Справа № 297/1379/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2018 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000323 від 17.04.2018 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ужгород Закарпатської області, мешканки АДРЕСА_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , не навчається, не працюючої, раніше не судимої, громадянки України,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:
17 квітня 2018 року близько 13:00 годин ОСОБА_4 , перебуваючи в роздягальні Берегівської гімназії, вчинила крадіжку бувшого у використанні мобільного телефону марки «Samsung Galaxy J7 Neo J701F Gold», вартістю 3972 гривні, який належав неповнолітній ОСОБА_7 на час заняття з предмету фізкультури. ОСОБА_4 вийняла з телефону сім-картку, поставила його до свого портфелю та після занять понесла телефон додому. Своїми діями ОСОБА_4 спричинила ОСОБА_7 шкоду на вище вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Крім того, 18 травня 2018 року приблизно о 08:40 годин ОСОБА_4 , перебуваючи в роздягальні Берегівської гімназії, повторно вчинила крадіжку бувшого у використанні мобільного телефону, а саме телефону марки «Xiaomi Redmi Note 4», вартістю 2693 гривні, чим спричинила власниці телефону неповнолітній ОСОБА_8 шкоду на вище вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно.
В сукупності ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України, а саме в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), та ч. 2 ст. 185 КК України, тобто в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно.
26 жовтня 2018 року до суду надійшло клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 та її законного представника ОСОБА_5 про звільнення неповнолітньої обвинуваченої від покарання, застосувавши відносно неї примусові заходи вихованого характеру, а саме просили передати останню під нагляд матері.

В судовому засіданні обвинувачена неповнолітня ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнала повністю та пояснила, що побачивши в роздягальні гімназії, в якій вона навчається, мобільний телефон, і оскільки такий був без нагляду, вирішила забрати його собі, однак користуватись таким не змогла, так як телефон був заблокований. Приблизно через місяць, перебуваючи в роздягальні гімназії, вона з чужої сумки витягла мобільний телефон та віднесла додому. Пояснила, що другий мобільний телефон вона здала в ломбард, за що отримала кошти. Однак коли дізналася, що поліція шукає телефон, вона викупила з ломбарду телефон та віддала його працівникам поліції. Щиро розкаялася у вчиненому та просила суд звільнити її від покарання з передачею її під нагляд матері.

Законний представник неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_4 ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що обіцяє виправити поведінку дочки, наглядати за нею та забезпечувати її належне виховання, тому просила звільнити дочку від відбування покарання та передати ОСОБА_4 під її нагляд.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , їх законні представники ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися, однак подали заяви, відповідно до яких просили розглянути кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 без їх участі, претензій до обвинуваченої не мають, цивільний позов не заявлятимуть (а. с. 60, 61).

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечив щодо звільнення обвинуваченої від відбування покарання та застосування відносно неї примусового заходу виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з допитом обвинуваченої та дослідженням її характеризуючих даних. При цьому, судом учасникам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 в скоєнні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинене повторно,є доведеною, а юридична кваліфікація її дій за зазначеними статтями правильною.

Відповідно до ч. 1 ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. В такому разі суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 КК України.

Так, ОСОБА_4 вчинила злочини середньої тяжкості.

Те, що ОСОБА_4 винною себе визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялася, раніше не судима, завдану шкоду потерпілим добровільно відшкодувала, а також враховуючи вчинення злочинів неповнолітньою, суд відповідно до ст. 66 КК України враховує, як обставини, що пом`якшують її покарання.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.01.2017 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх», рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру приймається за результатами судового розгляду обвинувальним вироком суду. При цьому слід зазначити, що системний аналіз вжитих у кримінальному законі формулювань «звільнення від покарання» (ч. ч. 4 і 5 ст. 74, ч. 1 ст. 105 КК України), «звільнення від відбування покарання» (ст. ст. 75, 79, 104 КК України ), «звільнення від призначеного покарання» (ст. 78 КК України) дає підстави зробити висновок, що під звільненням від покарання із застосуванням інших заходів примусу слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного в санкції статті чи призначеного судом, а від його призначення як виду примусових заходів в цілому. Іншими словами, суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст. 105 КК України звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.

На підставі вищевикладеного, враховуючи конкретні обставини справи, те, що обвинувачена є неповнолітньою, вчинила злочини середньої тяжкості, позитивно характеризується, враховуючи також її ставлення до вчинених злочинів, умови її життя та виховання, а також її подальшу бездоганну поведінку, суд вважає, що остання не потребує застосування покарання на момент постановлення вироку, тому можливо звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від покарання, застосувавши до неї примусовий захід виховного характеру, передбачений п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, у виді передачі неповнолітньої під нагляд матері ОСОБА_5 .

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J7 Neo J701F Gold», який передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_7 , суд вважає на підставі п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України, після набрання вироком законної сили, повернути ОСОБА_7 , як власнику.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 4», який передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_8 , суд вважає на підставі п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України, після набрання вироком законної сили, повернути ОСОБА_8 , як власнику.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

У зв`язку з наведеним, процесуальні витрати за залучення експертів на загальну суму 1430 гривень слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Клопотань про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_4 під час судового розгляду кримінального провадження до суду не надходило.

Керуючись ст. 105 КК України, ст. ст. 369-372 КПК України, суд

ухвалив:
Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України та на підставі ч. 1 ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання, без визначення його виду і розміру, застосувавши до неї примусовий захід виховного характеру у вигляді передачі неповнолітньої під нагляд матері ОСОБА_5 строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 1430 (одна тисяча чотириста тридцять) гривень в користь держави.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J7 Neo J701F Gold», який передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили, повернути ОСОБА_7 , як власнику.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 4», який передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_8 , після набрання вироком законної сили, повернути ОСОБА_8 , як власнику.

Вирок оголошений і може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області через Берегівський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_1