Справа № 357/1790/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/734/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 4 10.07.2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2018 року, якою обвинувальні акти у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків,

В С Т А Н О В И Л А:

21 лютого 2018 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 30004136 від 06 серпня 2017 року відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, та обвинувальний акт за № 0001136 від 06 серпня 2017 року відносно ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 березня 2018 року кримінальні провадження щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_10 об`єднані в одне провадження.

15 травня 2018 року ухвалою суду зі стадії підготовчого судового засідання обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_10 повернутий прокурору у зв`язку з невідповідністю його вимогам КПК України. У мотивувальній частині ухвали зазначено про відсутність у обвинувальному акті повного викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, зокрема, не розмежовані та не конкретизовані дії обвинувачених, не вказано мотиву та не розмежовано у часі дії обвинувачених,не зазначено коли та з яких причин в обвинувачених виник умисел, та який саме, на побиття потерпілого. Також вказується про неналежність сформульованого обвинувачення, оскільки у обвинувальному акті є суперечності, зокрема у часових межах дій обвинувачених, а викладені фактичні обставини кримінального правопорушення не розкривають об`єктивну і суб`єктивну сторону інкримінованого злочину.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, прокурор зазначає, що у обвинувальному акті міститься виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення, а суд безпідставно повернув обвинувальний акт прокурору, посилаючись на питання, які мають вирішуватися у ході судового розгляду, а не у підготовчому судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 , захисників, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

За змістом ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити певні дані, серед яких анкетні відомості обвинуваченого та потерпілого, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

З формулювання обвинувачення, висунутого ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , випливає, що 05 серпня 2017року близько 23 години 50 хв. кожен з них окремо прийшов до домоволодіння потерпілого, у кожного з них окремо з потерпілим виник конфлікт, який переріс у сварку, після чого кожен з них окремо наніс потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Після об`єднання кримінальних проваджень в одне провадження виявилися суперечності у сформульованому у обвинувальних актах обвинуваченні, які перешкоджають призначенню кримінальної справи до судового розгляду.

Протиріччям та недолікам обвинувальних актів суддя надав належну правову оцінку і дійшов до вірного висновку про те, що вони не відповідають вимогам КПК України.

Доводи апеляційної скарги прокурора правильності висновку суду не спростовують, а зазначення у ній про вирішення судом у підготовчому судовому засіданні питань щодо правильності кваліфікації дій обвинувачених, дослідження висновків експертиз, результатів негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних рішень на матеріалах кримінального провадження не ґрунтуються.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що із назви обох обвинувальних актів вбачається, що вони винесені у одному і тому ж кримінальному провадженні за № 0004136, що також свідчить про недотримання вимог КПК України, яким не передбачена можливість складання двох обвинувальних актів у одному кримінальному провадженні.

Порушень процесуального права, які б могли слугувати підставами для скасування чи зміни судового рішення, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин ухвала є законною.

Керуючись ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2018 року про повернення прокурору обвинувальних актів щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_10 - без змін.

Суддя Суддя Суддя