Справа № 199/3404/17
В И Р О К
іменем України
09 серпня 2018 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

При секретарі судового засідання ОСОБА_2

За участі прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0003244, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпро, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин:
ОСОБА_6 , маючи умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, у невстановлений слідством час 07 грудня 2016 року прибув на територію гаражного кооперативу АТК «Автолюбитель», який розташований по вулиці Арбатській, 35 в м. Дніпро, де шляхом злому замка проник до гаражного приміщення № НОМЕР_1 , де побачив автомобіль марки «ВАЗ 2108» білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , що на законних підставах належить потерпілому ОСОБА_7 , який ОСОБА_6 визначив як предмет свого злочинного посягання.
Після чого, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи заздалегідь приготовлені інструменти для злому замка транспортного засобу (в ході досудового розслідування встановити місцезнаходження останніх не виявилось можливим), відкрив водійські двері вказаного транспортного засобу.
Після чого знаходячись за кермом вказаного транспортного засобу - автомобілю марки «ВАЗ 2108» білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , пошкодивши верхню частину замка запалювання, завів автомобіль, тобто виконав дії направлені на незаконне заволодіння транспортним засобом.
Надалі ОСОБА_6 здійснив рух з першочергового місцеперебування транспортного засобу, тобто з вулиці Арбатській, 35 в м. Дніпро, тим самим заволодів транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ 2108» білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , вартість якого згідно автотоварознавчої експертизи № 18/12.2-69 від 10 травня 2017 року становить 41676 (сорок одну тисячу шістсот сімдесят шість) гривен 69 (шістдесят дев`ять) копійок, що на законних підставах належить потерпілому ОСОБА_7 .
Крім цього, 13 грудня 2016 року ОСОБА_6 , маючи умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, у невстановлений слідством час 13 грудня 2016 року прибув на вулицю Набережна Перемоги в м. Дніпро, де поблизу багатоповерхового будинку № 46 побачив автомобіль марки «ВАЗ 2115» чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , що на законних підставах належить потерпілому ОСОБА_8 , який ОСОБА_6 визначив як предмет свого злочинного посягання.
Після чого ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, використовуючи заздалегідь приготовлені інструменти для злому замка транспортного засобу (в ході досудового розслідування встановити місцезнаходження останніх не виявилось можливим), відкрив водійські двері вказаного транспортного засобу.
Після чого знаходячись за кермом вказаного транспортного засобу - автомобілю марки «ВАЗ 2115» чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , пошкодивши верхню частину замка запалювання завів автомобіль, тобто виконав дії направлені на незаконне заволодіння транспортним засобом.
Надалі здійснив рух з першочергового місцеперебування транспортного засобу, тобто з вул. Набережна Перемоги, 46 в м. Дніпро, тим самим заволодів транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ 2115» чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , вартість якого згідно автотоварознавчої експертизи № 18/12.2-68 від 16 травня 2017 року становить 131666 (сто тридцять одна тисяча шістсот шістдесят шість) гривен 50 (п`ятдесят) копійок, що на законних підставах належить потерпілому ОСОБА_8 .
Крім цього, 18 грудня 2016 року ОСОБА_6 , маючи умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, у невстановлений слідством час 18 грудня 2016 року прибув на вулицю Терещенківську (колишня назва Червоного Козацтва) в місті Дніпро, де поблизу багатоповерхового будинку №18 побачив автомобіль марки «ВАЗ 21099», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_4 , що на законних підставах належить потерпілому ОСОБА_9 , який ОСОБА_6 визначив як предмет свого злочинного посягання.
Після чого ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, використовуючи заздалегідь приготовлені інструменти для злому замка транспортного засобу (в ході досудового розслідування встановити місцезнаходження останніх не виявилось можливим), відкрив водійські двері вказаного транспортного засобу.
Після чого знаходячись за кермом вказаного транспортного засобу - автомобілю марки «ВАЗ 21099», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_4 , пошкодивши верхню частину замка запалювання, завів автомобіль, тобто виконав дії направлені на незаконне заволодіння транспортним засобом.
Надалі здійснив рух з першочергового місцеперебування транспортного засобу з вулиці Терещенківської (колишня назва Червоного Козацтва), 18 в місті Дніпро, тим самим заволодів транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ 21099», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_4 , вартість якого згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 18/12.2-67 від 15 травня 2017 року становить 93175 (дев`яносто три тисячі сто сімдесят п`ять) гривен 28 (двадцять вісім) копійок, що на законних підставах належить потерпілому ОСОБА_9 .
За обвинувальним актом зазначені діяння ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з проникненням у приміщення (за епізодом 07 грудня 2016 року) та незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно (за епізодами 13 грудня 2016 року та 18 грудня 2016 року).
08 серпня 2018 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_6 укладена угода про визнання винуватості, яка під час судового засідання надана суду для затвердження.

За змістом угоди про визнання винуватості, сторони вважають, що для укладення цієї угоди істотне значення мають наступні обставини:

-визнання вини ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, згідно пред`явленого йому обвинувачення;

-активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконним заволодінням транспортними засобами, а саме: надання показань в якості свідка у кримінальному провадженні № 0001030, яке 25 квітня 2018 року внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 3 ст. 289 КК України;

-потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 надали прокурору письмову згоду на укладення угоди між обвинуваченим та прокурором. Зазначили, що будь-яких претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають. Під час свого допиту в судовому засіданні зазначили, що викрадені транспортні засоби їм повернули;

-відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, злочин передбачений ч. 2 ст. 289 КК України по ступеню тяжкості відноситься до тяжкого злочину;

-обвинувачений ОСОБА_6 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Вирішуючи питання щодо можливості затвердження зазначеної угоди суд виходить з того, що зазначена угода про визнання винуватості відповідає вимогам до змісту таких угод, передбаченим ст. 472 КПК України, зокрема угода містить:

- зазначення її сторін;
- формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
- істотні для відповідного кримінального провадження обставини;
- беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення;
- обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце);
- узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення;
- наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України;
- наслідки невиконання угоди.
Суду надані письмові згоди прокурору від потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 на укладення угоди.

Судом при опитуванні обвинуваченого в судовому засіданні встановлено, що останній розуміє:

1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а він має такі права:

- мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

- мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

- допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України;

3) характер обвинувачення;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом в судовому засіданні встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що:

1) умови угоди не суперечать вимогам КПК України та/або закону, не допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

За наведених обставин, з урахуванням думки обвинуваченого, його захисника та прокурора, які підтримують укладення угоди про визнання винуватості та просять її затвердити, слід затвердити укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_6 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання подальшої долі речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 468 - 475 КПК України,

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 08 серпня 2018 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нове кримінальне правопорушення та виконає покладені на нього згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експертів у розмірі 12698 (дванадцять тисяч шістсот дев`яносто вісім) гривень 98 (дев`яносто вісім) копійок.

Речові докази: автомобілі «ВАЗ 2108», білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , «ВАЗ 2115», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , та «ВАЗ 21099», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_4 , передані на відповідальне зберігання потерпілим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 відповідно залишити останнім.

Вирок може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена;

шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.

Головуючий:

09.08.2018