Справа № 583/926/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2018 р. Слідчий суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка скаргу захисника ОСОБА_5 , подану в інтересах ОСОБА_4 на незаконне затримання,

ВСТАНОВИВ:
26.06.2018 р. до Охтирського міськрайонного суду Сумської області надійшла скарга, мотивована тим, що в провадженні СВ Охтирського ВП ГУНП в Сумській області знаходиться кримінальне провадження №0000022 від 31.01.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366, ч.5 ст.191 КК України. 25.06.2018 року ОСОБА_4 , по вказаному кримінальному провадженню було вручено повідомлення про підозру, та о 14-00 год. він за викликом слідчого ОСОБА_6 разом із захисником ОСОБА_5 з`явилися для проведення слідчих дій до слідчого у ВП Охтирського ГУНП для додаткового допиту. Однак замість проведення допиту слідчий ОСОБА_7 викликала ОСОБА_4 до службового кабінету, де в присутності начальника СВ ОСОБА_8 ,, старшого слідчого ОСОБА_9 , працівника Охтирської місцевої прокуратури, який не був внесений до протоколу, оголосила підозру ОСОБА_4 та склала інші процесуальні документи. Після проведення слідчих дій ОСОБА_6 затримала ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення на підставі ст.208 КПК України по кримінальному провадженню №0000022.
Вважає, що затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України є незаконним - на час складання протоколу затримання підстави передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 208 КПК України були відсутні. На час затримання ОСОБА_10 на 14:58 год. 25.06.2018 р. вищезазначені підстави були відсутні, він не може вважатися особою, яку застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення та, відповідно, не є особою на яку безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий вказали, що саме він щойно вчинив злочин. Також станом на 25.06.2018 р. відсутні очевидні ознаки на його тілі, одязі чи місці події, які б вказували на те, що саме ОСОБА_4 щойно вчинив злочин.
Захисник ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 скаргу за наведених підстав підтримали.
Прокурор вказував на необґрунтованість скарги і в її задоволенні просив відмовити, оскільки ОСОБА_4 затриманий уповноваженою особою після повідомлення про підозру 25.06.2018 року.
Заслухавши захисника, підозрюваного, слідчого, прокурора, дослідивши скаргу та надані матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
25.06.2018 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 366, ч.5 ст.191 КК України у кримінальному провадженні №0000022, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.01.2018 р., досудове розслідування у якому здійснює СВ Охтирського ВП ГУНП в Сумській області.
Відповідно до Протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 25.06.2018 р., складеного слідчим СВ Охтирського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 , ОСОБА_4 було затримано за підозрою у вчиненні злочину, а саме складання завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та у тому, що він шляхом зловживання службовим становищем заволодів та привласнив належними Грунській сільській раді Охтирського району Сумської області грошовими коштами на загальну суму 781188,69 грн., які були ввірені йому та перебували у його віданні, фактично о 14 год. 58 хв. на території Охтирського ВП ГУНП в Сумській області за адресою: вул. Незалежності, 29, м. Охтирка, Сумська область. Як підстави затримання зазначено пункти 1, 2 ст.208 КПК України.
У протоколі ОСОБА_4 власноручно зазначив, що з затриманням не згоден, підозра вручена в присутності трьох працівників поліції та прокурора, про що не зазначено в жодних документах, має намір оскаржувати затримання.
Статтею 29 Конституції України кожній людині гарантовано право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. У разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи його перепинити уповноважені на те законом органи можуть застосувати тримання особи під вартою як тимчасовий запобіжний захід, обґрунтованість якого протягом сімдесяти двох годин має бути перевірена судом. Затримана особа негайно звільняється, якщо протягом сімдесяти двох годин з моменту затримання їй не вручено вмотивованого рішення суду про тримання під вартою. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.
Відповідно до пп. «с» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і, зокрема, в таких випадках, як законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Згідно ч.ч.1, 2 ст.12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом. Кожен, кого затримано через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення або інакше позбавлено свободи, повинен бути в найкоротший строк доставлений до слідчого судді для вирішення питання про законність та обґрунтованість його затримання, іншого позбавлення свободи та подальшого тримання. Затримана особа негайно звільняється, якщо протягом сімдесяти двох годин з моменту затримання їй не вручено вмотивованого судового рішення про тримання під вартою.
Відповідно до ч.2 ст.176 КПК України тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим кодексом.
Ніхто не може бути затриманий без ухвали слідчого судді, суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.207 КПК України).
Частиною 1 ст.208 КПК України передбачено, що уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; 3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.
Відповідно до ст.211 КПК України строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу. Затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.
За вимогами ч.5 ст.206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.
При цьому положення ст.206 КПК України не передбачають розгляду питань законності затримання особи, а передбачають розгляд питання незаконності утримання без наявності відповідного судового рішення.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 25.06.2018 року затримано без ухвали слідчого судді та цього ж дня повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.366, ч.5 ст.191 КПК України, 26.06.2018 р. слідчий звернувся з клопотанням про застосування до нього запобіжного заходу, тобто з дотриманням строку, визначеного ст.211 КПК України і який на час розгляду скарги не сплив.
За вимогами ст.193 КПК України обставини затримання особи і тримання під вартою є предметом дослідження під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Таким чином, під час розгляду скарги встановлено, що граничний строк тимчасового запобіжного заходу ОСОБА_4 не перевищено, визначених ст.206 КПК України підстав для звільнення останнього з-під варти не встановлено.
З огляду на встановлені обставини, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги в межах її доводів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.206, 309, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_5 , подану в інтересах ОСОБА_4 , на незаконне затримання - залишити без задоволення.
Ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст.309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1