АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №613/1247/17-к Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/790/1886/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.286 КК України
УХВАЛА
Іменем України

07 серпня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,
обвинувачених - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні та заступника прокурора Харківської області на вирок на вирок Богодухівського районного суду Харківської області від 05.04.2018р. відносно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Кияни Богодухівського району Харківської області, громадянин України, з середньою освітою, офіційно не працюючий, одружений, має трьох малолітніх дітей, раніше не судимий, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
засуджений за ч.1 ст.286 до 2 (два) роки обмеження волі з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

Звільнено від відбування покарання, призначеного цим вироком покарання на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.

Вирішена доля речових доказів та процесуальних витрат.
Згідно вироку, ОСОБА_8 14.05.2017р. близько 21год. 50хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не маючи посвідчення на право керування транспортними засобами, чим грубо порушив вимоги п.п.2.1. «а», 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, керуючи технічно-справним автомобілем марки «ВАЗ-21013», державний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автошляху Старий Мерчик-Мурафа на 19 км+500 м., зі сторони с.Сухини, Богодухівського району, Харківської області, в напрямку с.Кияни, Богодухівського району, Харківської області, зі швидкістю 60 км/год., на шляху прямування грубо порушивши Правила дорожнього руху України, а саме: п.12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.», та п.19.3 «У разі погіршення видимості в напрямку руху, викликаному світлом фар зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, а в разі засліплення зупинитися, не змінюючи смугу руху і увімкнути аварійну світлову сигналізацію. Відновлення руху дозволяється лише після того, як пройдуть негативні наслідки засліплення», не вибрав безпечну швидкість та не зупинився в зв`язку з чим втратив контроль над керованим ним автомобілем, виїхав на узбіччя де допустив перекидання в кювет, в наслідок чого пасажир автомобіля марки ВАЗ-21013, державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 , 1983 року народження, отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому шийки лівої стегнової кістки, який згідно висновку судово-медичної експерти №85-БГ/17 від 06.06.2017 року кваліфікується як середньої тяжкості ушкодження, по критерію тривалості розладу здоров`я терміном більше З (більше, ніж 21 день). В діях ОСОБА_9 , вбачаються невідповідності вимогам п.12.1 та п.19.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходилися в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.
В апеляційних скаргах прокурори звертають увагу на безпідставне позбавлення права керувати транспортними засобами і просять вирок суду в цій частині змінити шляхом виключення додаткового покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційні вимоги, з`ясувавши позицію обвинуваченого та потерпілого, які також вважали необхідним вирок суду в цій частині змінити, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Згідно вироку (т.1 а.с.46-48) фактичні обставини справи встановлені у порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, який позбавляє права учасників судового провадження оскаржувати їх.

Колегія суддів погоджується з правовою кваліфікацією дій обвинуваченого за ч.1 ст.286 КК України оскільки ОСОБА_8 керуючи транспортним засобом вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Таким чином, відповідно до раніше наведеної правової норми апеляційна інстанція перевіряючи вирок в частині призначення обвинуваченому покарання виходить з положень ст.65 КК України, що суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд не вправі призначити покарання позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не має права керувати транспортними засобами.

Отже колегією суддів встановлено порушення передбачене п.2 ч.1 ст.413 КПК України, що відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПКМ України є підставою для зміни судового рішення.
Керуючись ст.ст. 405, 407, п.4 ч.1 ст.409, п.2 ч.1 ст.413, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА
Апеляційні скарги прокурорів задовольнити.

Вирок Богодухівського районного суду Харківської області від 05.04.2018р. відносно ОСОБА_8 в частині призначення покарання змінити.

Виключити з вироку посилання на застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

В решті вирок залишити без змін включаючи застосування п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді