Справа № 126/3427/15-к
Провадження по справі № 1-кп/129/388/2018
У Х В А Л А
02.10.2018 року Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Гайсині кримінальне провадження № 0000003 про обвинувачення ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України, -

Встановив:
26.07.2018 року до Гайсинського районного суду надійшло із Апеляційного суду Вінницької області кримінальне провадження № 0000003 про обвинувачення ОСОБА_5 у скоєнні у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України, із обвинувальним актом, затвердженим прокурором 06.10.2015 року, та із ухвалою суду апеляційної інстанції від 13.07.2018 р. про направлення кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 до Гайсинського районного суду для судового розгляду, у якому автоматизованою системою документообігу суду визначено головуючого по справі суддю ОСОБА_1 .

Запобіжний захід та заходи забезпечення кримінального провадження у виді відсторонення від посади стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 під час досудового розслідування не застосовувалися.

30.07.2018 року ухвалою судді Гайсинського районного суду призначено підготовче судове засідання у справі за кримінальним провадженням № 0000003.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважала за необхідне призначити дане кримінальне провадження на підставі обвинувального акту до судового розгляду, заявила підтримане захисником та обвинуваченою клопотання про виклик у судове засідання 22 свідків обвинувачення, зазначених у реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Захисник ОСОБА_4 вважав, що обвинувальний акт містить недоліки, однак не заперечував проти призначення даного кримінального провадження на підставі обвинувального акту до судового розгляду.

Обвинувачена ОСОБА_5 у вирішенні клопотання про призначення кримінального провадження на підставі обвинувального акту до судового розгляду покладалась на розсуд суду, заявила підтримане її захисником та заперечене прокурором клопотання про виклик у судове засідання свідків захисту ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

З урахуванням думки учасників кримінального провадження, дослідженого обвинувального акту з додатками та вимог закону, суд вважає, що обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_5 у скоєнні злочинів (кримінальних правопорушень), передбачених ч. 2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України, підлягає поверненню прокурору з таких підстав.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо цей акт не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до п.3 п.5 п.7 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ч.1 ст. 338 КПК України з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Відповідно до ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення; винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням), що виходячи з суті даної статті має відображатися у обвинувальному акті відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 N 3477-IV визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пункти «а», «в» ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод установлюють, що кожен обвинувачений має право бути негайно та детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього. Також йому потрібно дати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту. Аналогічні положення містяться й у ч.3 ст.42 КПК, проте з уточненням, що обвинуваченому мають бути роз`яснені його права, передбачені цим кодексом.

В частині пред`явлення обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України в обвинувальному акті всупереч вимогам п.5, п.7 ч.2 ст.291 КПК України відсутній повний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення та не зазначено виду шкоди, завданих кримінальними правопорушеннями, а лише зазначено, що інтересам територіальної громади с. Війтівка заподіяно шкоду на суму 133319 грн., тобто не вказано який вид шкоди моральної, фізичної або майнової шкоди завдано цими злочинами, як це визначають норми КК України, КПК України, ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

З системного аналізу приписів ст.5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ч.1 ст. 55 КПК України вбачається, що сільська рада відноситься до органів місцевого самоврядування, представляє та захищає інтереси територіальної громади, є юридичною особою, а тому може бути потерпілим у кримінальних провадженнях (справах).

Всупереч вимог п.3) ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України не містить анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) або даних про юридичну особу потерпілу від злочину із зазначенням відомостей про неї (повної юридичної адреси потерпілої юридичної особи, її розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дату і місце державної реєстрації цієї юридичної особи); а лише зазначено, що інтересам територіальної громади с. Війтівка заподіяно шкоду на суму 133319 грн., при цьому не вказано потерпілого від злочину, що також є не виконанням вимог п.5, п.7 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки відсутній повний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення в зв`язку із не встановленням та не зазначенням потерпілого від злочину, якому завдано цим злочином шкоду.

З аналізу норм закріплених у ст. 91, ст. 291 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, рішеннях Європейського суду з прав людини (рішення від 26.06.2008 року у справі «Ващенко проти України», рішення від 25.07.2000 р., «Маттоціа проти Італії», рішення від 09.10.2008 року у справі «Абрямян проти Росії», рішення «Камасінскі проти Австрії») вбачається, що в обвинувальному акті повинні міститись усі відомості обвинувачення, в тому числі й про вид шкоди, особу потерпілого від злочину, правова кваліфікація кримінального правопорушення, яка повинна відповідати сформульованому обвинуваченню та фактичним обставинам справи, а не зрозумілість та не коректність обвинувачення, наявність в обвинувальному акті положень, що суперечать одне одному, тягнуть за собою порушення права на захист та є суттєвими порушеннями при складанні обвинувального акту, оскільки виключають можливість здійснення обвинуваченим свого захисту і можливість прийняттям судом законного рішення на підставі такого обвинувального акту, тому що в такому разі не виконуються вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини щодо права обвинуваченого бути детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Оскільки обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_5 у скоєнні злочинів (кримінальних правопорушень), передбачених ч. 2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України, всупереч вимог п.3) ч.2 ст. 291 КПК України не містить анкетні відомості кожного потерпілого, яким відповідно до ч.1 ст. 55 КПК України може бути фізична чи юридична особа, а також всупереч вимогам п.5, п.7 ч.2 ст.291 КПК України в цьому обвинувальному акті відсутній повний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення та не зазначено виду шкоди, завданих кримінальними правопорушеннями, а прокурором під час судового розгляду кримінального провадження в суді не можуть бути внесені зміни в частині анкетних відомостей про потерпілого на підставі ч.1 ст.338 КПК України, оскільки зміни обвинувачення в суді можуть вноситись лише щодо правової кваліфікації та /або обсягу обвинувачення, то суд визнає, що під вказаний обвинувальний акт не відповідає вимогам п.3) п.5), п.7) ч.2 ст.291 КПК України, а тому за таких обставин відповідно до п.3 ч.2 ст.314 КПК України цей обвинувальний акт необхідно повернути прокурору як такий, що він не відповідає вимогам КПК України.

Окрім того, зазначені порушення не можуть бути усунені в ході судового розгляду, оскільки обмежать право обвинуваченого на захист та обмежать його право на справедливий суд, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини.

Відсутність в обвинувальному акті анкетних відомостей про кожного потерпілого унеможливлює якісний і повний захист як прав потерпілого так і прав обвинуваченого, а тому як наслідок, є беззаперечною підставою для скасування вироку.
Оскільки суд визнав за необхідне відповідно до п.3 ч.2 ст.314 КПК України цей обвинувальний акт повернути прокурору як такий, що він не відповідає вимогам КПК України, то заявлені прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 клопотання про виклик для допит свідків обвинувачення та захисту є передчасними, тому у задоволенні заявлених прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 клопотань про виклик для допиту свідків обвинувачення та захисту необхідно відмовити, що не суперечить правам сторін кримінального провадження, так як не позбавляє їх права звернення до суду з такими клопотаннями повторно після повторного направлення обвинувального акту до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 314-316, 350, 371, 372, 376 КПК України, суд -

Ухвалив:
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000003 про обвинувачення ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України повернути прокурору Бершадської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , яка є старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000003.

Відмовити у задоволенні заявлених прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 клопотань про виклик для допиту свідків обвинувачення та захисту.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Гайсинський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: