Провадження №1-кс/127/5985/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2018 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 21.12.2007 Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 190, 70 КК України до позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна; 21.08.2017 відносно нього направлено обвинувальний акт до Вінницького міського суду Вінницької області за ч. 2 ст. 190 КК України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_4 , маючи незняту і непогашену судимість за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 190 КК України, за вироком Ленінського районного суду м. Вінниці від 21.12.2007 (засуджений до позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна, звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку основного покарання), в період часу з 04:00 год. до 05:00 год. 15 травня 2018 року вступив у попередню змову зі своїм знайомим ОСОБА_7 , з яким вони домовились спільно вчинити крадіжку чужого майна.

Так, в період часу з 04:00 год. до 05:00 год. 15 травня 2018 року ОСОБА_7 разом із ОСОБА_4 , попередньо розподіливши ролі, діючи повторно, спільно та умисно, з корисливими мотивом та метою, таємно, підійшли до огородженого парканом приміщення дошкільного навчального закладу № 4 Вінницької міської ради, що розташоване за адресою: м. Вінниця, вул. Стельмаха, 37. Далі ОСОБА_7 , перелізши через паркан, проник на територію закладу, а ОСОБА_4 залишився чекати його біля паркану та спостерігати, щоб не з`явилися сторонні особи.

В подальшому ОСОБА_7 , виявивши на території закладу будівельні матеріали, які належать ТОВ «ЖК Гарант», почав переносити до паркану та передавати поверх нього ОСОБА_4 наступні речі: три блоки утеплення марки «Technonicol Master», чотири блоків екструдованого піноплістиролу, два металевих карнизи. Загальна вартість вказаних речей складає 4400 грн. Після цього ОСОБА_7 переліз через паркан назад та спільно з ОСОБА_4 вони перенесли викрадені речі до під`їзду № 1, будинку АДРЕСА_2 , тим самим розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдали ТОВ «ЖК Гарант» майнову шкоду на загальну суму 4400 гривень.

15 травня 2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від трьох до шести років.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколом огляду місця події від 15.05.2018, протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , проколами допиту підозрюваних ОСОБА_7 , ОСОБА_4 .

Слідчий зазначив, що ОСОБА_4 , який раніше судимий, знов обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у сфері злочинів проти власності, що свідчить про антисоціальну поведінку підозрюваного та те, що наявні ризики, що він, перебуваючи на волі, може продовжити свою злочину діяльність з метою незаконного збагачення, вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується характером та кількістю вчинених підозрюваним кримінальних правопорушень. Крім того, ОСОБА_4 , офіційно не працює, не має постійного джерела доходів, що вказує на те, що злочини пов`язані із протиправним вилученням чужого майна є одним із джерел його доходу. Також, останній може переховуватись від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню, впливаючи на свідків чи потерпілого, що передбачено ризиками визначеними у п. п. 1, 2, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, наявність ризиків, слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та визначити підозрюваному розмір застави в межах 80 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 140 960 гривень.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав за обставин, викладених в ньому, та просив клопотання задоволити.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що слідчий не довів, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, що її підзахисний буде продовжувати злочинну діяльність, чи перешкоджати кримінальному провадженню, впливаючи на свідків чи потерпілого. На її думку, обіцяє не порушувати покладені на нього обов"язки.
Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши учасників процесу, дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За змістом п. 5 ч. 2, ч. 3 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Враховуючи, що метою та підставою застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а зазначені обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам.

Так, запобіжний захід у виді особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу. Обирати запобіжний захід відносно підозрюваного домашній арешт слідчий суддя вважає недоцільно, оскільки він може перешкоджати кримінальному провадженню, впливаючи на свідків чи потерпілого маючи засоби зв"язку, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином.

Під час розгляду даного клопотання слідчим суддею було встановлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 вищезазначеного кримінального правопорушення. Крім того, слідчим суддею було з`ясовано, що ОСОБА_4 раніше судимий, судимість не погашена, знов обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у сфері злочинів проти власності, санкція за який передбачає покарання до шести років позбавлення волі, соціально стримуючих факторів таких, як сім`я, робота, в нього немає, відсутні джерела постійного доходу, що свідчить про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: впливати на свідків чи потерпілого, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином, продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні Летельє проти Франції від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Врахувавши фактичні обставини справи, слідчий суддя схиляється та приймає за грунтовні доводи прокурора про те, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

На підставі викладеного, враховуючи те, що прокурором було доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що дане клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Не підлягає задоволенню вимога слідчого при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити розмір застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у зв"язку з наступним.

Так, під заставою як видом запобіжного заходу розуміється внесення на спеціальний рахунок, визначений у порядку, затвердженому законом, підозрюваним, обвинуваченим коштів з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Розмір застави встановлюється слідчим суддею, судом, у розмірах, передбачених ч. 5 ст. 182 КПК: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, від одного до двадцяти розмірів мінімальної заробітної плати

щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати; щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, від вісімдесяти до трьохсот розмірів мінімальної заробітної плати. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.

Тобто, застава не є способом для майбутнього, в разі обвинувального вироку, обернення цих коштів на користь потерпілих, а є інструментом для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.

Тому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи особу ОСОБА_4 , який ніде не працює, злочином, у якому підозрюється завдав ТОВ «ЖК Гарант» майнову шкоду на загальну суму 4400 гривень, визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених названим Кодексом, тому ОСОБА_4 необхідно визначити заставу в розмірі в сумі 35240 ( тридцять п"ять тисяч двісті сорок ) гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст.107, 183, 177, 194, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах досудового розслідування, строком 60 (шістдесят) днів з моменту затримання до 05 :20 години 13 липня 2018 року.

Одночасно визначити розмір застави, в сумі 35240 ( тридцять п"ять тисяч двісті сорок ) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області (одержувач ТУ ДСАУ в Вінницькій області, на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Реквізити рахунку: Депозит 37 315 033 000 401; ; Банк Державне казначейство України, м. Київ МФО 820 172.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 виконувати обов`язки, передбачені пунктами 1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
-прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

-утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

-не відлучатись із місця проживання;

носити електронний засіб контролю.

В іншій частині вимог клопотання відмовити.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

Упродовж застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою утримувати ОСОБА_4 у Вінницькому СІЗО Вінницької установи виконання покарань №1 УДПтСУ у Вінницькій області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: