КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника власників майна ТОВ «Нафтопродуктсервіс» та ТОВ "ЄВРОГАЗГРУП" - адвоката ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 червня 2018 року,-
В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про арешт майна та накладено арешт на майно, що було вилучене 17.05.2018 року під час проведення огляду земельної ділянки за адресою: Сумська область, м. Лебедин, вул. Гастелло, 210, що належить Лебединській міській раді Сумської області, а саме вісім металевих ємностей з рідинами, на яких мається ідентифікуючі номери: Є25, Є26, Є27, Є28, Є29, Є30, Є31, Є32.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ТОВ «Нафтопродуктсервіс» та ТОВ "ЄВРОГАЗГРУП" подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 червня 2018 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.
Мотивуючи свою апеляційну скаргу апелянт вказує на те, що арештоване майно є нафтопродуктами та відповідно до первинних бухгалтерських документів було придбано в листопаді 2017 року ТОВ «Нафтопродуктсервіс" та у квітня 2018 року - ТОВ "ЄВРОГАЗГРУП". Жодного відношення до протиправних дій, які мали місце ще в 2015 році, дане майно не має. Зазначає, що слідчим суддею не обґрунтовано наявність підстав вважати, що майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України. Також апелянт посилається на те, що в межах вказаного кримінального провадження службовим особам чи працівникам ТОВ «Нафтопродуктсервіс» та ТОВ "ЄВРОГАЗГРУП" про підозру у вчиненні будь-яких злочинів не повідомлялось.
Щодо строку на апеляційне оскарження, зазначає, що клопотання розглянуто у відсутність представників власника майна, копію ухвали було отримано лише 31.07.2018 року, у зв`язку з чим, вважає, апеляційна скарга подана в строк, встановлений на апеляційне оскарження.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, в тому числі і щодо поважності причин пропуску стоку на оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що апелянт в судовому засіданні суду першої інстанції участі не приймала, а апеляційна скарга подана в межах строку визначеного ч. 3 ст. 395 КПК України, тому строк на апеляційне оскарження не підлягає поновленню.
29.05.2018 року прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, що було вилучене 17.05.2018 року під час проведення огляду земельної ділянки за адресою: Сумська область, м. Лебедин, вул. Гастелло, 210, що належить Лебединській міській раді Сумської області, а саме вісім металевих ємностей з рідинами, на яких мається ідентифікуючі номери: Є25, Є26, Є27, Є28, Є29, Є30, Є31, Є32, посилаючись на наявність правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 170 КПК України.
11.06.2018 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва клопотання прокурора задоволено.
Враховуючи вище зазначені обставини, слідчий суддя, всупереч твердженням апелянта, дотримався вимог ст. 170 КПК України і прийшов до обґрунтованого висновку з приводу наявності підстав для задоволення вказаного клопотання та накладення арешту на зазначене в ньому майно.
Згідно положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Чинним кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.
Доводи апеляційної скарги про невідповідність вказаного майна критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України є, на думку колегії суддів, необґрунтованими та такими, які спростовуються наданими матеріалами справи.
Таким чином, з урахуванням вище наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, із з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, оскільки надані слідчим матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.
Беручи до уваги викладене в сукупності з обставинами провадження, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
П о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 червня 2018 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про арешт майна та накладено арешт на майно, що було вилучене 17.05.2018 року під час проведення огляду земельної ділянки за адресою: Сумська область, м. Лебедин, вул. Гастелло, 210, що належить Лебединській міській раді Сумської області, а саме вісім металевих ємностей з рідинами, на яких мається ідентифікуючі номери: Є25, Є26, Є27, Є28, Є29, Є30, Є31, Є32, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власників майна ТОВ «Нафтопродуктсервіс» та ТОВ "ЄВРОГАЗГРУП" - адвоката ОСОБА_5 без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/206 /2018 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_8
Доповідач: ОСОБА_1