Справа № 317/3342/18
Провадження № 1-в/317/332/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

представника адміністрації ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференцзв`язку клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, уродженця м. Бердянськ, росіянина, громадянина України, не одружений, не працюючого, до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засудженого: 23.08.2017 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ст.. 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст..71 ч. 1 КК України частково приєднано не відбута частина покарання за вироком цього ж суду від 19.12.2016 року за ст.ст. 185 ч.3, 185 ч.2, 185 ч.1, 190 ч. 2, до відбуття 3 роки 2 місяці позбавлення волі, зараховано строк попереднього ув`язнення з 20.04.2017 року по 20.06.2017 року на підставі ст..72ч.5 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, суд

В С Т А Н О В И В:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що засуджений, відповідно до матеріалів особової справи не довів своє виправлення.

Представник адміністрації ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, зазначив, що засуджений ОСОБА_6 , характеризується посередньо, на шлях виправлення не став.
Судом встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимий, був засуджений 23.08.2017 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ст.. 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст..71 ч. 1 КК України частково приєднано не відбута частина покарання за вироком цього ж суду від 19.12.2016 року за ст.ст. 185 ч.3, 185 ч.2, 185 ч.1, 190 ч. 2, до відбуття 3 роки 2 місяці позбавлення волі, зараховано строк попереднього ув`язнення з 20.04.2017 року по 20.06.2017 року на підставі ст..72ч.5 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку: 20.04.2017 року Кінець строку: 20.04.2020 року.

З наданої адміністрацією виправної колонії характеристики вбачається, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 18.04.2017 року.

Під час тримання в Вільнянському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, порушень вимог режиму тримання не допускав, стягнень не мав, до праці не залучався, заохочень не мав.
З 25.09.2017 року відбував покарання у державній установі «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», характеризувався негативно, за порушення встановлених вимог мав стягнення від начальника установи, яке знято у встановленому законом порядку, заохочень не мав.
З 12.11.2017 року перебував у Вільнянському слідчому ізоляторі, характеризувався посередньо, встановлені вимоги та заборони не порушував, стягнень та заохочень не мав.
3 25.11.2017 року відбуває покарання у державній установі «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», характеризується посередньо, встановлені вимоги та заборони не порушував, стягнень не мав.
Працевлаштований на дільниці «Поліетилен» бригада №81, де до праці ставиться здебільше посередньо, потребує періодичного спонукання до праці, має одне заохочення правами начальника установи.
У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, відносини підтримує з негативно та позитивно налаштованими засудженими. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, але потребує контролю.
Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку не завжди, також має не завжди охайний зовнішній вигляд. Посередньо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними не завжди належний догляд, використовує за призначенням. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Виконує роботи із самообслуговування, має середній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться без ініціативи.
15.03.2018 комісією установи відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст.ст. 100, 101 КВК України, у вигляді зміни умов тримання, а саме переведення до дільниці соціальної реабілітації.

28.09.2018 року комісією установи було відмовлено у застосуванні ст. 82 КК України.

Термін можливого застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 81 КК України, у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання настає після фактичного відбування 2/3 строку покарання, а саме після 31.03.2019.

Розглянувши клопотання Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», дослідивши матеріали особової справи ОСОБА_8 , вислухавши думку засудженого та його захисника, прокурора та представника адміністрації установи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати не відбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.
Водночас, суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Відповідно до матеріалів особової справи ОСОБА_4 був засуджений 19.12.2016 року Бердянським міськрайоним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, і до вступу вироку в законну силу скоїв нові злочини 08.01.2017, 05.03.2017, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України, відповідно до вироку Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23.08.2017 року.

Згідно характеристики наданої ДУ «Біленьківська виправна колонія №99» ОСОБА_4 під час перебування в Вільнянському слідчому ізоляторі та у Біленьківській виправній колонії № 99 характеризувався негативно, до роботи ставився посередньо.

Отже, відповідно до матеріалів особової справи відносно ОСОБА_4 , враховуючи думку учасників процесу, суд вважає, що засуджений ОСОБА_4 не довів, що він став на шлях виправлення і до нього не можливо застосувати пільгу у вигляді заміни невідбутого строку покарання більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі.

Керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 369-372, 392-393, 395, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня отримання її копії, шляхом подання апеляційної скарги через Запорізький районний суд Запорізької області до Запорізького Апеляційного суду, а для засудженого, який тримається під вартою, з моменту вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1