду місця події від 24.02.2015 року оглянуто та зафіксовано місце вчинення злочину квартира АДРЕСА_2 та виявлено відсутність телевізора.

Даними письмовими доказами встановлено місце вчинення злочину та встановлено майно, яке було викрадено.

З дослідженого в судовому засіданні висновку судово-товарознавчої експертизи № 146 від 23.03.2015 року вбачається, що залишкова вартість телевізора марки «TCL 26A12H», з урахуванням часткової втрати його товарних якостей по терміну експлуатації та дефектів, у зв`язку з експлуатаційним зношенням і пошкодженням від впливу зовнішніх факторів (за умови його технічно-справного стану та повної базової комплектації), станом на момент проведення експертизи 23.03.2015 року, могла становити - 1464,36 грн. Визначення залишкової вартості настінного тримача для телевізора не представляється можливим, оскільки відсутня методика визначення вартості даних виробів.

Суд оцінює дані висновки експертиз, як належні та допустимі докази у кримінальній справі, оскільки висновки є повними і чітко сформульованими. Дані докази оцінюються судом в сукупності з іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06 квітня 2015 року встановлено, що під час впізнання свідок ОСОБА_14 заявила, що впізнає особу під номером № 2 як одного з чоловіків, що 24.02.2015 року знімали у неї квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , після чого з неї була вчинена крадіжка телевізора, а саме: впізнала особу № 2 як громадянина, який пред`явив паспорт виданий на громадянина ОСОБА_13 серії НОМЕР_1 прописаний в АДРЕСА_6 . Впізнала його за зовнішніми рисами обличчя. Даною особою виявився ОСОБА_6 .

Таким чином, суд оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази вважає їх належними та допустимими, які підтверджують поза розумним сумнівом, що саме ОСОБА_15 спільно з ОСОБА_6 , 24 лютого 2015 року здійснив крадіжку майна з квартири АДРЕСА_2 .

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше був неодноразово судимий, має незадовільний стан здоров`я, не перебуває на обліку у лікаря нарколога, перебуває на обліку у лікаря психіатра.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування збитків, незадовільний стан здоров`я.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи обставини та тяжкість вчиненого злочину, особу винного, суд вважає, що виправлення ОСОБА_15 можливе без ізоляції від суспільства, тому йому покарання слід призначити, у виді позбавлення волі із призначенням іспитового строку у відповідності до ст. 75 КК України.

По справі проведено ряд експертиз за ухвалою слідчого. Ці судові витрати, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили не обирати.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим та призначити покарання за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлеення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Відповідно до ст. 72 КК України, зарахувати в строк відбутого покарання ОСОБА_3 термін попереднього ув`язнення, починаючи з 24.02.2015 року по 27.02.2015 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертиз в сумі 629,52 (шістсот двадцять дев`ять) гривень 52 копійки.

Речові докази по справі телевізор марки «TCL 26A12H» та настінний тримач для телевізора - повернути потерпілому.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1