ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 201/9085/18
Провадження №1-кс/201/5505/2018
У Х В А Л А
Іменем України

28 серпня 2018 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 від 25 липня 2018 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000781, внесеному до ЄРДР 19 жовтня 2015 року за ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася зі скаргою до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в порядку ст. 303 КПК України на вказану постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій, просить її скасувати.

В обґрунтування скарги вказує, що слідчі дії проведені не в повному обсязі і неналежним чином, що призвело до передчасного закриття кримінального провадження.

Заявниця в судове засідання не з`явилася, про дату, місце та час судового засідання була повідомлена належним чином, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Представник Військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ст. 107 КПК України за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Слідчий суддя, вивчивши та проаналізувавши скаргу, додані до неї матеріали, приходить до наступного.

Як убачається з матеріалів справи, 23.07.2018р. ОСОБА_3 звернулася з клопотанням до слідчого військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України про проведення слідчих дій.

У клопотанні просила викликати й допитати повторно в якості свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 стосовно обставин напередодні загибелі ОСОБА_8 , начальника медичної служби полку військової частини НОМЕР_1 . Встановити і допитати осіб з 4-ї роти в/ч НОМЕР_1 , з якими розмовляв загиблий ОСОБА_8 . Пред`явити для впізнання знайдений на місці злочину ніж, провести судово-імунологічну, трасологічну експертизи, провести слідчий експеримент.

Слідчим Військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_9 25.07.2018р. винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні за № 0000781 від 19.10.2015р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У постанові вказано, що допит ОСОБА_5 в якості свідка є недоцільним, так як вона двічі була допитана і надала вичерпну і детальну інформацію щодо її відносин з ОСОБА_8 і стосовно їх останньої розмови. Свідок ОСОБА_6 , який також був допитаний, вільно надавав свідчення і не повідомляв про жодних осіб, які б погрожували ОСОБА_8 чи мали на нього вплив. Його повторний допит неможливий, оскільки він помер. Допит начальника медичної служби полку військової частини НОМЕР_1 є не доцільним у зв`язку з наявною вичерпною інформацією стосовно фізичного та психічного стану здоров`я ОСОБА_8 , що міститься в медичних документах. Допит ОСОБА_7 є недоцільним, оскільки вона вже була допитана і надала вичерпну інформацію для слідства. Допит ОСОБА_3 є недоцільним, оскільки вона допитувалася двічі і надала вичерпну інформацію для слідства.

Відповідно до ч. 1 ст. 229 КПК України, забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає річ, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про її прикмети. Оскільки потерпіла сторона повністю ознайомилась з матеріалами досудового розслідування, в тому числі з протоколом огляду ножа марки Gerber, детальними та загальними знімками зазначеного ножа у фототаблиці, проведення слідчого експерименту пред`явлення речей до впізнання в цьому випадку порушує норми ст. 229 КПК України та не відповідає цілям експерименту.

У проваджені проведено судову-імунологічну експертизу руків`я та леза ножа марки Gerber (висновок експерта №943 від 01.09.2016р.), проведено судово-імунологічну експертизу пояса та шматка шиферу (висновок експерта №1616 від 01.09.2016р.). Інші предмети: мобільний телефон Samsung Galaxy А5, фотокартку 3X4 з зображенням жінки, військовий квиток ОСОБА_8 передані сервісом «Нова пошта» та отримані потерпілою ОСОБА_3 28.04.2016р. Оскільки цілісність пакунків була порушена і не відомо яким чином використовувались зазначені вище речі протягом всього часу, неможливо провести їх судово-імунологічну експертизу.

Оскільки фактичних свідків подій, пов`язаних зі смертю ОСОБА_8 немає, неможливо визначити які саме дії він вчиняв, чи які події відбувались на горищі 19 жовтня 2015 року. Слідство може тільки допускати події, які найімовірніше, могли трапитись та які підтверджуються такими фактами, як положення тіла, розташування плямам крові, розташування предметів. Тому проведення слідчого експерименту є неможливим.

Проведення трасологічної експертизи також не є можливим, з огляду на те, що тіло ОСОБА_8 було знайдено 19 жовтня 2015 року, і зі спливом часу всі можливі сліди були знищені під дією різних фізичних явищ та за певних об`єктивних обставин, а саме, відповідно до свідчень військовослужбовців, після подій 19 жовтня 2015 року горище не одноразово прибиралося, а об`єкти, що на ньому знаходились переставлялися чи взагалі були винесені.

Відповідно до ст. 220 КПК клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Пунктом 1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Згідно ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Такі приписи процесуального закону узгоджуються із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», якою зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Практика Європейського Суду з Прав Людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі, «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

А в рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (див. рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (див. рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява №42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява №21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява №42310/04, параграф 150).

В даному випадку, реагуючи на звернення заявника, слідчим була винесена оскаржувана постанови. Натомість визнати її обґрунтованою не можна, оскільки вона не містить аналізу доводів заявника про необхідність проведення слідчих дій з метою встановлення обставин, на які вказує потерпіла, що можуть вказують на мотиви злочину, про встановлення і допит інших осіб у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню та в цій частині скарга підлягає задоволенню. При повторному розгляді клопотань заявника слідчий має проаналізувати усі її доводи та надати відповіді на усі питання.

Решта вимог заявниці задоволенню не підлягає. При цьому, слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому щодо проведення конкретних слідчих дій, адже слідчій є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України). Однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 110, 303, 305-307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 від 25 липня 2018 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000781, внесеному до ЄРДР 19 жовтня 2015 року за ч. 1 ст. 115 КК України задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого Військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 від 25 липня 2018 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000781, внесеному до ЄРДР 19 жовтня 2015 року за ч. 1 ст. 115 КК України, як невмотивовану і зобов`язати розглянути її клопотання у повному обсязі із аналізом доводів заявника.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1