Справа № 461/7750/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.10.2018 року Галицький районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

та обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Львові об`єднане кримінальне провадження /внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0004132 від 17.09.2017 року/ та кримінальне провадження /внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004260 від 19.11.2015 року/ про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , інваліда першої групи «Б», раніше неодноразово судимого, а саме:

1) вироком Галицького районного суду м. Львова від 02.03.1993 року за ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 222 КК України (1960 року) до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

2) вироком Франківського районного суду м.Львова від 18.03.1966 року за ч.3 ст. 140, ч. 1 ст.145 КК України (1960 року) до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

3) вироком Личаківського районного суду від 21.01.2002 року за ч.3 ст.15, ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.194 КК України до 6 років позбавлення волі;

4) вироком Галицького районного суду м. Львова від 14.11.2011 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

5) вироком Франківського районного суду м. Львова від 30.11.2015 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненому від відбуття покарання з іспитовим терміном 3 роки, -

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, ст.395 КК України,

В С Т А Н О В И В:

обвинувачений ОСОБА_4 16 вересня 2017 року приблизно о 23 год. 00 хв., перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, таємно викрав велосипед марки «Патріот» вартістю 2 000 грн., що належить потерпілому ОСОБА_5 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму, тобто, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.
Окрім цього, Галицьким РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області від 26.05.2015 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено адміністративний нагляд терміном на шість місяців з наступними обмеженнями: заборонити вихід з квартири АДРЕСА_3 з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.; заборонити відвідування торгових місць, де продають алкогольні напої на розлив; заборонити виїзд за межі м. Львова без дозволу керівництва Галицького РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області; проходити реєстрацію чотири рази на місяць в Галицькому РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області. Незважаючи на встановлені обмеження, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою ухилення від встановленого йому адміністративного нагляду, в порушення п.п. в, г ст. 9, п.п. а, в, г ст. 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільнення з місць позбавлення волі», в період часу з 30.09.2015 року по 25.11.2015 року, не з`являвся на чергові реєстрації в Галицький РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області та самовільно, без дозволу керівництва Галицького РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області покинув місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_4 , після чого внаслідок вжитих заходів був виявлений у с. Соколівка, Буського району, Львівської області, тобто, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 395 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, ст.395 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним крадіжки велосипеда та порушення правил адміністративного нагляду. Зазначив, що викрав велосипед з метою подальшого збуту, оскільки гроші йому були необхідні для придбання продуктів харчування. Щодо порушення правил адміністративного нагляду пояснив, що квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , яка належала матері ОСОБА_4 було продано, відтак останній був вимушений її негайно покинути. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо його не карати, вказавши, що повністю усвідомив протиправність своїх дій.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених передбачених ч.2 ст.185 КК України, ст.395 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ст.395 КК України, оскільки він самовільно залишив місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень; обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне визнання своєї вини. Обставини, що обтяжують покарання не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого, то встановлено, що ОСОБА_4 характеризується посередньо; не одружений, дітей на утриманні не має, є інвалідом першої групи «Б», на обліку у психоневрологічному диспансері не перебуває; на обліку в диспансері КЗ ЛОР «ЛОМЦП та ТУ» не числиться.

З врахуванням наведеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції статті, за якими кваліфіковано вчинені ним кримінального правопорушення у виді позбавлення волі, оскільки його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Окрім цього, судом встановлено, що вироком Франківського районного суду м. Львова від 30.11.2015 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст.75 КК України звільнено від призначеного покарання у виді обмеження волі та встановлено три роки іспитового строку.

У зв`язку з наведеним, враховуючи положення ч.1 ст.71 КК України, суд приходить до висновку, що призначаючи покарання обвинуваченому за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Франківського районного суду м. Львова від 30.11.2015 року.

Цивільний позов не заявлено. Витрати на проведення експертизи відсутні.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.349, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, ст.395 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

-за ст.395 КК України у виді 3 (трьох) місяців арешту.

У відповідності до ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 призначити остаточне покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Франківського районного суду м. Львова від 30.11.2015 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Речові докази: DVD-R диск з відеозаписами залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1