Справа № 274/5359/17
Провадження № 1-кс/0274/334/18

У Х В А Л А 25.10.2018 року м. Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бердичеві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність т.в.о.начальника Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-
В с т а н о в и в:
19.03.2018 року на адресу суду з апеляційного суду Житомирської області надійшла справа № 274/5359/17 за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність т.в.о.начальника Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, для нового розгляду в суді першої інстанції.
В зазначеній скарзі скаржник просив визнати бездіяльність начальника Бердичівського ВП ОСОБА_4 протиправною, зобов"язати внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 01.11.2017 року про вчинення працівниками Бердичівського РС УДМС кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 190, 191, 358, 364, 365, 366, 367 КК України.
Подана скарга обґрунтовувалась незгодою скаржника з рішенням т.в.о.начальника Бердичівського відділу поліції ОСОБА_4 не вносити відомості до ЄРДР, що викладені в його заяві про злочин від 01.11.2017 року, що вчинений працівниками Бердичівського РС УДМС за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 190, 191, 358, 364, 365, 366, 367 КК України. Оскільки згідно відповіді т.в.о.начальника Бердичівського ВП ОСОБА_4 від 06.12.2017 року подане звернення ОСОБА_3 не містить достатніх даних, що свідчать про наявність ознак вчинення кримінального правопорушення, які охоплюються поняттям злочину, визначеним ст. 11 КК України, а відтак відсутні будь-які обставини, які можуть бути підставою для внесення відомостей по даному факту до ЄРДР.
В призначене на 25.10.2018 року на 16-00 год. судове засідання учасники процесу не з"явилися.
Також скаржник ОСОБА_3 в судові засідання, призначені на 11.04.2018 року, 27.04.2018 року, 23.06.2018 року, 20.07.2018 року, 21.08.2018 року та 25.10.2018 року жодного разу не з"явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся завчасно та у встановлений законом спосіб, про що свідчать докази, які містяться в матеріалах справи. Причини неявки суду невідомі.
Суб"єкт оскарження в судове засідання не з"явився. Від заступника начальника СВ Бердичівського ВП ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд скарги ОСОБА_3 без участі представника Бердичівського ВП (а.с. 96).
Відсутність слідчого чи прокурора відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Ознайомившись зі змістом скарги, доданими до неї документами, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Згідно ч. 2 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п"яти днів з моменту надходження скарги.
Так, з матеріалів скарги вбачається, що судові засідання по даній скарзі були призначені на 11.04.2018 року, 27.04.2018 року, 23.06.2018 року, 20.07.2018 року, 21.08.2018 року та 25.10.2018 року, про які повідомлявся скаржник ОСОБА_3 завчасно та у встановлений законом спосіб шляхом направлення судових повісток рекомендованим листом на зазначену в скарзі адресу, а також шляхом розміщення оголошення про його виклик в призначені судові засідання на офіційному сайті Бердичівського міськрайонного суду (а.с. 94-95, 101, 102, 108-109, 116, 117, 118-119, 122, 124, 125-126, 128, 130, 131-132, 133-134).
Однак, скаржник ОСОБА_3 жодного разу не з"явився в призначені судові засідання, не цікавився станом розгляду скарги, не подавав суду заяв про відкладення розгляду справи або про зміну його місця проживання. Хоча про те, що справа перебуває на розгляді в Бердичівському міськрайонному суді йому відомо, оскільки ОСОБА_3 був присутній в судовому засіданні апеляційного суду Житомирської області під час розгляду його апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду від 17.01.2018 року.
Натомість від скаржника ОСОБА_3 на протязі перебування скарги в суді (19.03.2018 - 25.10.2018 року) надходили двічі заяви про зупинення провадження по справі, оскільки скаржник ОСОБА_3 перебував на санаторно-курортному лікуванні з 01.04.2018 по 10.04.2018 року та 25.05.2018 року по 14.06.2018 року (а.с. 92, 105-107).
Слідчий суддя звертає увагу скаржника та роз"яснює положення чинного кримінально-процесуального законодавства України, відповідно до якого під час розгляду скарг слідчим суддею не передбачено зупинення розгляду скарги у зв"язку з хворобою скаржника.
Окрім того, слідчий суддя звертає увагу скаржника на те, що протягом тривалого часу перебування скарги в суді, жодного разу ОСОБА_3 не з"явився до суду та не цікавився рухом розгляду справи.
Так, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Також вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, п. 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні, окрім іншого, можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Згідно статті 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Судом встановлено, що 01.11.2017 року ОСОБА_3 на адресу Бердичівського ВП було направлено повідомлення про вчинення працівниками Бердичівського РС УДМС кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.ст. 190, 191, 358, 364, 365, 366, 367 КК України. На що скаржником була отримана відповідь за підписом т.в.о.начальника Бердичівського ВП ОСОБА_4 за вх.№ Г-430 від 06.12.2017 року, згідно якої вказане звернення ОСОБА_3 було зареєстроване до канцелярії Бердичівського ВП за вх.№ Г-430 від 06.12.2017 року. Подане звернення не містить достатніх даних, що свідчили б про наявність ознак вчинення кримінального правопорушення працівниками Бердичівського РС УДМС, визначених ст. 11 КК України, а тому відсутні будь-які обставини, які можуть бути підставою для внесення відомостей по даному фату до ЄРДР.
Таким чином, фактично вимоги скарги на момент її розгляду в суді були неодноразово задоволені, а тому підстав для повторного внесення відомостей до ЄРДР за одним і тим же фактом слідчий суддя не вбачає.
Також слідчий суддя звертає увагу на положення ч. 3 ст. 306 КПК України, відповідно до якої розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов"язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
Листом Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.
Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 306 КПК України про розгляд скарги за обов"язковою участю особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та беручи до уваги обмежені строки розгляду скарги визначені ч. 2 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за вірне скаргу ОСОБА_3 в порядку ст. 303 КПК України залишити без розгляду у зв"язку із неявкою скаржника на її розгляд.
Аналогічна правова позиція міститься в рішенні Європейського суду з прав людини справа "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року, в якому зазначено, що неявка належно повідомленого заявника дає право суду закрити провадження, що не позбавляє скаржника повторно звернутися до суду в межах строку на оскарження рішення, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора.
Разом з тим, слідчий суддя вважає за потрібне роз"яснити скаржнику, що залишення його скарги без розгляду не перешкоджає йому звернутись із даною скаргою повторно.
Відповідно до ч. 3 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107, 214, 303, 304, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя,-
У х в а л и в:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність т.в.о.начальника Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань залишити без розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1