Єдиний унікальний номер 730/828/17
Номер провадження 1-кп/728/114/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2018 року Бахмацький районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмач кримінальне провадження за № 0000361 від 27.06.2017 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта базова загальна середня, не працюючого, на обліку в районному центрі зайнятості не перебуваючого, не одруженого, утриманців не маючого, не військовозобов`язаного за станом здоров`я, раніше судимого 11.05.2016 року Сосницьким районним судом Чернігівської області за ч.1 ст. 125 КК України до 60 годин громадських робіт,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 26.06.2017 року, близько 13 години 30 хвилин, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи біля господарства мешканки АДРЕСА_1 ОСОБА_6 , під час сварки, яка переросла у бійку, умисно наніс ОСОБА_7 удар рукою по обличчю. Після цього, близько 21 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на ґрунтовій дорозі між вулицями Молодіжна та Центральна с. Високе Борзнянського району, неподалік від господарства мешканки АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 , продовжив побиття ОСОБА_7 , а саме під час сварки, яка переросла у бійку, умисно наніс останній декілька ударів руками та ногами по голові, тулубу, верхніх та нижніх кінцівках, у результаті чого ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка виражалася численними синцями, а також саднами обличчя, забійною раною верхньої губи рота зліва, крововиливами правої лобно-скроневої та лівої тім`яної областей, крововиливом у правий скроневий м`яз, крововиливом під лівий листок твердої мозкової оболонки, крововиливами у м`які мозкові оболонки та забоями головного мозку; синців грудної клітки, спини та живота, крововиливом у м`язові тканини лівої половини грудної клітки та закритого перелому 10- го лівого ребра по задньо пахвовій лінії; численних синців обох верхніх та нижніх кінцівок, від яких потерпіла померла. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 118 від 23.08.2017 року тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_7 , у своєму комплексі відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та перебувають у прямому причинно - наслідковому зв`язку з фактом настання смерті.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне нанесення тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України не визнав повністю і показав, що проживав разом з ОСОБА_7 в будинку своєї сестри ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 . В даному будинку проживав також співмешканець сестри ОСОБА_9 та її неповнолітні діти. ОСОБА_7 проживала за зазначеною адресою з травня 2017 року, а до цього вона проживала у господарстві матері у селі Долинське Сосницького району Чернігівської області. Разом із ОСОБА_7 він проживав у селі Долинському протягом 6 років, а потім, в зв`язку з відсутністю роботи в даному населеному пункті, переїхав проживати до сестри. Після смерті матері ОСОБА_7 він забрав співмешканку проживати до своєї сестри у с. Високе, яка виділила їм кімнату в будинку. ОСОБА_7 не працювала, іноді вживала спиртне і була позбавлена батьківських прав відносно своїх дітей. 26.06.2017 року в обідній час між ним та ОСОБА_7 , під час, коли вони перебували у веранді будинку, виникла сварка, оскільки остання повідомила, що має намір поїхати жити до будинку своєї матері в с. Долинське, в зв`язку з чим він розлютився. Вийшовши на вулицю, вони продовжували сваритися і він ударив один раз ОСОБА_7 долонею в обличчя, після чого вони повернулися до будинку, так як вийшла сестра ОСОБА_10 і припинила сварку між ними. В будинку він ліг спати, а коли прокинувся, побачив, що ОСОБА_7 лежала поряд на дивані біля нього і читала книжку. Ніяких зауважень з приводу стану свого здоров`я вона не висловлювала. Біля 19.00 години йому зателефонував знайомий і запросив відпочити до господарства ОСОБА_11 на що він погодився та запросив ОСОБА_7 з собою. Коли прийшли до зазначеного господарства, в будинку знаходилася співмешканка ОСОБА_12 , а ОСОБА_13 в цей час перебував на роботі. В будинку також були присутні ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Всі разом вони вживали спиртне, в тому числі і ОСОБА_7 . Згодом до господарства ОСОБА_11 приїхав ОСОБА_16 , який забрав свою дружину ОСОБА_17 і вони поїхали додому. Через деякий час біля 21.00 години вони з ОСОБА_7 також пішли додому. По дорозі, поблизу школи остання сказала, що хоче повернутися назад та продовжувати відпочивати, на що він сказав: дорогу знаєш, прийдеш додому сама. При цьому тілесних ушкоджень їй не наносив. Орієнтовно о 21 годині 15 хвилин він повернувся додому і ліг спати. Всі мешканці будинку були вдома і відпочивали, але він до них не заходив. Прокинувшись біля 5.00 ранку, виявив, що ОСОБА_7 немає вдома, тому пішов шукати її. Знайшов її не в тому місці, де залишив її і вони розійшлися, а на відстані 100-150 метрів від того місця. Зовні було видно, що вона була дуже п`яна і намагалася щось говорити. Він приніс її додому на плечі і поклав на диван. Бачив, що в носі була кров, яка частково засохла і він неї тхнуло спиртним. Коли вони виходили від ОСОБА_11 , то ОСОБА_7 йшла самостійно. Принісши додому ОСОБА_7 , дав їй води і вона заснула. Сам він пішов на роботу, де перебував до 19.00 години. Повернувшись додому, виявив, що вона важко дихає, в зв`язку з чим викликав місцевого лікаря, який констатував смерть. Не вважає себе винним і визнає вину лише в тому, що дав два ляпаси по обличчю, від яких ОСОБА_7 не могла померти. Крім того, по селу ходили чутки, що це ОСОБА_15 та ОСОБА_16 побили ОСОБА_7 . Раніше між ОСОБА_15 та ОСОБА_18 виникали конфлікти з приводу того, що останню позбавили батьківських прав та відібрали дітей. Також зазначив, що коли поверталися від ОСОБА_11 на вулиці було видно і це була проїжджа частина, де ходили люди та їздили машини. Коли вранці забирав ОСОБА_7 , то не помітив на ній тілесних ушкоджень. Підтримав позицію свого захисника - адвоката ОСОБА_5 , який просив виправдати його за недоведеністю його вини у скоєнні даного злочину.
Потерпіла ОСОБА_19 в судове засідання не з`явилася, але у наданій суду заяві просила розглядати справу без її участі та призначити покарання обвинуваченому згідно чинного законодавства.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , яка доводиться рідною сестрою обвинуваченому, показала, що 26.06.2017 року в обідній час між ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які проживали в її будинку по АДРЕСА_1 , виникла сварка. Як пояснила пізніше ОСОБА_21 , ОСОБА_20 ударив її по щоці в ході сварки. При цьому вони обоє були напідпитку. Вона заспокоїла їх, після чого вони лягли відпочивати. Біля 19.30 години вона пішла в магазин, а коли повернулася, то ні ОСОБА_21 ні ОСОБА_20 вдома не було. Коли сама лягла відпочивати, то чула як скрипнули двері і хтось прийшов, вона подумала що це ОСОБА_21 з ОСОБА_20 повернулися додому, але особисто не бачила хто саме це був. Зранку наступного дня біля 5.00 години побачила ОСОБА_20 , який повідомив, що після 4.00 години ранку він пішов шукати ОСОБА_7 , так як її не було вдома і знайшов її в такому стані, але сам її не бив. На лобі у ОСОБА_21 бачила синець, інших пошкоджень не бачила, так як вона була одягнена. Остання спала цілий день, а ОСОБА_20 в цей час перебував на роботі. Коли він повернувся, то виявив, що ОСОБА_21 важко дихає, в зв`язку з чим викликали лікаря. Їй було відомо, що ОСОБА_21 та ОСОБА_20 увечері 26.06.2017 року ходили до ОСОБА_13 відпочивати, де вживали спиртне. Також їй відомо зі слів ОСОБА_22 , що після того, як він повернувся додому сам, а ОСОБА_7 залишив, йому телефонувала ОСОБА_23 і повідомила щоб він йшов шукати ОСОБА_21 , бо в них її немає.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_6 доводиться йому співмешканкою, з якою проживають в будинку останньої по АДРЕСА_1 . Разом з ними в даному будинку проживає брат ОСОБА_6 - ОСОБА_4 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 , починаючи з травня 2017 року. Події відбувалися в червні 2017 року, точної дати не пам`ятає, так як минуло багато часу. Прокинувшись орієнтовно о 4.00 ранку, побачив ОСОБА_24 , який сидів на порозі будинку. Зі слів дружини ОСОБА_6 йому стало відомо, що ОСОБА_20 приніс ОСОБА_21 на плечах додому, так як вона була п`яна. Згодом ОСОБА_25 пояснив, що знайшов ОСОБА_7 в такому стані та приніс додому. О 6.00 годині пішов на роботу, звідки повернувся о 17.00-18.00 годині.
Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні показала, що про смерть ОСОБА_7 дізналася 27.06.2017 року увечері, так як до неї приїхав голова сільради та працівники поліції і повідомили про це. Саме від них їй стало відомо про смерть ОСОБА_7 . Напередодні, 26.06.2017 року ОСОБА_4 та ОСОБА_7 були у них вдома за адресою АДРЕСА_2 , де вона проживає разом зі співмешканцем ОСОБА_27 . На їх запрошення вони прийшли відпочити біля 18.00 вечора. В будинку була також ОСОБА_16 , а згодом прийшла ОСОБА_15 . Жадько в цей час перебував на роботі. Вдома вони відпочивали, вживали спиртне, слухали музику, жодних конфліктів не виникало. У ОСОБА_7 бачила синець на лобі. Вона пояснила, що сварилися з ОСОБА_4 . На початку 21.00 години приїхав ОСОБА_16 і забрав свою дружину ОСОБА_17 . Коли повернувся ОСОБА_13 з роботи, то вдома була лише ОСОБА_28 , так як ОСОБА_4 та ОСОБА_7 пішли додому. Останні більше не поверталися до них. Коли йшли, то між ними не було конфлікту, вони добровільно удвох пішли додому.
Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні показала, що в червні 2017 року, точної дати не пам`ятає, на запрошення ОСОБА_26 випити спиртного прийшла до останньої додому. В неї вдома вже були ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_30 і всі разом вони вживали спиртне. Вона сиділа напроти ОСОБА_21 і бачила в неї на лобі гулю, також остання пояснила що у роті маються подряпини, але звідки вони взялися не говорила.Через деякий час приїхав ОСОБА_16 і забрав свою дружину ОСОБА_14 додому. Згодом пішли і ОСОБА_22 з ОСОБА_18 , вони були напідпитку, але не дуже п`яні. Вона особисто не телефонувала ОСОБА_22 і не питала де ОСОБА_21 , так як в неї немає номера телефону ОСОБА_4 . Під час, коли ОСОБА_20 та ОСОБА_21 перебували в ОСОБА_11 , сварок між ними не виникало, вони пішли добровільно. Наступного дня їй зателефонувала ОСОБА_26 і повідомила, що ОСОБА_20 убив ОСОБА_21 .
Свідок ОСОБА_31 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_7 вперше побачила 26.06.2017 року вдома у ОСОБА_11 . Коли вона зайшла до будинку останньої цього дня, ОСОБА_11 близько 18.00 години зателефонувала до ОСОБА_22 і він разом з ОСОБА_21 прийшли до ОСОБА_11 . Тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 вона не бачила. До приїзду ОСОБА_32 вони разом випили 0.7 л. спиртного. Сварок між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 не виникало. Через деякий час приїхав чоловік та забрав її, а всі решта залишилися. Особисто вона не телефонувала ОСОБА_22 , так як не має номера його телефону. Про те, що ОСОБА_21 померла, їй стало відомо зі слів куми, яка повідомила її 26 чи 27 червня 2017 року в ранковий час.
Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні показав, що чоловік ОСОБА_33 повідомив його по телефону, що в його будинку вживають спиртне і їх потрібно розігнати. Коли він повернувся з роботи додому біля 22.00 години, то були присутні його цивільна дружина ОСОБА_11 та ОСОБА_15 . Зі слів ОСОБА_11 йому було відомо, що до них приходили ОСОБА_34 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .. Втрьох вони вживали спиртне. В його присутності ОСОБА_15 не телефонувала ОСОБА_22 . Останього може охарактеризувати лише з позитивної сторони. Про те, що ОСОБА_21 померла, йому стало відомо зі слів дружини ОСОБА_11 . Остання пояснювала, що сварки між ними в дворі не було і вони пішли добровільно, без жодних конфліктів. Він на прохання голови сільради, відвозив ОСОБА_7 в морг, на тілі якої бачив синці.
Свідок ОСОБА_35 в судовому засіданні показав, що працює на посаді завідуючого фельдшерсько-акушерським пунктом с. Високе. Влітку 2017 року, точної дати не пам`ятає, до його будинку прийшов ОСОБА_4 , який попросив оглянути його цивільну дружину, так як остання погано почувала себе. Коли він прийшов, то у ОСОБА_7 був відсутній пульс, на світло вона не реагувала. Також бачив синці на обличчі та руках. Одяг на ній був брудний. Оглянувши її, констатував смерть та викликав поліцію. Був присутній в якості понятого при огляді місця події. Про походження синців у ОСОБА_4 не запитував і про дану ситуацію йому нічого невідомо.
Свідок ОСОБА_36 , яка доводиться племінницею обвинуваченому, в судовому засіданні показала, що проживала разом з батьками за адресою АДРЕСА_1 . В даному будинку в окремій кімнаті мешкали ОСОБА_4 та ОСОБА_7 . В червні 26 чи 27 числа 2017 року приблизно біля 14.00 години на вулиці біля будинку між ОСОБА_21 та ОСОБА_20 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_20 ударив ОСОБА_21 . Про це їй було відомо лише зі слів останньої. ОСОБА_6 заспокоїла ОСОБА_20 та припинила сварку між ними. Після цього ОСОБА_20 ліг спати, а ОСОБА_21 допомагала ОСОБА_6 готувати їжу. Особисто вона не бачила чи вживали того дня спиртне ОСОБА_21 та ОСОБА_20 . Раніше ОСОБА_21 та ОСОБА_20 не сварилися між собою. Що було далі їй невідомо, так як вона біля 16.00 години поїхала до бабусі.
Крім показів свідків, сторона обвинувачення свій висновок щодо винуватості ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 121 КК України обгрунтувала наступними доказами:

- протоколом огляду місця події від 27.06.2017 року та фототаблицею до нього, зі змісту якого вбачається, що в господарстві за АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_6 , в спальній кімнаті, на дивані, який знаходиться у розкладеному вигляді, знаходиться труп жіночої статі, у лежачому положенні на спині, головою направлений в бік вхідних дверей, ногами у протилежну сторону до однієї із стін кімнати. Верхні кінцівки трупа відносно прямі, дещо відведені у боки, розташовуються уздовж тулуба. Нижні кінцівки випрямлені, злегка розведені у боки. На трупі мається одяг: куртка матерчата чорна, кофта сірувата з візерунком типу шкіри леопарда, бюстгальтер, штани світло жовтні у вертикальну вузьку смужку. Ввесь одяг ношений, одягнутий правильно, візуально без пошкоджень поверхні та слідів сторонніх речовин. Труп теплуватий на дотик. Трупні плями синюшно багрові, розташовуються по задньо боковій поверхні тіла. Явища гниття не помічені. Очі заплющені, рот закритий, язик у порожнині рота, зуби частково відсутні, лунки їх зарощені. Зовнішні слухові ходи вільні. Кістки носа на дотик цілі .У носових ходах виявлена темно червона кров`яниста рідина. Шкірні покриви світло сірого кольору, вкриті брудом та кров`янистою засохшою речовиною в ділянці долонь рук. Обличчя асиметричне за рахунок припухлості. В області лоба, справа, мається синець синюшно багрового кольору близько 5 х 4 см. В області правої очної ділянки на верхній повіці ока мається синець 5,5 х 2,5 см. такого ж кольору. В області правої лицьової ділянки обличчя мається синець овальної форми 4,5 х 2,5 см. з наявністю осаднення шкіри. В області спинки носа синюшно багровий синець 4х2 см. В області лівої очної ділянки обличчя синюшно багровий синець 6х3,5 см. В області лівої привушної ділянки обличчя блідий синець неправильно округлої форми 5х6 см. В області лівої щічної ділянки округлуватий синець 3,5 х 3 см. Збоку внутрішньої поверхні рота синець до 2,5 см з наявністю рани до 2 см. На рівні підборіддя зліва та на рівні підщелепної ділянки справа 2 дрібні садна та 1 синець, розміром близько 1,5 х 1 см. По задній поверхні лівої вушної раковини синюшно багровий синець 3,5 х 2 см. На передній поверхні тулуба (грудної клітки та животі), та на боковій правій поверхні грудної клітки не менше 12 синюшно-багрових синців округлої форми 0,5-2 см. В області правого передпліччя, лівого передпліччя, правого краю клубової кістки тазу синці такого ж кольору кількістю не менше 10. В області тильної поверхні п`яти та зап`ястя, лівої кисті синець синюшно багрового кольору розміром 7х5 см. По передній поверхні обох колінних суглобів синюшно багрові округлі синці розміром біля 5см діаметром з осадненням шкіри. В області лівого крила тазу спереду округлий синець синюшно- багрового кольору розміром 5х4 см. (а.с. 7-14);
- протоколом огляду місця події від 28.06.2017 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого на ґрунтовій дорозі, що знаходиться між вулицями Молодіжна та Центральна в с. Високе Борзнянського району, яка починається від господарства за № 2 по вулиці Молодіжній і виходить до території Височанської ЗОШ на вулиці Центральній, на відстані 62 метри від господарства за АДРЕСА_3 , на лівому узбіччі ґрунтової дороги, по відношенню до Височанської ЗОШ, виявлено 2 в`єтнамки жовтуватого кольору 38 розміру. Навпроти цього місця, на середині ґрунтової дороги, виявлено жіночу резинку для стягування волосся темно-бордового кольору. Присутня під час огляду місця події ОСОБА_6 зазначила, що жіночі в`єтнамки та жіноча резинка належать співмешканці її брата ОСОБА_7 (а.с. 16-19);
- протоколом огляду трупа від 28.06.2017 року (а.с.22-23);
-висновком судово медичної експертизи трупа за № 118 від 28.06.2017 року відповідно до якого при експертизі трупа ОСОБА_7 були встановлені наступні тілесні ушкодження:
- в області голови у вигляді закритої черепно мозкової травми, яка виражалася численними синцями, а також саднами обличчя, забійною раною верхньої губи рота зліва, крововиливами в м`які покриви лівої тім`яно - скронево - потиличної, правої лобно скроневої та лівої тім`яної областей, крововиливами у обидва скроневі м`язи, крововиливом під лівий листок твердої мозкової оболонки, крововиливами у м`які мозкові оболонки та забоями головного мозку;
-в області тулуба: у вигляді синців грудної клітки, спини та живота, ділянки крововиливу у м`які тканини лівої половини грудної клітки та закритого перелому 10 го лівого ребра по задньо пахвовій лінії;
- в області кінцівок у вигляді численних синців обох верхніх та нижніх кінцівок, саден обох колінних суглобів.
В утворенні відмічених тілесних ушкоджень могла мати місце безпосередня дія тупих предметів із широкою переважаючою (необмеженою) поверхнею та обмеженою поверхнею в місці контакту по механізму удару (не менше 20), стиснення та тертя. Особливості їх характеру та локалізація можуть дозволяти вважати, що в утворенні тілесних ушкоджень у вигляді крововиливу у м`які покриви лівої тім`яно скронево потиличної області голови, крововиливу у лівий скроневий м`яз, синців та саден обох колінних суглобів могла мати місце дія тупого чи тупих предметів із широкою переважаючою (необмеженою) поверхнею в місці контакту, що не виключає можливості виникнення їх в умовах падіння на площині, якому могло передувати прискорення тіла (удар або поштовх), а в утворенні всіх інших тілесних ушкоджень могла мати місце дія тупих предметів з обмеженою поверхнею в місці контакту, в тому числі, не виключена дія рук та ніг сторонньої особи чи осіб. За ступенем тяжкості вказані тілесні ушкодження розподіляються наступним чином: тілесні ушкодження, які встановлені в області кінцівок, а також більшість з тілесних ушкоджень, які були встановлені в області тулуба, мають ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості; тілесні ушкодження, які були встановлені в області тулуба, а саме синці, розташовані на рівні 9-11 лівих ребер з крововиливом у м`язові тканини лівої половини грудної клітки, та закритий перелом 10 лівого ребра по задньо пахвовій лінії в комплексі мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я; тілесні ушкодження, які були встановлені в області голови, як такі, що обтяжують одне одного можуть мати сукупний ушкоджуючий ефект і розцінюватись як єдине багатокомпонентне ушкодження, в комплексі, згідно п. 2.1.3 (в, г) «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України за № 6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово - медичної служби України», мають ознаки тілесних ушкоджень тяжкого ступеня тяжкості за ознакою небезпеки для життя та перебувають в прямому причинно наслідковому зв`язку з фактом настання смерті.
Смерть ОСОБА_7 настала внаслідок стиснення головного мозку та його набряку з дислокацією стовбурових відділів, обумовлених отриманою закритою черепно мозковою травмою, яка виражалась крововиливом під лівий листок твердої мозкової оболонки, крововиливом у м`які мозкові оболонки та забоями головного мозку, що підтверджується наступними, встановленими при експертизі, морфологічними даними: наявність чисельних синців, а також саден обличчя, забійної рани верхньої губи рота, ділянок крововиливів у м`які покриви лівої тім`яно - скронево потиличної, правої лобно скроневої та лівої тім`яної областей, крововиливів у обидва скроневі м`язи, скупчення рідкої крові та кров`яних згустків під лівим листком твердої мозкової оболонки в кількості біля 80 мл без ознак фіксації до оболонки, крововиливи у м`які мозкові оболонки з ерозивними ушкодженнями та поверхневими вогнищами деструкції мозкової тканини відповідно їм, зменшення у об`ємі та сплющення лівої півкулі головного мозку, борозни втиснення тканини мозочка відповідно до країв великого потиличного отвору, розм`якшення, розпливчасті крововиливи у стовбур головного мозку, набряк оболонок та речовини головного мозку.
Приймаючи до уваги ступінь розвитку трупних явищ та вид смерті, від моменту настання смерті до початкового моменту експертизи пройшло близько 13-16 годин.
Після отримання тілесних ушкоджень, які зумовили смертельний наслідок, потерпіла могла жити та бути здатною до усвідомлення цілеспрямованих умовно активних рухових дій на протязі часу, вимірюваного у годинах.
Із судово токсилогічної експертизи крові та сечі на визначення концентрації етилового спирту видно, що був виявлений етиловий спирт в сечі в концентрації 1,2 г/л, в крові етиловий спирт не виявлений.
Характер тілесних ушкоджень та їх різна площинна локалізація виключають можливість одномоментного утворення в умовах падіння на площину з положення стоячи (а.с. 65- 68);
- висновком судово медичної експертизи за № 145 від 27.06.2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_4 були встановлені тілесні ушкодження у вигляді саден правої кисті, орієнтована давність утворення яких може становити не більше 12-24 годин від моменту виникнення до початкового моменту проведення експертизи (а.с. 60-61),
-висновком судово цитологічної експертизи за № 96-ц від 07.07.2018 року, відповідно до якого кров підозрюваного ОСОБА_4 відноситься до групи АВ (IV) за ізосерологічною системою АВО (а.с. 73);
-висновком судово-медичної експертизи трупа за № 118 від 28.06.2017 року, зі змісту якого вбачається, що при проведенні судово імунологічної експертизи крові на визначення групової належності, проведеної експертом імунологом ОСОБА_37 , висновок № 359 від 07.07.2017 року, кров трупа відноситься до групи В (ІІІ) з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО ( а.с. 65-68);
- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 27.06.2017 року, зі змісту якого вбачається, щопід час затримання обвинуваченого ОСОБА_4 27.06.2017 року і проведення його особистого обшуку в присутності понятих було вилучено светр сірого кольору у смужку, штани чорного кольору, в які він був одягнутий, взуття, і зрізи нігтів з правої та лівої руки. (а.с. 98-99);
-протоколом огляду предметів від 04.07.2017 року, відповідно до якого оглядалися штани чоловічі чорного кольору. На обох штанинах зверху мається по кишені. На момент огляду у кишенях нічого не виявлено. На правій штанині ззаду мається кишеня. На момент огляду у кишені нічого не виявлено. Передня поверхня обох штанин забруднена. На передній поверхні лівої штанини, на відстані 64 см від нижнього краю штанини, на боковому шву виявлено пляму речовини буро коричневого кольору неправильної форми, розміром 8х1,5 см. схожу на кров (а.с. 52-53);
- висновком судово імунологічної експертизи № 363 на штанях (об`єкт № 2), вилучених у ОСОБА_4 , знайдена кров людини, при серологічному дослідженні якої виявлено антиген В. Таким чином, кров в слідах (об`єкт №2) відноситься до групи В (ІІІ) з ізогемаглютиніном анти А, і так, як кров потерпілої ОСОБА_7 відноситься до групи В (ІІІ) з ізогемаглютиніном анти А, то походження крові від неї не виключається (а.с. 85- 88);
- висновком судово - психіатричної експертизи № 461 від 11.07.2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_4 психічних розладів на час кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, не виявлено; за своїм психічним станом він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с. 133- 136);
-висновком судово-психіатричної експертизи № 462 від 11.07.2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_4 психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності не виявлено, протиалкогольне лікування йому не показане (а.с. 138-141).
Сторона захисту звернула увагу на те, що під час досудового розслідування, в порушення вимог ст. 290 КПК України, яка врегульовує питання щодо відкриття матеріалів іншій стороні, підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику не було надано доступу для огляду речових доказів, в зв`язку з чим не в повній мірі відкрито матеріали кримінального провадження, так як це є обов`язком прокурора та слідчого.
Проаналізувавши безпосередньо дослідженні та перевірені під час судового засідання надані стороною обвинувачення щодо доведеності вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачатся на її користь.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, що визначено ч.1 ст. 2 КК України.

Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно до ст. 85 КПК України, яка врегульовує питання щодо належності доказів «Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів».

Доказ не буде належним, якщо він не здатний встановлювати факт, що має значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий в порядку, встановленому цим Кодеком.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

За приписами ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу, або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Відповідно до ч.3 ст. 290 КПК України прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як доказ у суді.
За приписами ч. 12 ст. 290 КПК України якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкритття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.
Тому суд враховує зауваження сторони захисту щодо порушення положень ст. 290 КПК України під час досудового розслідування щодо надання доступу до речових доказів, в зв`язку з чим зазначені докази не можна визнати допустимими.
Кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 121 КК України настає за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правовопрушення, що визначено ч. 3 ст. 373 КПК України.

Згідно п.п. 1, 2 ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні доказуванню підлягають подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення).

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора, та, в установлених цим Кодеком випадках на потерпілого, що передбачено ч.1 ст. 92 КПК України.

Жоден з допитаних в судовому засіданні свідків обвинувачення не підтвердив коли, в який час, в якому саме місці та в який спосіб ОСОБА_4 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_7 руками та ногами по голові, тулубу, верхніх та нижніх кінцівках, у результаті чого ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження від яких померла.
У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду справ і постановлення вироку» з наступними змінами зазначено: вказати судам на недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності його обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Відповідно до п.п. 18,19 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» суд має суворо додержуватися принципу презумпції невинуватості, відповідно до якого неприпустимо покладати на підсудного доведення своєї невинуватості, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, обвинувачення не може грунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті.

Пункт 2 статті 6 Конвенції проголошує право на презумпцію невинуватості. В основі цього права лежить принцип, згідно з яким особа, яку обвинувачують у вчиненні кримінального правопорушення, має право на виправдувальний вирок у разі нестачі доказів проти неї і тягар подання достатніх доказів для доведення вини покладається на сторону обвинувачення.

Стороною обвинувачення не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про доведеність вини обвинуваченого в скоєнні вказаного кримінального правопорушення.

Надані прокурором на підтвердження вини обвинуваченого вищезазначені письмові докази, які досліджені в судовому засіданні, підтверджують лише факт вчинення злочину, але жодних фактичних даних про вчинення кримінального правовопорушення саме обвинуваченим не містять, тому їх не можна визнати належними.

Посилання сторони обвинувачення на протокол огляду предметів від 04.07.2017 року, де на боковому шву штанів, вилучених у ОСОБА_4 виявлено пляму буро-коричневого кольору, схожу на кров і яка за висновком судово імунологічної експертизи № 363 не виключає походження крові від ОСОБА_7 не доводить винуватості ОСОБА_4 у вчиненні даного злочину, оскільки, як пояснив останній в судовому засіданні, вказана кров могла потрапити на його одяг під час, коли він переносив ОСОБА_7 на плечі додому і з носа в неї текла кров. Тому даний доказ не може бути належним, оскільки грунтується на припущеннях.
Відповідно до ч.1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а за сукупністю зібраних доказів з точки зору достатності та взаємов`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд, оцінюючи докази з точки зору достатності належності та допустимості, приходить до висновку, що доказів, на які посилається сторона обвинувачення та які не визнані судом недопустимими, недостатньо для доведення вини обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, а тому ОСОБА_4 підлягає виправданню.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 обирався ухвалою суду від 29.06.2017 року та неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою суду від 06.08.2018 року, строк дії якого визначено до 03.10.2018 року.

Відповідно до ч.1 ст. 377 КПК України якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі виправдання.

Згідно ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухваленні виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Тому запобіжний захід у виді тримання під вартою, який застосований до ОСОБА_4 , підлягає скасуванню.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільних позові по справі не заявлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 2, 84-89, 91-92, 94, 100, 203, 233-237, 290, 370, 373, 374, 377, 395 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 121 КК України у зв`язку з недоведенням його винуватості у вчиненні вказаного злочину та виправдати.

Скасувати застосований відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, звільнивши його з-під варти в залі суду негайно.

Речові докази: пару жіночих в`єтнамок, резинку для стягування волосся, зрізи нігтів із верхніх кінцівок та зрізи волосся із голови трупа ОСОБА_7 , светр сірого кольору, штани чорного кольору, зрізи нігтів із обох рук, вилучені у ОСОБА_4 , які передані на зберігання до кімнати речових доказів Борзнянського ВП Бахмацького ВП ГУНП у Чернігівській області знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Чернігівської області через Бахмацький районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1