АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/832/18 Справа № 192/191/18 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2018 року про відмову в задоволенні його клопотання про звільнення від відбування покарання на підставі амністії щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покров, Дніпропетровської області, відбуває покарання в Солонянській виправній колонії № 21, засудженого вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 25 травня 2017 року за ч. 1 ст. 121 КК України до 6 років позбавлення волі, -

встановила:

Ухвалою Солонянського районного суду м. Дніпропетровська 20 лютого 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення від відбування покарання на підставі амністії.

Рішення суду обґрунтовано тим, що останній має дві судимості за умисні тяжкі злочини, тому, згідно п. «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», клопотання не може підлягати задоволенню.

Засуджений не погодився з вказаним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та застосувати до нього п. «г» ст. 1 Закону України « Про амністію у 2016 році».

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що являється інвалідом третьої групи, має четверту стадію СНІДу, хворіє на ряд хронічних захворювань, зокрема на гепатит «С», гіпертонію третьої клінічної стадії, що перешкоджають відбувати покарання в умовах ізоляції від суспільства.

Вказує, що на момент набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» вирок від 20 грудня 2007 року щодо нього не вступив в законну силу, а тому на момент розгляду клопотання про застосування амністії, він мав лише одну судимість.

Під час апеляційного розгляду засуджений ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вважала рішення суду законним та обґрунтованим.

В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали свої позиції.

Заслухавши суддю доповідача, думку учасників судового провадження, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляції, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Згідно вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суду апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з ухвали, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані в повному обсязі.

Вимогами п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено, що звільненню від відбувнаня покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також особи, кримінальниі справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хвирими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічної стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визнання Переліку захворювань, які є підставою для подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572.

Згідно вимог п. «е» ст. 9 вказаного Закону, амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні».

Відповідно до п. «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Як вбачається з наданих матеріалів, ОСОБА_8 , засуджений вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 25 травня 2017 року за ч. 1 ст. 121 КК України до 6 років позбавлення волі. Крім того, ОСОБА_7 був засуджений вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2007 року, зміненим ухвалою Верховного Суду України від 24 лютого 2009 року, за ч. 2 ст. 307, ст. 71 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі, судимість за яким не знята та непогашена до теперішнього часу.

Враховуючи викладене, оскільки ОСОБА_7 на даний час має дві судимості за умисні тяжкі злочини і згідно вимог ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» він підпадає до кола осіб, щодо яких амністія не застосовується, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого та скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, ст. ст. 1, 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2018 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого про звільнення від відбування покарання на підставі амністії щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим ОСОБА_7 - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3