УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши скаргу (клопотання) ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшла скарга (клопотання) ОСОБА_4 щодо необґрунтованого накладення арешту на нерухоме майно у кримінальному провадженні №0000876 від 24.01.2018, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 30.01.2018 року.

Відповідно до клопотання, слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва 30 січня 2018 року накладено арешт майно, а саме на: земельну ділянку, загальною площею 0,1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_5 ; земельну ділянку загальною площею 0,0166 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_6 ; земельну ділянку, загальною площею 0,1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_6 ; житловий будинок, з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_6 , однак, як зазначено у клопотанні, вказаний арешт накладено необґрунтовано і у застосуванні такого заходу потреби немає, у зв`язку з чим ОСОБА_4 просить скасувати згаданий арешт.

В судове засідання заявник не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що арешт на майно накладено обґрунтовано та підстави для його скасування на даний момент відсутні.

Проаналізувавши доводи клопотання, приходжу до наступного висновку.

Як вбачається зі змісту клопотання, слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва винесено ухвалу від 30 січня 2018 року, якою накладено арешт на нерухоме майно, належне ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Також слід зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому, відповідно до вимог ч. 1, ч. 3 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Таким чином, з урахуванням того факту, що ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, а відтак безпосередньо не довела як процесуальної актуальності цього клопотання, так і свої вимоги, заявлені у клопотанні, тому підстав для задоволення даного клопотання немає.

Керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги (клопотання) ОСОБА_4 про скасування арешту нерухомого майна боржників у рамках кримінального провадження № 0000876 від 24 січня 2018 року, який було накладено ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва відмовити.

Оголошення повного тексту ухвали відбудеться 22 червня 2018 року о 15 годині 00 хвилин.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1