У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника володільців майна ТзОВ «Інтермінералбілдінг», заступника директора ТзОВ «Інтермінералбілдінг» ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання представника володільців майна ТзОВ «Інтермінералбілдінг», заступника директора ТзОВ «Інтермінералбілдінг» ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

в с т а н о в и в :
до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва звернувся представник володільців майна ТзОВ «Інтермінералбілдінг», заступника директора ТзОВ «Інтермінералбілдінг» ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного м. Києва від 18.06.2018 року.

В обгрунтування заявленого клопотання зазначає, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.06.2018 року накладено арешт на майно, що було вилучено в ході обшуку приміщень, орендованих ТзОВ «Інтермінералбілдінг», що мав місце 07.06.2018 року.
Зазначає, що обшук проводився у приміщеннях ТОВ «Газінвестпроект» та стосувався діяльності саме цього підприємства, а не ТзОВ «Інтермінералбілдінг».
Натомість, вході проведеного обшуку вилучено майно ТзОВ «Інтермінералбілдінг» - системний блок білого кольору з наліпкою «ООО инв.№32» та особисте майно заступника директора ТзОВ «Інтермінералбілдінг» ОСОБА_3 ноутбук чорного кольору марки «SAMSUNG» (s/n AA7393DPA00046R) та телефон марки «SAMSUNG» (IMEI356389/08/449004/1, НОМЕР_1 ), в подальшому дане майно було арештоване ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.06.2018 року.

Вказує, що в подальшому було встановлено, що вилучене майно не має відношення до кримінального провадження, а тому повернуте законним володільцям - ТзОВ «Інтермінералбілдінг» та заступнику директора ТзОВ «Інтермінералбілдінг» ОСОБА_3 .
Зазначає, що в арешті майна відпала потреба, а тому просить скасувати арешт на вказане майно.
В судовому засіданні представник володільців майна клопотання підтримав, надав пояснення аналогічні доводам клопотання, просить таке задовольнити.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду клопотання.

Їх неявка не є перешкодою у розгляді заявленого клопотання.

Заслухавши пояснення представника володільців майна, дослідивши надані докази та матеріали, оцінивши їх в сукупності, слідчим суддею встановлено наступне.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.06.2018 року накладено арешт на майно, що було вилучено в ході обшуку приміщень, що мав місце 07.06.2018 року, зокрема на системний блок білого кольору з наліпкою «ООО инв.№32», ноутбук чорного кольору марки «SAMSUNG» (s/n AA7393DPA00046R) та телефон марки «SAMSUNG» (IMEI356389/08/449004/1, НОМЕР_1 ).
Згідно розписок від 06.08.2018 року вказане майно повернуто представнику володільців майна ТзОВ «Інтермінералбілдінг», заступника директора ТзОВ «Інтермінералбілдінг» ОСОБА_3 адвокату ОСОБА_4 .
Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також недоторканості права власності, відповідно до якої позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
За вимогами ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
За приписами ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчий суддя враховує, що орган досудового розслідування повернув арештоване майно його володільцям, що свідчить про те, що актуальність в його утриманні та подальшому арешті відпала.
Враховуючи вищенаведені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна є підставним та підлягає до задоволення.
Керуючись ст. 2, 7-9, 170, 173, 174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -
п о с т а н о в и в :
клопотання представника володільців майна ТзОВ «Інтермінералбілдінг», заступника директора ТзОВ «Інтермінералбілдінг» ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.06.2018 року на майно, саме: системний блок білого кольору з наліпкою «ООО инв.№32», ноутбук чорного кольору марки «SAMSUNG» (s/n AA7393DPA00046R) та телефон марки «SAMSUNG» (IMEI356389/08/449004/1, НОМЕР_1 ).
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1