1Справа № 335/4718/18 1-кс/335/3261/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 107-Б, клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , подане у кримінальному провадженні за № 0000397 від 04 липня 2013 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ст. 257, ч. 2 ст. 194, ч. 5 ст. 186, ч.ч. 2, 3 ст. 15 п.п. 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В клопотанні слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за вчинення тяжкого злочину, після звільнення з місць позбавлення волі у 1996 році переїхав на постійне мешкання до м. Запоріжжя.

Далі, переслідуючи мету незаконного збагачення злочинним шляхом, ОСОБА_7 вирішив створити злочинну організацію для вчинення злочинів. Реалізуючи свій умисел, в 1997-1998 роках ОСОБА_7 втягнув до її складу знайомих мешканців м. Керч АР Крим: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та свого племінника ОСОБА_10 .

З метою полегшення сумісного вчинення злочинів ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_8 та ОСОБА_11 переїхати на постійне проживання до м. Запоріжжя. Останні погодились із пропозицією ОСОБА_7 на участь у злочинній організації та вчинення злочинів, після чого в 1999 році переїхали до м. Запоріжжя, де останній надав їм житло.

З моменту переїзду на постійне проживання у м. Запоріжжя, ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , будучи членами злочинної організації, окрім вчинення злочинів виконували функції водіїв та охоронців ОСОБА_7 . За виконання вказаних функцій в злочинній організації ОСОБА_7 надавав ОСОБА_8 та ОСОБА_10 грошову винагороду у розмірі від 200 до 400 доларів США щомісячно.

Крім цього, у серпні 2000 року ОСОБА_8 , виконуючи вказівки ОСОБА_7 щодо підбору та втягнення до створюваної злочинної організації нових членів, познайомився у спортивному комплексі м. Запоріжжя із ОСОБА_5 , якого шляхом пропозиції щомісячного грошового винагородження у розмірі від 100 до 200 доларів США, втягнув у злочинну організацію.

Членами злочинної організації сумісно розроблялись плани здійснення нападів на окремих осіб, розподілялись ролі її учасників, проводились підготовчі заходи розвідувального характеру, під час яких з`ясовувались місце мешкання та праці потерпілих, їх денний розклад, підшукувались сприятливі моменти вчинення злочину, а також знаряддя вчинення злочину.

ОСОБА_7 здійснював загальне керівництво злочинної організації, підшукував осіб для подальшого втягнення до злочинної діяльності. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . ОСОБА_7 була визначена провідна роль у керованій ним злочинній організації. Вони забезпечували організацію та керівництво вчиненням окремих злочинів, підбирали безпосередніх виконавців та підшукували знаряддя вчинення злочинів, транспортні засоби, при цьому ОСОБА_10 та ОСОБА_5 була відведена роль виконавців злочинів.

Створена злочинна організація характеризувалась на протязі тривалого часу стабільним складом учасників, єдиним умислом її членів, погодженням дій між ними, ретельною підготовкою до вчинення нападів та розподіленням ролей у вчиненні злочинів.

Таким чином, створена ОСОБА_7 злочинна організація, в якій приймали участь ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 діяла з 1999 року по січень 2002 року. У січні 2002 року злочинна організація була перетворена у злочинну банду.

Своїми умисними діями ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 255 КК України, що кваліфікується як участь у злочинній організації створеної з метою вчинення тяжких чи особливо тяжких злочинів та участь у злочинах вчинюваних такою організацією.

Так, на початку вересня 2000 року ОСОБА_7 отримав від невстановленої органом досудового розслідування особи замовлення на умисне вбивство ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Для виконання цього замовлення ОСОБА_7 під вигаданим приводом нібито раніше виниклого між ним та ОСОБА_13 конфліктом, який відбувся в одному з казино м. Запоріжжя, надав вказівки ОСОБА_8 та ОСОБА_10 вчинити вбивство ОСОБА_13 . Для полегшення вчинення злочину, ОСОБА_7 повідомив їм модель та державний реєстраційний номерний знак автомобілю, яких перебував в користуванні ОСОБА_13 .

Виконуючи завдання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 для виконання вбивства ОСОБА_13 залучили учасника злочинної організації ОСОБА_5 .

Готуючись до злочину, ОСОБА_8 розподілив ролі між його учасниками. ОСОБА_8 повинен був забезпечити співучасників знаряддям вчинення злочину, на транспортному засобі доставити виконавців на місце скоєння злочину та забезпечити можливість безперешкодного зникнення.

ОСОБА_10 сумісно із ОСОБА_5 відводилась роль безпосереднього вчинення вбивства ОСОБА_13 . Взявши на себе роль організатора запланованого злочину, ОСОБА_8 доручив ОСОБА_5 встановити місце мешкання ОСОБА_14 та його денний розклад.

Виконуючи вказівки ОСОБА_8 , ОСОБА_5 встановив, що ОСОБА_13 проживає у будинку АДРЕСА_2 , про що сповістив ОСОБА_8 . Із урахуванням зібраної інформації учасниками злочину було прийнято рішення вчинити вбивство ОСОБА_13 біля його будинку, коли останній буде повертатись ввечері додому.

Реалізуючи сумісний злочинний умисел, спрямований на вбивство ОСОБА_13 , 20 вересня 2000 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 , сумісно із ОСОБА_10 та ОСОБА_5 на автомобілі ВАЗ-2108 прибули до будинку АДРЕСА_2 , де розпочали чекати потерпілого.

ОСОБА_8 надав ОСОБА_10 та ОСОБА_15 два молотка із металевими ударними частинами, які заздалегідь придбав для використання при вбивстві.

Приблизно о 23 годині 00 хвилин, помітивши що ОСОБА_13 повертається додому із сторонніми особами, ОСОБА_8 прийняв рішення про перенесення запланованого злочину на наступний день.

Продовжуючи дії щодо реалізації злочину, 21 вересня 2000 року ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , виконуючи вказівки ОСОБА_8 , маючи при собі отримані напередодні від останнього молотки, на автомобілі ВАЗ 2108 під керуванням ОСОБА_10 , у вечірній час прибули до будинку ОСОБА_13 , де стали очікувати повернення останнього до місця свого мешкання.

Приблизно о 22 годині 30 хвилин до будинку АДРЕСА_2 на своєму автомобілі «БМВ» під`їхав ОСОБА_13 зі своєю співмешканкою ОСОБА_16 . Коли вони залишивши автомобіль попрямували до під`їзду будинку, ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , діючи погоджено, групою осіб напали на ОСОБА_13 позаду, та з метою позбавлення його життя почали наносити множинні удари молотками які мали при собі у життєво важливий огран голову. Під час нанесення ударів, ОСОБА_13 почав захищатись, прикривши голову руками. В цей час ОСОБА_16 , помітивши, що невстановлені особи напали на ОСОБА_13 та наносять йому удари, почала кричати, кликати на допомогу сторонніх осіб, та окрім цього з метою запобігання вчинення злочину почала синити нападникам опір.

ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , побоюючись, що через крики ОСОБА_16 можуть з`явитись сторонні особи, та для уникнення затримання і викриття були змушені зникнути з місця події не довівши свій злочинний намір на умисне вбивство ОСОБА_13 до кінця з причин що не залежали від їх волі.

У результаті погоджених та сумісних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , які діяли за попередньою змовою із ОСОБА_7 . ОСОБА_13 спричинені в області голови дві рани в тім`яно - потиличній області зліва, одна рана в лівій тім`яній області, одна рана в потиличні області, забій м`яких тканини правої кисті, травматична вегетосудинна дистонія, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Про те, що злочин відносно ОСОБА_13 не було доведено до кінця з причин, що не залежали від їх волі ОСОБА_10 та ОСОБА_5 повідомили ОСОБА_8 , який в свою чергу повідомив ОСОБА_7 .

Своїми умисними діями ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, п.п. 11, 12 ст. 115 КК України, що кваліфікується як не закінчений замах на умисне убивство, вчинене на замовлення за попередньою зимовою групою осіб, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.

Продовжуючи злочинну діяльність у складі злочинною організації, ОСОБА_7 на початку лютого 2001 року отримав від невстановленої органом досудового розслідування особи замовлення на знищення майна, а саме автомобілю «Ауді А6», що належав ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 шляхом підпалу. Для виконання зазначеного замовлення ОСОБА_7 , перебуваючи біля свого будинку АДРЕСА_3 показав ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 автомобіль «Ауді А 6»( державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ), який належав ОСОБА_17 та надав вказівку знищити його шляхом підпалу, мотивуючи нібито наявним між ним та ОСОБА_17 конфліктом на грунті особистих неприязних відносин, вступивши таким шляхом у попередню змову із зазначеними особами.

Для виконання даної вказівки. ОСОБА_8 сумісно із ОСОБА_10 та ОСОБА_5 розподілили між собою ролі у вчиненні запланованого злочину, згідно з яким ОСОБА_8 розробив план злочину розподіливши ролі між його учасниками. ОСОБА_8 залишив за собою керівництво, планування та підготовку до злочину, в ході якою він забезпечив співучасників знаряддями злочину. Крім цього, ОСОБА_8 на автомобілі ВАЗ 2108, згідно розподіленим ролям, залишив за собою доставлення виконавців на місце вчинення злочину та відхід з місця злочину на вказаному автомобілі.

Готуючись до вчинення злочину, ОСОБА_5 , встановив місце паркування автомобілю, що належав ОСОБА_17 , во дворі будинку АДРЕСА_4 про що доклав ОСОБА_8 .

Реалізуючи злочинний намір, спрямований на знищення особистого майна ОСОБА_17 , 10 лютого 2001 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , за вказівкою ОСОБА_8 , маючи при собі молоток, прибув за вказаною адресою та з`ясував, що автомобіль ОСОБА_17 стоїть біля будинку № 56 по вул. Автозаводській у м. Запоріжжя, про що за допомогою телефону повідомив ОСОБА_8 . Приблизно о 20 годині 20 хвилин ОСОБА_10 та ОСОБА_8 на автомобілі ВАЗ 2108 під керуванням останнього, прибули до вказаного місця. ОСОБА_8 з салону свого автомобілю взяв заздалегідь підготовлену банку із бензином, а ОСОБА_10 пляшку із бензином та, зустрівшись із ОСОБА_5 , діючи погоджено, підійшли до автомобілю «Ауді А 6» ОСОБА_17 .

ОСОБА_15 , діючи умисно, за допомогою молотка розбив скло задньої бокової двері, після чого ОСОБА_8 з банки вилив у салон автомобілю бензин, а ОСОБА_10 кинув в салон автомобілю запалену пляшку з бензином. У результаті виниклого загоряння автомобіль ОСОБА_17 , вартістю 73087 грн. 30 коп. був знищений, у зв`язку із чим потерпілому спричинено матеріальний збиток у особливо крупному розмірі.

Після цього ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 на автомобілі ВАЗ 2108 під керуванням ОСОБА_8 зникли з місця злочину.

Своїми умисними діями ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 194 КК України, що кваліфікується як умисне знищення чужого майна, що заподіяло шкоду в особливо великих розмірах вчинене шляхом підпалу.

В січні 2002 року, в період діяльності злочинної організації, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вирішили озброїти її вогнепальною зброєю, та тим самим створити озброєну злочинну організацію(банду), з метою здійснення злочинів проти життя та здоров`я громадян, а також заволодіння їх майном.

Реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на озброєння злочинної організації, ОСОБА_8 та ОСОБА_18 , в січні 2002 року у невстановлених органом досудового розслідування осіб та місці, без відповідного дозволу, придбали вогнепальну зброю, бойові припаси та вибухові пристрої, а саме: 2 автомати системи Калашникова із одним пристроєм безшумної стрільби та 4 магазини до них, 136 патронів до зазначеної зброї, пістолет «ЧЗ 83» із пристроєм безшумної стрільби та 14 патронів до нього, пістолет «Вальтер» із 4 патронами до нього, 41 гранату «Ф 1» та 40 детонаторів «УЗРГМ» до них, револьвер «Наган Радом» та 23 патрони до нього, пістолет кустарного виробництва калібру 9 мм із пристроєм безшумної стрільби та 12 патронів до нього.

В цей же період часу ОСОБА_10 , з метою посилення бандитського формування, за погодженням з її керівником, втягнув до її складу свого знайомого раніше засудженого за вчинення тяжких злочинів ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а потім у жовтні 2002 року ОСОБА_7 та ОСОБА_9 під приводом праці у якості водія ОСОБА_9 ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Набута вищевказана вогнепальна зброя, бойові припаси та вибухові пристрої, ОСОБА_8 , за погодженням із ОСОБА_7 , у січні 2002 року перевіз на автомобілі «Мерседес», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_7 та сховав у спеціально для цією мети винайнятому гаражі № НОМЕР_3 гаражного кооперативу «Малий ринок» м. Запоріжжя, а також у гаражі № НОМЕР_4 гаражного кооперативу «Металург», розташованого по вул. Зразкова, 1 б у м. Запоріжжі, де розпочав зберігати.

Про наявність вогнепальної зброї , боєприпасів та вибухових пристроїв ОСОБА_8 та ОСОБА_7 відразу ж повідомили членів злочинної організації ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_19 та ОСОБА_9 , а потім у жовтні 2002 року ОСОБА_8 повідомив про наявність у нього зброї ОСОБА_20 .

У червні 2003 року ОСОБА_8 , з метою перевірки справності та надійності озброєння банди, із гаражу № НОМЕР_4 гаражного кооперативу «Металург», взяв вогнепальну зброю та боєприпаси: пістолет кустарного виготовлення калібру 9 мм та патрони до нього, після чого, на автомобілі «Фольксваген гольф», сумісно з учасниками банди ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , виїхали за межі місця, де в його околицях випробували дію пістолету, виконавши із нього декілька пострілів.

В подальшому ОСОБА_8 перевіз револьвер «Наган Радом», 23 патрони до нього, пістолет кустарного виробництва із пристроєм безшумної стрільби калібру 9 мм та 12 патронами до нього на місце свого мешкання у АДРЕСА_5 , де продовжив зберігати.

Крім цього, для поповнення арсеналу озброєння банди, ОСОБА_15 , навесні 2002 року, придбав мисливську багатозарядну помпову рушницю «Мосберг», а ОСОБА_8 у вересні 2002 року придбав мисливський карабін «Сайга 410 К -01». Вказану зброю зберігав за місцем свого мешкання у м. Запоріжжі з метою використання його в інтересах злочинної організації, а також ОСОБА_21 возив і в автомобілях при супроводженні ОСОБА_7 .

На ОСОБА_8 та ОСОБА_5 покладались обов`язки по зберіганню зброї банди, а у разі затримання кого-небудь із членів банди, приймати заходи до переховування зброї та боєприпасів.

Після затримання ОСОБА_8 , у зв`язку із вчиненим злочином у м. Феодосія АР Крим у відношенні ОСОБА_22 , ОСОБА_5 , будучи обізнаним про місце зберігання ОСОБА_8 частини зброї та боєприпасів, належних банді, виконуючи вказівку ОСОБА_7 , переховав їх. 17 серпня 2003 року у вечірній час забрав їх у м. Запоріжжі з квартири АДРЕСА_6 , де проживав ОСОБА_8 , мисливський карабін «Сайга 410К 01», револьвер «Наган Радом», 23 патрони до нього, пістолет кустарного виробництва калібру 9 мм з пристроєм безшумної стрільби та 12 патронами до нього, які на автомобілі ВАЗ 21011, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 перевіз та сховав у боксі № 530 човнового причалу «Південний» по вул. Чубанова у м. Запоріжжі, а мисливський карабін «Сайга 410К 01» за місцем мешкання своєї співмешканки ОСОБА_23 , у кв. АДРЕСА_7 .

Також, продовжуючи виконувати вказівку керівника банди ОСОБА_7 , 25 серпня 2003 року ОСОБА_5 із гаражу НОМЕР_4 гаражного кооперативу «Металург», розташованого по вул. Зразковій, 1 б у м. Запоріжжі, взяв вогнепальну зброю, боєприпаси, вибухові пристрої: 2 автомати Калашникова з пристроєм безшумної стрільби до них, 4 магазини до автоматів та 136 патронів, 38 гранат Ф 1 та 37 запалів до них, які належали членам банди та на автомобілі ВАЗ 21011 відвіз та переховав в районі Балабинського заливу м. Запоріжжя, зарив у пісок.

Учасниками банди сумісно розроблялись плани вчинення нападів на окремих осіб, розподілялись ролі її учасників, розроблялись схеми вчинення злочинів, проводились підготовчі заходи розвідувального характеру, в ході яких з`ясовувались місця мешкання та праці потерпілих, їх денний розклад, підшукувались знаряддя вчинення злочинів.

ОСОБА_7 виконував загальне керівництво бандою, підшукував осіб для послідуючого втягнення у злочинну діяльність. У банді існувала жорстка дисципліна, спрямована на стійке об`єднання її учасників, пошуку матеріальних коштів, необхідних для функціонування організації: грошей, транспорту, зброї, приміщень, замовників злочинів, об`єктів нападів. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було відведено провідну роль в керованій ОСОБА_7 банді. Вони виконували організацію та керівництво вчиненням окремих злочинів, підбір безпосередніх учасників злочинів, забезпечення знаряддям вчинення злочинів, транспортними засобами. ОСОБА_7 , ОСОБА_24 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 були виконавцями злочинів.

Створена банда характеризувалась стабільним на протязі тривалого часу складом її учасників, єдністю умислу її членів, погодженістю дій між ними, ретельною підготовкою до здійснюваних нападів та строгим розподіленням ролей у вчиненні злочинів.

Всі члени банди, згідно відведеним ролям приймали участь у плануванні вчинення злочинів, збирали інформацію про об`єкти нападу, надавали автотранспорт та доставляли членів банди до місця вчинення злочину, безпосередньо приймали участь у вчинення злочинів, заздалегідь набували знаряддя вчинення злочину молотки та горючі речовини, ножі, не встановлені органом досудового розслідування металеві предмети, оптичні прилади спостереження, вели спостереження за оточуючим середовищем та обстановкою в момент злочинного посягання з метою попередження нападників про можливу небезпеку. Крім цього, не бажаючи бути викритими за вчинення злочинів, перешкодити впізнанню їх потерпілими, застосовували заздалегідь підготовлені засоби камуфляжу бейсбольні кепки та спортивні куртки.

Під час організації та становлення озброєної злочинної організації, її керівник та учасники з метою зміцнення фізичної сили та витривалості, необхідної для вчинення злочинів, систематично займались спортом, проводячи тренування з різних видів єдиноборств у спортивних залах м. Запоріжжя, що в свою чергу дисциплінувало та об`єднувало членів банди.

Мобільність банди забезпечувалась наявністю автомобілів: «Деу Ланос», державний реєстраційний номер НОМЕР_6 та «Фольцваген Гольф», державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , що знаходились у користуванні ОСОБА_8 , ВАЗ 21099 державний номер 018 94 МР, який знаходився у користуванні ОСОБА_9 , а для забезпечення зв`язку використовували мобільні телефони.

Являючись з січня 2002 року членом банди, приймаючи активну участь в злочинній діяльності ОСОБА_25 , діючи взаємоузгоджено та взаємопов`язано із її організатором ОСОБА_7 , учасниками банди ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , а також залученими до вчинення окремих злочинів ОСОБА_26 , ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , які не були обізнаними, що вони вчиняють злочини у складі бандни, у 2002-2003 роках на території Запорізької, Дніпропетровської областей, а також на території АР Крим вчинив наступні злочини:

-замах на умисне вбивство ОСОБА_14

-умисне знищення майна ОСОБА_29

-замах на умисне вбивство ОСОБА_30

-відкрите викрадення майна ОСОБА_30 , вчинене у особливо великих розмірах.

-замах на умисне вбивство ОСОБА_31 ;

носіння, зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв.

Своїми умисними діями ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 257 КК України, що кваліфікується як участь у озброєній банді, створеній з метою нападу на окремих осіб, та вчинюваних нею нападах.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 знову вчинив злочин за наступних умов:

Наприкінці жовтня початку листопада 2002 року ОСОБА_5 , знаходячись у кафе «Сова» у м. Запоріжжі повідомив ОСОБА_8 та ОСОБА_10 про те, що напередодні, під час його перебування у одному із барів Південного району м. Запоріжжя, він під час конфлікту був побитий раніше не знайомим. ОСОБА_21 також повідомив, що у своєму розпорядження вказаний чоловік має автомобіль марки «Мерседес» червоного кольору. ОСОБА_8 про цю подію доклав ОСОБА_7 та той надав вказівку ОСОБА_8 встановити вказаного кривдника, фамілія якого надалі виявилась ОСОБА_32 та вчинити його вбивство.

Виконуючи вказівку ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 для вчинення вбивства ОСОБА_30 залучили учасників банди ОСОБА_5 та ОСОБА_19 .

Взявши на себе керівництво з підготовки та вчинення злочину, ОСОБА_8 відвів ОСОБА_10 , ОСОБА_19 та ОСОБА_5 роль безпосереднього виконання вбивства. Крім цього при підготовці до злочину ОСОБА_8 , доручив ОСОБА_10 підшукати знаряддя вчинення злочину, а ОСОБА_5 встановити місце мешкання ОСОБА_30 , його денний розклад, час повернення додому.

На початку листопада 2002 року, виконуючи вказівку ОСОБА_8 , ОСОБА_5 встановив місце мешкання ОСОБА_30 , а ОСОБА_10 придбав два слюсарних молотки та металевий прут про що повідомили ОСОБА_8 про готовність виконати злочин. ОСОБА_8 доклав керівнику банди ОСОБА_7 та той надав команду вбити ОСОБА_30 біля будинку за місцем мешкання потерпілого.

Реалізуючи сумісний злочинний умисел, спрямований на вбивство ОСОБА_30 , з помсти ОСОБА_8 , у вечірній час 13 листопада 2002 року. На автомобілі «Деу-Ланос» державний реєстраційний номер НОМЕР_6 доставив ОСОБА_10 , ОСОБА_19 та ОСОБА_5 до місця мешкання ОСОБА_33 . Коли ОСОБА_10 , ОСОБА_19 та ОСОБА_15 пішли у напрямку будинку, ОСОБА_8 став їх чекати, знаходячись в автомобілі, щоб забезпечити можливість учасникам злочину безперешкодно зникнути.

ОСОБА_10 , ОСОБА_19 , озброївшись молотками, а ОСОБА_5 металевим прутом підійшли до під`їзду будинку АДРЕСА_8 , у якому проживав ОСОБА_32 , де розпочали чекати доки останній з`явиться. Приблизно о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_32 вийшов із будинку та попрямував до свого автомобілю, який знаходився у дворі. В той же час ОСОБА_10 , ОСОБА_19 та ОСОБА_5 , діючи погоджено, за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , згідно розподілених ролей, напали на ОСОБА_34 та почали сумісно, з метою вбивства наносити йому множинні удари молотками та металевим прутом у різні частини тіла, у тому числі у життєво - важливий орган голову, бажаючи таким чином вчинити вбивство. ОСОБА_32 , захищаючись, прикрив голову руками та одягом.

У результаті нанесених ударів ОСОБА_35 були спричинені множинні рани голови в лобно - скроневій частині, в правій скроневій області, три рани в тім`яно - потиличній області та в потиличній частині голови, струс головного мозку, забої м`яких тканин тулубу, грудної клітини, верхніх кінцівок, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Від нанесених ударів молотками та металевим прутом ОСОБА_32 втратив свідомість, через що ОСОБА_10 , ОСОБА_19 , ОСОБА_5 , побачивши, що ОСОБА_32 не подає ознак життя вирішили, що реалізували умисел на вбивство.

Після вчинення нападу на ОСОБА_30 , ОСОБА_10 , ОСОБА_19 та ОСОБА_5 повернулись до ОСОБА_8 , який чекав на них у автомобілі після чого доклали останньому про здійсненні у відношенні ОСОБА_30 і разом зникли.

Своїми умисними діями ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, п.п. 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, що кваліфікується як закінчений замах на умисне вбивство, вчинене за попередньою змовою групою осіб, особою яка раніше вчинила замах на умисне вбивство, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було доведено до кінця з причин, які не залежали від її волі.

Крім того, 13 листопада 2002 року, ОСОБА_36 , ОСОБА_10 , ОСОБА_19 , перебуваючи біля буд. № 7 по вул. Гаврилова у м. Запоріжжі, після вчинення замаху на умисне вбивство ОСОБА_30 , вважаючи на той момент, що втративший свідомість ОСОБА_32 мертвий, за своєю ініціативою, без відома та участі ОСОБА_8 вирішили відкрито викрасти майн потерпілого. З цією метою зняли з потерпілого дублянку вартістю 2100 грн. із мобільним телефоном «Нокіа 5210», вартістю 1100 грн, що знаходився у її кармані, після чого ОСОБА_10 та ОСОБА_5 зникли з місця події ОСОБА_19 тим часом розпочав знімати з руки ОСОБА_30 золотий браслет вартістю 7000 грн, однак потерпілий, знаходячись до цього часу без свідомості, прийшов до тями та вхопив молоток, який знаходився поруч та вчинив опір, через що ОСОБА_19 , з причин , що не залежали від його волі не зміг заволодіти вказаним браслетом та був змушений втекти.

Після нападу на ОСОБА_30 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_19 повернулись до чекаючого на них у автомобілі ОСОБА_8 , якому доповіли про вчинення злочину відносно ОСОБА_30 та разом зникли.

Своїми умисними діями ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 186 КК України, що кваліфікується як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в особливо великих розмірах, організованою групою.

Подовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 . Знову вчинив злочин за наступних обставин:

На початку квітня 2003 року ОСОБА_7 , отримав від невстановленої органом досудового розслідування особи замовлення на вбивство приватного підприємця ОСОБА_31 , надав вказівку ОСОБА_8 вчинити вбивство за грошову винагороду останнього. Для полегшення вчинення вказаного злочину ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_8 місце мешкання ОСОБА_31 у АДРЕСА_9 та те, що той має автомобіль «Ніссан Алмера» зеленого кольору.

Для вчинення нападу на ОСОБА_31 , ОСОБА_8 втягнув учасників банди ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та свого знайомого ОСОБА_28 , який не був членом банди і не був обізнаним про її існування та якого спеціально для цього викликали із м. Керч АР Крим, де той постійно мешкав.

ОСОБА_8 повідомив вказаних осіб про доручення ОСОБА_7 вчинити вбивство ОСОБА_31 по замовленню, обіцяючи за це грошове винагородження.

Вступивши у злочинну змову учасники злочину розробили та погодили між собою план вбивства ОСОБА_37 .

ОСОБА_8 здійснюючи загальне керівництво виконанням злочину повинен був відшукати знаряддя вбивства, забезпечити доставлення співучасників на місце вчинення злочину та можливість безперешкодно зникнути після його вчинення, спостерігати за обстановкою на місці події.

ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_28 ОСОБА_8 доручив безпосередньо вчинити вбивство ОСОБА_31

18 квітня 2003 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_8 на легковому автомобілі «Деу-Ланос» державний реєстраційний номер НОМЕР_6 привіз ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_28 до будинку № 20 по вул. Правди у м. Запоріжжі, передав ОСОБА_10 та ОСОБА_5 знаряддя злочину слюсарні молотки із металевими ударними частинами, а сам залишився у автомобілі спостерігати за оточуючою обстановкою та появою потерпілого, щоб своєчасно повідомити про це безпосередніх виконавців по мобільному телефону. ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_28 попрямували у двір будинку, де мешкав ОСОБА_38 та розпочали очікувати його.

Приблизно о 20 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 по мобільному телефону повідомив ОСОБА_10 , що автомобіль під керуванням ОСОБА_31 в`їзжає у двір будинку. Коли з автомобілю, який під`їхав вийшов ОСОБА_38 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_28 , діючи з корисливих мотивів, реалізуючи сумісний злочинний умисел, спрямований на позбавлення його життя, вчинили напад на потерпілого та долаючи опір почали наносити удари молотками та ногами по голові та різним частинам тіла з метою вбивства.

В процесі вчинення вбивства потерпілий чинив активний опір, а мешканці ближнього будинку з метою припинення злочину почали кричати та звати на допомогу. Побоюючись бути впізнаними та затриманими, ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 та ОСОБА_28 були вимушені втекти, не доводячи до кінця свій злочинний намір, спрямований на умисне вбивство з причин що е залежали від їх волі.

В результаті погоджених та сумісних дій учасників банди та ОСОБА_28 , ОСОБА_39 були спричинені відкриті вдавлені багатоуламкові переломи тім`яної кістки із ушкодженням мозкової оболонки, із набряком речовини головного мозку, із крововиливом під м`які тканини оболонки головного мозку, із забоєм головного мозку другого ступеня, закритий перелом нижньої стінки правої орбіти, закритий перелом передньої стінки правої гайморової пазухи, рани в правій скуловій області, в правій тім`яно потиличній області, крововиливи навколо обох очей із розвитком інтерстеціальної внутрішньогоспітальної пневмонії. Вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких, як небезпечні для життя в момент спричинення.

Своїми умисними діями ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, п.п. 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, що кваліфікується як не закінчений замах на умисне убивство, вчинене з корисливих мотивів, на замовлення, за попередньою зимовою групою осіб, особою яка раніше вчинила замах на умисне вбивство, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.

На початку 2002 року, в період діяльності злочинної організації, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вирішили озброїти її вогнепальною зброєю, та тим самим створити озброєну злочинну організацію (банду), з метою вчинення злочинів проти життя та здоров`я громадян, а також заволодіння їх майном.

Реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на озброєність злочинної організації, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , не маючи на те передбаченого законом дозволу незаконно придбали вогнепальну зброю та бойові припаси, яке він та члени банди носили, зберігали з метою його використання при вчинення нападів.

Так, в січні 2002 року, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з метою забезпечення створюваної банди зброєю, у невстановлених органом досудового розслідування осіб та місця, придбали вогнепальну зброю, бойові припаси та вибухові пристрої, а саме: 2 автомати системи Калашникова з одним пристроєм безшумної стрільби та 4 магазини до них, 136 патронів до вказаної зброї, пістолет «Ч3 83» із пристроєм безшумної стрільби та 14 патронів до нього, пістолет «Вальтер» із 4 патронами до нього, 41 граната «Ф 1» та 40 детонаторів «УЗРГМ» до них, револьвер «Наган Радом», 23 патрони до нього, пістолет кустарного виробництва 9 мм з пристроєм безшумної стрільби та 12 патронів до нього.

Придбану вогнепальну зброю, бойові припаси та вибухові пристрої: пістолет «Ч3 53» з пристроєм безшумної стрільби та 14 патронів до нього, пістолет «Вальтер» та 4 патрони до нього, 3 гранати «Ф -1» та 3 запали до них, ОСОБА_8 за погодженням із ОСОБА_7 , в січні 2002 року, перевіз на автомобілі «Мерседес» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належав ОСОБА_7 та сховав в спеціально для вказаної мети знятому ним гаражі № НОМЕР_3 гаражного кооперативу «Малий ринок» м. Запоріжжя. Іншу зброю: 2 автомати Калашникова із пристроєм безшумної стрільби, 4 магазини до них, 136 патронів, 38 гранат «Ф 1» та 37 запалів до них, револьвер «Наган Радом», 23 патронів до них, пістолет кустарного виробництва 9 мм з пристроєм безшумної стрільби 12 патронами до нього, в цей же день відвіз та сховав в спеціально для цієї мети знятому ним гаражі № НОМЕР_4 гаражного кооперативу «Металург», розташованого по вул. Зразковій 1 б у м. Запоріжжі, де розпочав переховувати.

У червні 2003 року ОСОБА_8 , з метою перевірки справності та надійності озброєння банди, із гаражу № НОМЕР_4 гаражного кооперативу «Металург», взяв вогнепальну зброю та боєприпаси: пістолет кустарного виробництва калібру 9 мм та патрони до нього, після чого, на автомобілі «Фольксваген гольф», сумісно з учасниками банди ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , виїхали за межі міста, де в його околицях випробували дію пістолету, здійснивши із нього декілька пострілів.

В подальшому ОСОБА_8 перевіз револьвер «Наган Радом», 23 патрони до нього, пістолет кустарного виробництва з пристроєм безшумної стрільби калібру 9 мм та 12 патронами до нього, за місцем свого мешкання у АДРЕСА_5 , де розпочав зберігати.

Після затримання ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , будучи обізнаним про місце зберігання ОСОБА_8 частини зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв, належних банді, виконуючи вказівку ОСОБА_7 , переховав їх. 17 серпня 2003 року ц вечірній час, ОСОБА_5 забрав у м. Запоріжжі з квартири АДРЕСА_6 , проживав ОСОБА_8 , мисливський карабін «Сайга 410 01», револьвер «Наган Радом», 23 патрони до нього, пістолет кустарного виробництва калібру 9 мм із пристроєм безшумної стрільби та 12 патронів до нього, яке на автомобілі ВАЗ 21011, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 перевіз та сховав в бокс № 530 човнового причалу «Південний» по вул. Чубанова у м. Запоріжжі, а мисливський карабін «Сайга 410К 01» за місцем мешкання своєї співмешканки ОСОБА_40 , в кв. АДРЕСА_7 .

Також, продовжуючи виконувати вказівку керівника банди ОСОБА_7 , 25 серпня 2003 року ОСОБА_5 із гаражу № НОМЕР_4 гаражного кооперативу «Металург», розташованого по вул. Зразковій, 1 б м. Запоріжжя, взяв вогнепальну зброю та боєприпаси: 2 автомати Калашникова із пристроєм безшумної стрільби до них, 4 магазини до автоматів та 136 патронів, 38 гранат «Ф 1» та 37 запалів до них, які належали членам банди та на автомобілі ВАЗ 21011 відвіз та сховав в районі Балабинського заливу у м. Запоріжжі, зарив у пісок.

Вказану вогнепальну зброю, бойові припаси та вибухові пристрої під час досудового розслідування було вилучено.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263, що кваліфікується як носіння, зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв.

Посилаючись на тяжкість вчинених підозрюваним злочинів, а також встановлених наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання про застосування запобіжного заходу та наполягали на його задоволенні.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 проти клопотання слідчого про застосування щодо його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував з підстав недоведеності органом досудового розслідування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому адвокат просив застосувати відносно ОСОБА_5 більш мякий запобіжний захід, який не пов`язаний із триманням під вартою, зокрема, запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Підозрюваний також просив у задоволенні клопотання слідчого відмовити, обрати відносно нього домашній арешт.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує його доводи, письмові заперечення на клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за 0000397 від 04 липня 2013 року.
27.03.2004 року винесено постанову про притягнення ОСОБА_5 в якості обвинуваченого за ст. 257, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 125 КК України.

27.03.2004 року ОСОБА_5 оголошено у розшук.
10.06.2004 року винесено постанову про притягнення ОСОБА_5 в якості обвинуваченого за ч. 1 ст. 255, ст. 257, ч. 2 ст. 17, п.п. «и», «і» ст. 93, ч. 2 ст. 145 КК України( в редакції 1960 року), ч. 5 ст. 186, ч. 2, 3 ст. 15, п.п. 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України.
04.07.2013 року відомості про вказані злочини внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
13 жовтня 2017 року складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ст. 257, ч. 2 ст. 194, ч. 5 ст. 186, ч. 2, 3 ст. 15, п.п. 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України ОСОБА_5 .
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З наданих матеріалів клопотання, слідчий суддя вбачає наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , злочинів, передбачених . 1 ст. 255, ст. 257, ч. 2 ст. 194, ч. 5 ст. 186, ч. 2, 3 ст. 15, п.п. 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК, тобто наявність зв`язку підозрюваного із вчиненими злочинами, які підтверджується доказами наявними у кримінальному провадженні. Сукупність цих доказів дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_5 до вчинення злочинів по яким йому пред`явлено підозру є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, тяжкість злочинів, в яких підозрюється ОСОБА_5 , які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого та особливо тяжкого злочинів.

Окрім цього, слідчий суддя враховує особу підозрюваного, його вік, сімейний стан, відсутність на день розгляду клопотання слідчого документів, які би підтверджували наявність у підозрюваного стійких соціальних зв`язків та сім`ї.

Під час розгляду клопотання протипоказань для утримання в умовах СІЗО підозрюваного ОСОБА_5 встановлено не було.

Слідчий суддя враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий і прокурор у клопотанні, доводять наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що дає підстави, з урахуванням обставин визначених ст. 178 КПК України, дійти висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, та запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, не знаходить підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу.

На думку слідчого судді, з урахуванням способу вчинення кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію не винуватості, переважає принципу поваги до особистої свободи обвинуваченої.

За обставин встановлених під час судового розгляду клопотання, застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в даному конкретному випадку, є обґрунтованим, доцільним та достатнім, і на думку слідчого судді буде відповідати винятковості даного запобіжного заходу, зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та зумовити його належну процесуальну поведінку.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Проте, п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбаченій ст. ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, а також злочину, який спричинив загибель людини.
З огляду на зазначені положення КПК України, з урахуванням того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені тяжкого та особливо тяжкого злочину, зокрема, у злочину, який вчиненого із застосуванням насильства та у злочину, який спричинив загибель людини, з урахуванням і інших обставин, встановлених слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого, вважаю за необхідне не визначати ОСОБА_5 заставу, як альтернативу запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 192 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, який обраховувати з 24 квітня 2018 року.

Встановити строк дії ухвали до 23 червня 2018 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали, яка підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 26 квітня 2018 року.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 27 квітня 2018 року о 16:30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1