Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/5673/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу - ОСОБА_3 , прокурора - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва зі скаргою на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 від 31.05.2018 року про закриття кримінального провадження №0000019.

В обґрунтування скарги вказав, що оскаржувана постанова є протиправною, незаконною та безглуздою. Протягом всього часу досудового розслідування, а саме з 2013 року, його не було визнано потерпілим, не роз`яснено права у кримінальному провадженні, не допитано в якості потерпілого. Крім того, слідчим не допитано всіх свідків, не зібрано нових доказів, не повідомлено про підозру жодній особі. За такого, постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.
В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив задовольнити. Зауважив, що до цього часу його не було допитано в якості потерпілого.
Прокурор ОСОБА_4 заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на те, що в ході проведення досудового розслідування було проведено всі необхідні слідчі дії, ознак складу кримінального правопорушення не встановлено, за такого, постанова про закриття кримінального провадження є обґрунтованою та не підлягає скасуванню.
Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали скарги та кримінального провадження, вважаю необхідним її задовольнити, виходячи з наступного.
В провадженні слідчого відділу прокуратури Миколаївської області перебувають матеріали кримінального провадження №0000019 від 25.03.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 364, ч. 1 ст. 328, ч. 1 ст. 367 КК України, за фактами зловживання своїм службовим становищем та розголошення державної таємниці службовими особами Головного відділу податкової міліції спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві та Управління податкової міліції державної податкової адміністрації у Миколаївській області, а також службової недбалості службових осіб ГУ ДФС України в Миколаївській області.
31.05.2018 року старшим слідчим СВ прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 було винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000019 від 25.03.2013 року. При винесенні постанови слідчий виходив з того, що досудовим слідством не здобуто об`єктивних даних, які б вказували на наявність у діях службових осіб ГУ ДФС України в Миколаївській області ознак складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 364, ч. 1 ст. 328, ч. 1 ст. 367 КК України, а спірні правовідносини між ОСОБА_3 і органом ДФС повинні вирішуватися у судовому порядку.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, яким слідчий керувався під час винесення оскаржуваної постанови, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
При цьому, виходячи зі змісту положень ч. 2 ст. 9 КПК України, слідчий зобов`язаний був всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Частина 1 ст. 94 КПК України передбачає, що слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. При цьому, ч. 2 цієї статті зауважує, що жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого складається з вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Натомість, слідчий вказаних приписів не додержався в повному обсязі і не дослідив обставин, необхідних для прийняття законного і неупередженого рішення, та передчасно дійшов до висновку про необхідність закриття кримінального провадження.
Як було встановлено, кримінальне провадження №0000019 неодноразово закривалось постановами слідчих, які в подальшому скасовувались як процесуальними керівниками, так і слідчими суддями Центрального районного суду м. Миколаєва.
Так, 27.10.2017 року слідчим суддею Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_6 було скасовано постанову старшого слідчого СВ прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 від 30.08.2017 року про закриття кримінального провадження через неповноту проведеного досудового розслідування. В ухвалі зазначено, що слідчим не було вирішено питання щодо визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, що позбавило останнього можливості подавати докази слідчому, прокурору на підтвердження своїх доводів, заявляти відводи та клопотання, давати пояснення, оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора в порядку, передбаченому КПК України тощо. Крім того, слідчим не було проведено ряд інших слідчих дій, зокрема, не було досліджено особову справу ОСОБА_3 та письмові докази, які були надані останнім до матеріалів досудового розслідування.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим на виконання вищеперелічених вказівок було оглянуто особову справу ОСОБА_3 , що підтверджується відповідним протоколом огляду від 23.05.2018 року, а також 25.05.2018 року вручено останньому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, після чого кримінальне провадження повторно закрито. Між тим, вказані слідчі дії не є достатніми та вичерпними, оскільки ОСОБА_3 так і не було допитано в якості потерпілого у кримінальному провадженні та, відповідно, не надано оцінку наданим ним доводам та письмовим доказам.
З урахуванням викладеного,вважаю, що постанова про закриття кримінального провадження винесена безпідставно та передчасно, а за такого, виходячи зі змісту ст. 307 КПК України, підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу - задовольнити.
Скасувати постанову старшого слідчого СВ прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 від 31.05.2018 року про закриття кримінального провадження №0000019.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали оголошено 17 жовтня 2018 року о 15 год. 00 хв.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_7