Єдиний унікальний номер №440/662/18
Провадження № 1-м/440/1/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2018 року

Буський районний суд Львівської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Буську клопотання заступника директора Департаменту Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Буськ, жителя АДРЕСА_1 , засудженого за вироком Калінінського районного суду м. Тюмень від 03.05.2017 року за ч.3 ст.30, п. "г" ч.4 ст.228-1 КК Російської Федерації, до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців,

в с т а н о в и в:

17 квітня 2018 року до суду надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Калінінського районного суду м. Тюмень від 03.05.2017 року відносно засудженого громадянина України ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України для подальшого відбування засудженим покарання на території України. Мотивує тим, що ОСОБА_4 засуджено вироком Калінінського районного суду м. Тюмень від 03.05.2017 до покарання у вигляді 8 років 6 місяців позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого частиною третьою статті 30, пунктом «г» частини четвертої статті 228-1 Кримінального кодексу Російської Федерації, що також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність. ОСОБА_4 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія № 2 УФСВП Росії по Тюменській області»; кінець відбуття строку покарання - 29.05.2025 р.. Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 . При визначенні строку покарання, який підлягатиме відбуванню у разі передачі ОСОБА_4 в Україну, просять суд враховувати вимоги частини першої статті 10 та частини першої статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року щодо максимального врахування покарання, визначеного вироком російського суду, з метою створення належних підстав для реалізації засудженим ОСОБА_4 права бути переданим в Україну як державу свого громадянства для подальшого відбування покарання.

В судове засідання представник Міністерства юстиції України не з`явився, в клопотанні просив розгляд справи провести за відсутності представника Міністерства юстиції України.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на наявність всіх правових підстав для його задоволення. Просив привести вирок суду іноземної держави відносно громадянина України ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України і визначити покарання за ч.3 ст.307 КК України, у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши документи, додані до клопотання, суд вважає, що клопотання Міністерства юстиції України підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до вироку Калінінського районного суду м. Тюмень від 03.05.2017 року, залишеному в силі ухвалою Апеляційного суду від 22.07.2017 року, ОСОБА_4 засуджений за вчинення злочину, передбаченого частиною третьою статті 30, пунктом «г» частини четвертої статті 228-1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів з використанням інформаційно-телекомунікаційних мереж (мережі «Інтернет») групою осіб за попередньою змовою у великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації до 8 років 6 місяців позбавлення волі, з відбуттям покарання в виправній колонії суворого режиму.

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Калінінського районного суду м. Тюмень від 03.05.2017 року набрав законної сили 22 липня 2017 року.

ОСОБА_4 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія № 2 УФСВП Росії по Тюменській області», кінець відбуття строку покарання - 29.05.2025 року.

Згідно із заявою засудженого ОСОБА_4 від 15 грудня 2017 року, останній просить перевести його для подальшого відбування покарання в Україну, оскільки є громадянином України.

Згідно листа Державної міграційної служби України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України відповідно до ст. 13 Закону України «Про громадянство України» в редакції від 16.04.1997 р..

Враховуючи, що ОСОБА_4 є громадянином України, вирок суду Російської Федерації, яким останній засуджений, набрав законної сили, надано згоду на передачу засудженого в Україну для подальшого відбування покарання, кримінальні правопорушення, внаслідок вчинення яких було ухвалено вирок, є злочинами згідно із законодавством України, суд вбачає підстави для приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України.

Згідно з ч.1 ст.602 КПК України, вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з ч.3 ст.610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.

Пунктом "b" частини 1 статті 9 "Конвенції про передачу засуджених осіб" визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.

Пунктом "d" статті 11 "Конвенції про передачу засуджених осіб" встановлено, що у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган: не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи.

Відповідно до ч. 4 ст.610 КПК України, при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:

1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;

2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Пункту "г" ч.4 ст.228-1 КК Російської Федерації відповідає ч.3 ст.307 КК України (незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів в особливо великих розмірах), за якою передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років.

При цьому суд також враховує, що у ст.228-1 КК Російської Федерації відсутня така кваліфікуюча ознака, як особливо великий розмір наркотичного засобу, що був предметом злочину. Водночас за п."г" ч.4 ст.228-1 КК Російської Федерації передбачена кримінальна відповідальність за незаконні дії з наркотичними засобами у значних розмірах.

Аналіз змісту ст.228-1 КК Російської Федерації і ст.307 КК України дає суду підстави для висновку, що такі кваліфікуючі ознаки злочину як значний розмір і великий розмір наркотичного засобу у ст.228-1 КК Російської Федерації відповідають кваліфікуючим ознакам, відповідно, великий розмір і особливо великий розмір наркотичного засобу у ст.307 КК України.

Частині 1 ст.30 КК Російської Федерації відповідає ч.1 ст.14 КК України, як готування до злочину. Проте, за ст.307 КК України злочин визнається закінченим не лише з моменту збуту наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, але і з моменту вчинення однієї із зазначених в цій статті альтернативних дій - незаконного виробництва, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, а тому такі дії додаткової кваліфікації, як незакінчений злочин, не потребують.

Оскільки за вироком Калінінського районного суду м. Тюмень від 03.05.2017 року ОСОБА_4 за ч.3 ст.30 і п."г" ч.4 ст.228-1 КК Російської Федерації було призначено покарання у виді позбавлення волі на 8 років 6 місяців, суд вважає за необхідне визначити засудженому покарання за ч.3 ст.307 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців.

Керуючись Конвенцією "Про передачу засуджених осіб" від 21 березня 1983 року, ст.602, 610 КПК України, суд -

у х в а л и в :

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Калінінського районного суду м. Тюмень від 03.05.2017 року відносно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України, задовольнити.

Вирок Калінінського районного суду м. Тюмень від 03.05.2017 року, за яким громадянин України ОСОБА_4 за ч.3 ст. 30, п. "г" ч.4 ст.228-1 КК Російської Федерації, до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців з відбуттям покарання у виправній колонії суворого режиму, привести у відповідність із законодавством України.

Визначити, що ч.3 ст.30, п."г" ч.4 ст.228-1 КК Російської Федерації, за якою ОСОБА_4 був засуджений за вироком Калінінського районного суду м. Тюмень від 03.05.2017 року, до позбавлення волі на строк 8 (вісім) років 6 (шість) місяців, відповідає ч.3 ст.307 КК України.

Відповідно до вироку Калінінського районного суду м. Тюмень від 03.05.2017 року засудженому ОСОБА_4 за ч.3 ст.307 КК України, визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 03 травня 2017 року.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення орган, що подав клопотання, особа, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурор вправі подати апеляційні скарги до Апеляційного суду Львівської області через Буський районний суд.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1