Дата документу Справа № 320/3704/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/778/597/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 320/3704/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 травня 2018 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Якимівки Запорізької області, громадянина України, не одруженого, який не працює, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

частково задоволено клопотання старшого слідчого Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання підозрюваного за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці з 16 травня 2018 року по 16 липня 2018 року, без використання електронних засобів контролю, з покладенням обов`язків, передбачених п. 2, п. 3 ч. 5 ст. 194 КПК України,

в с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 травня 2018 року у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого слідчого СВ Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 та обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів.

Апелянт вважає, що слідчий суддя при прийнятті рішення повною мірою не врахував усі вказані в клопотанні слідчого ризики, зокрема, що підозрюваний може вчинити дії, направлені на знищення чи приховання знаряддя злочину, яке до теперішнього часу не знайдено та щодо якого проводяться слідчі (розшукові) дії, спрямовані на його встановлення, з метою ухилення від можливого призначеного покарання за вчинений злочин, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, чим буде перешкоджати кримінальному провадженню, дані про особу підозрюваного, який не працює, не одружений та не має достатньо міцних соціальних зв`язків, а також суспільну небезпечність кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 , його тяжкість, спосіб вчинення групою осіб, в стані алкогольного сп`яніння, а також, не дивлячись на наявність захворювання, яке слідчий суддя врахував як одну з підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, підозрюваного та захисника, які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Згідно зі змістом судового рішення, у провадженні СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0001579 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, відомості про яке 15.05.2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

16 травня 2018 року о 15 год. 00 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

16 травня 2018 року о 18 год. 20 хв. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

24 травня 2018 року старший слідчий Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, його тяжкість, дані про особу підозрюваного, посилаючись на наявність ризиків, передбачених пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого та застосовуючи до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тяжкість покарання, яке може бути призначено підозрюваному у разі доведеності вчинення ним злочину, який йому інкримінується, характер інкримінованого діяння та обставини його вчинення, дані про особу підозрюваного. Крім того, слідчий суддя вважає доведеним існування лише ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, можливості переховування підозрюваного від органу досудового розслідування або суду, при цьому, на думку слідчого судді, в судовому засіданні стороною обвинувачення не обґрунтовано та не доведено наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, заявленого в клопотанні, а також те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, буде недостатнім для запобігання встановленого ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні прокурора підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_7 , вислухані думки прокурора, слідчого та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Також слідчим суддею було встановлено наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, на який вказує слідчий у клопотанні, а саме можливість переховування від органів досудового розслідування та суду.

Разом з цим, зі змісту ухвали вбачається, що слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність слідчим заявленого у клопотанні ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, можливості знищення речі, що матиме значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, оскільки слідчі дії за місцем мешкання ОСОБА_7 вже були проведені, а також, що стороною обвинувачення не було надано достатніх доказів тих обставин, які свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні та доведеному в судовому засіданні, з чим погоджується й колегія суддів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З урахуванням зазначених вимог кримінального процесуального закону, наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та тяжкості цього злочину, ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який зазначений у клопотанні слідчого та встановлений слідчим суддею, а також даних в їх сукупності про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, де мешкає з матір`ю, вітчимом та молодшим братом, отже, має міцні соціальні зв`язки, за місцем проживання характеризується задовільно, свою вину у вчиненому правопорушенні визнає в повному обсязі, намірів щодо перешкоджання досудовому розслідуванню та суду не має, застосований слідчим суддею запобіжний захід, на думку колегії суддів, зможе запобігти ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який доведений слідчим суддею.

Крім того, для забезпечення в даному кримінальному провадженні належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 , слідчий суддя поклав на нього низку обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Судова колегія враховує також і фактичну поведінку підозрюваного після застосування до нього 18.05.2018 року запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який самостійно, за викликом апеляційного суду, з`явився до судового засідання з розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування до нього найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Твердження прокурора в апеляційній скарзі про можливість знищення чи приховування ОСОБА_7 знаряддя злочину, є лише припущенням, яке, в сукупності з даними про особу підозрюваного та конкретними обставинами справи, не може бути підставою для тримання особи під вартою.
Посилання апелянта на неможливість застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, виходячи з тяжкості кримінального правопорушення та обставин його вчинення, не впливають на правильність висновків слідчого судді, який, відповідно до змісту оскаржуваної ухвали, серед іншого, врахував і тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим. Крім того, сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано, відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, застосував до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням низки обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді по доводам апеляційної скарги прокурора.

Крім того, колегією суддів при апеляційному розгляді не встановлено й істотних порушень кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 травня 2018 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці з 16 травня 2018 року по 16 липня 2018 року, без використання електронних засобів контролю, з покладенням обов`язків, передбачених п. 2, п. 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: