Справа № 182/398/18
1-кп/171/125/18
УХВАЛА
Іменем України
встановила:
У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинувачених під вартою на термін 60 днів, оскільки строк тримання під вартою закінчується 11 травня 2018 року, але на теперішній час не зменшились ризики, які існували на час обрання обвинуваченим такої міри запобіжного заходу, передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить запобігання вказаних ризиків.
Представник потерпілої ОСОБА_6 підтримала клопотання прокурора.
Захисник ОСОБА_7 заперечила проти клопотання прокурора, вважає, що вказане клопотання грунтується на припущеннях, оскільки прокурором не надано докази на підтвердження його обґрунтування. Також вказала, що обвинувачений ОСОБА_11 тривалий час утримується під вартою, вина обвинуваченого у вчиненні вищевказаних злочинів не доведена, крім того, обвинувачений має сім`ю, на його утриманні перебуває 4 малолітніх дітей та дружина, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, обвинувачений самостійно забезпечував себе роботою та утримував свою сім`ю, має міцні соціальні зв`язки. Просить змінити раніше обраний запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.
Захисник ОСОБА_8 також заперечила проти клопотання прокурора, оскільки ризики, на які вказала прокурор, не підтверджені. Обвинувачений ОСОБА_12 має постійне місце проживання, за місцем проживання виключно позитивно, що підтверджується наданими до суду характеристиками, тому просить відмовити у задоволенні клопотання прокурора та змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_12 на домашній арешт.
Захисник ОСОБА_9 підтримав думку інших захисників щодо необґрунтованості клопотань прокурора, вважає, що клопотання ґрунтуються лише на припущеннях, оскільки прокурором не надано доказів. Просить змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.
Захисник ОСОБА_15 заперечує проти клопотання прокурора, оскільки прокурором не надано до клопотання додатки, також вважає клопотання необгрунтованим, оскільки ризики, зазначені прокурором, не доведені.
Обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 кожен окремо - заперечили проти клопотання прокурора та підтримали думку своїх захисників.
Колегія суддів, вивчивши обвинувальний акт та додатки до нього, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинувачених під вартою підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч.3 ст.331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
В судовому засіданні встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_14 на досудовому слідстві 21.07.2017 року, а обвинуваченому ОСОБА_13 20.07.2017 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжувався. На даний час строк тримання обвинувачених під вартою закінчується 11 травня 2018 року, але судовий розгляд по даному кримінальному провадженню ще не розпочато.
Мотивуючи своє клопотання, прокурор посилається на ті обставини, що обвинувачені обґрунтовано підозрюються у вчинені особливо тяжких злочинів, передбачених статтями 257, 187 ч.4, 115 ч.2, 289 ч.3, 185 ч.5 КК України, що підтверджує наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України. На даний час вказані ризики не перестали існувати, а тому вважає, що наявні підстави для подальшого утримання обвинувачених під вартою.
Розглядаючи клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 дії запобіжного заходу, який був раніше обраний, колегія суддів виходить з приписів ч.1 ст.183 КПК України, відповідно до яких запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Як встановлено судом, обвинуваченому ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. ст.257, ч.4 ст.187, п.1 та п.6 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.5 ст.185, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_12 - у скоєнні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.5 ст.185 КК України, ОСОБА_13 - у скоєнні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.2 ст.15, п.6 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_14 - у скоєнні злочинів, передбачених ст.257, ч.3 ст.289, ч.4 ст.187, ч.5 ст.185 КК України.
Згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших учасників цього ж кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Окрім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.
На даний час розгляд кримінального провадження не розпочато, потерпілі та свідки судом не допитані, а тому, перебуваючи під іншим запобіжним заходом, обвинувачені можуть в поза процесуальний спосіб здійснювати тиск на свідків та потерпілих.
Колегія суддів, задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 враховує, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування відносно останніх більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не встановлено, а тому існування зазначених ризиків виправдовує подальше тримання обвинувачених під вартою.
Обраний відносно обвинувачених запобіжний захід з урахуванням його тривалості, відповідає особі обвинувачених, кожного окремо, характеру та тяжкості діяння, яке їм інкримінується - останні обвинувачуються у вчиненні декількох особливо тяжких злочинів, у разі доведеності вини обвинувачених передбачено покарання на строк від 10 до 15 років позбавлення волі, а ОСОБА_11 та ОСОБА_13 у разі доведеності їх вини може бути призначено покарання у вигляді довічного позбавлення волі.
Ризики, визначені ухвалою про обрання запобіжного заходу, на даний час лишаються дійсними та триваючими.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії судового розгляду та тяжкості можливого покарання, яке загрожує ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 - кожному окремо, у разі доведеності їх вини та визнання їх винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень за рішенням суду, з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішень ЄС з прав людини «Прокопенко проти України» та «Лабітта проти Італії», колегія суддів приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинувачених.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання прокурора та вважає доцільним продовжити застосування щодо обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених раніше ризиків.
Колегія суддів враховує тривалість обраного обвинуваченим запобіжного заходу, позитивні характеристики обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , наявність у обвинувачених міцних соціальних зв`язків, а також наявність утриманців у обвинуваченого ОСОБА_11 , але вважає, що вказані обставини не являються підставою для зміни обвинуваченим раніше обраного запобіжного заходу, тому клопотання захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 щодо зміни обраного обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.331, 177-178, 183, 199, 350, 369-372 КПК України, колегія суддів
постановила:
Клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 задовольнити.
Продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою на 60 днів до 05 липня 2018 року.
Продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під вартою на 60 днів до 05 липня 2018 року.
Продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під вартою на 60 днів до 05 липня 2018 року.
Продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , під вартою на 60 днів до 05 липня 2018 року.
Клопотання захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 відхилити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий: ОСОБА_1
Члени колегії: ОСОБА_2
ОСОБА_3