Справа №581/917/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/285/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 581/917/17 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Липоводолинського районного суду Сумської області від 18 грудня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні подання Липоводолинського районного сектору уповноважених органів з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про звільнення ОСОБА_7 від покарання призначеного за вироком Сумського районного суду Сумської області від 08.12.2016 у зв`язку із закінченням іспитового строку,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою звільнити від призначеного покарання, оскільки судом належним чином не перевірені факти притягнення його до адміністративної відповідальності, він вчинив лише одне правопорушення, що не свідчить про небажання стати на шлях виправлення, а інші правопорушення не вчиняв. Крім того, судом безпідставно не була врахована позиція органу пробації, який надав виключно позитивні характеристики.

11.12.2017 до Липоводолинського районного суду Сумської області звернувся начальник Липоводолинського районного сектору з питань пробації ОСОБА_11 із клопотанням про звільнення ОСОБА_12 від призначеного покарання з випробуванням у зв`язку з закінченням іспитового строку, яке обґрунтував тим, що вироком Сумського районного суду Сумської області від 08.12.2016 ОСОБА_12 засуджений за ч.3 ст.407 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки. На підставі ст.ст.75 і 76 КК України ОСОБА_12 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

Зважаючи на те, що засуджений ОСОБА_12 під час іспитового строку до кримінальної відповідальності не притягувався, покладені обов`язки не порушував, з`являвся до органу пробації вчасно, за місце проживання характеризується позитивно, від поліції компрометуючих матеріалів не надходило, а іспитовий строк закінчився, то начальник сектору з питань пробації просив звільнити його від покарання, хоча останній і був тричі притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень.

Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 18.12.2017 відмовлено у задоволені вказаного вище клопотання. Своє рішення суд вмотивував тим, що в період відбування покарання ОСОБА_12 тричі був притягнутий до адміністративної відповідальності, що з урахуванням обставин вчинення правопорушень свідчить про його не бажання стати на шлях виправлення. Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи захисника ОСОБА_9 , який підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу про задоволення подання органу пробації, доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення судового рішення без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до вимог ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконає покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за особою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Здійснивши розгляд клопотання начальника сектору з питань пробації про звільнення від покарання та відмовивши у його задоволенні, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_12 , будучи тричі притягнутим до адміністративної відповідальності, не бажає ставати на шлях виправлення.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з вказаним висновком суду першої інстанції, оскільки він не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, належним чином не вмотивований та не ґрунтується на вимогах закону.

Зокрема, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, що вироком Сумського районного суду Сумської області від 08.12.2016 ОСОБА_12 засуджений за ч.3 ст.407 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік. На підставі ст.76 КК України, покладені обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

За час перебування на обліку в органі пробації засуджений ОСОБА_12 жодного разу не порушив покладені на нього судом обов`язки і своєчасно з`являвся на реєстрацію в цей орган.

Той факт, що ОСОБА_12 вчинив три правопорушення протягом іспитового строку не знайшов свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а доводи засудженого про вчинення лише одного правопорушення не були спростовані судом першої інстанції.

При цьому, слід зазначити, що доводи апеляційної скарги з вказаного вище питання заслуговують на увагу, а деякі рішення компетентного органу викликають обґрунтовані сумніви щодо їх законності і допустимості в якості доказів, оскільки усі правопорушення, за які ОСОБА_12 був притягнутий до адміністративної відповідальності вчинені в один день.

Так, постановою серії ГБ № 219398 від 25.09.2017 ОСОБА_12 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП і на нього накладений штраф у розмірі 51 грн. за те, що останній 24.09.2017 о 12 год. 00 хв. перебував на вул. Благовіщенській в смт. Липова Долина у п`яному вигляді.

Вказані у цій постанові обставини не утворюють складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП, оскільки відсутні обов`язкові ознаки, такі як поява «в громадському місці» у п`яному вигляді та п`яний вигляд, що «ображає людську гідність і громадську мораль».

Постановою серії ГБ № 219221 від 24.09.2017 ОСОБА_12 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.175-1 КУпАП і на нього накладене адміністративне стягнення у виді попередження за те, що він 24.09.2017 о 16 год. 00 хв. курив на території Липоводолинської ЦРЛ.

Вказані у цій постанові обставини також не утворюють складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.175-1 КУпАП, оскільки воно полягає не у курінні на території будь-якого закладу охорони здоров`я, а виключно «куріння тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом, а також в інших місцях, визначених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради».

Вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за яке був притягнутий до адміністративної відповідальності постановою судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 03.10.2017, засуджений ОСОБА_12 не оспорює, хоча це правопорушення також було вчинене 24.09.2017 о 12 год. 00 хв.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про системний характер вчинених правопорушень та відсутність бажання у засудженого стати на шлях виправлення, також не ґрунтується на вимогах закону та не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Оскільки засуджений ОСОБА_12 може бути направлений для відбування призначеного покарання у разі вчинення ним лише правопорушень, які відповідають сукупності таких ознак: а) вони були систематичними; б) кожне з них потягло за собою адміністративне стягнення; в) свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, що відсутнє у матеріалах кримінального провадження, то колегія суддів приходить до переконання про обґрунтованість подання начальника Липоводолинського районного сектору уповноважених органів з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, внаслідок чого воно підлягає задоволенню, а засуджений звільненню від покарання у зв`язку із закінченням визначеного судом іспитового строку.

На підставі викладеного, ухвалу суду першої інстанції не можна вважати законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого це судове рішення підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а апеляційна скарга засудженого задоволенню з цих підстав.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Липоводолинського районного суду Сумської області від 18 грудня 2017 року відносно ОСОБА_7 скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання Липоводолинського районного сектору уповноважених органів з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

Звільнити ОСОБА_7 від покарання призначеного за вироком Сумського районного суду Сумської області від 08.12.2016 у виді позбавлення волі на строк два роки у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4