Справа № 710/393/18
Провадження № 1-кп/710/43/18
УХВАЛА

12.10.2018 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення:: прокурора прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 ,

з боку захисту:

обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,

розглянувши в приміщенні Шполянського районного суду в залі суду клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та звернення в рахунок держави застави у кримінальному провадженні 05.12.2016 за №0000369, за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.3 ст.369, ч.3 ст.28, ч.1 ст.203-2 КК України, ОСОБА_5 за ч.3 ст.369, ч.3 ст.28, ч.1 ст.203-2 КК України, ОСОБА_8 за ч.3 ст.28, ч.1 ст.203-2 КК України, ОСОБА_9 за ч.3 ст.28, ч.1 ст.203-2 КК України відносно обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

03.04.2018 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000369, за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.3 ст.369, ч.3 ст.28, ч.1 ст.203-2 КК України, ОСОБА_5 за ч.3 ст.369, ч.3 ст.28, ч.1 ст.203-2 КК України, ОСОБА_8 за ч.3 ст.28, ч.1 ст.203-2 КК України, ОСОБА_9 за ч.3 ст.28, ч.1 ст.203-2 КК України.

Ухвалою від 03.04.2018 призначене підготовче судове засідання в даному кримінальному провадженні о 14-30 на 07.05.2018.

В судове засідання були викликані обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Однак в судове засідання не з`явився обвинувачений ОСОБА_5 , причиною неявки повідомив, перебування у відрядженні, в зв`язку з чим підготовче засідання було відкладено на 14 годину 07.06.2018.

07.06.2018 в зв`язку з повідомленням обвинуваченого ОСОБА_5 про неможливість прибути в судове засідання у зв`язку з відрядженням розгляд справи був відкладений на 14.06.2018.

Однак і 14.06.2018 в судове засідання не з`явились обвинувачені ОСОБА_5 , вказавши причиною неявки відрядження, ОСОБА_9 і ОСОБА_8 причини неявки до суду не повідомили. Проведення підготовчого засідання було відкладено на 17.07.2018.

Однак 17.07.2018 в судове засідання не з`явились обвинувачені ОСОБА_5 , вказавши причиною неявки відрядження, ОСОБА_9 і ОСОБА_8 причини неявки до суду не повідомили. Проведення підготовчого засідання було відкладено на 25.07.2018.

Однак 25.07.2018 в судове засідання не з`явились обвинувачені ОСОБА_5 , вказавши причиною неявки відрядження, ОСОБА_9 і ОСОБА_8 причини неявки до суду не повідомили. Проведення підготовчого засідання було відкладено на 27.08.2018.

В судове засідання 27.08.2018 не з`явились обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , причини неявки не повідомили. Також не з`явився обвинувачений ОСОБА_7 , повідомивши суд про перебування за межами України.

В судове засідання 10.10.2018 року не з`явився обвинувачений ОСОБА_9 , причини неявки суду не повідомили.

Прокурором було подане клопотання про застосування запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з утриманням у Черкаському СІЗО, без можливості внесення застави, а також клопотання про звернення застави в дохід держави, а саме заставну суму 35240 гривень, яка внесена ОСОБА_5 на виконання ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.02.2018 року про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у виді застави. Заставу звернути в дохід держави та зарахувати її до спеціального фонду Державного бюджету України.

Клопотання обґрунтоване тим, що є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, запобігання спробам з боку обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків які на цей час не допитані в судовому засіданні, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити вищезазначені дії.

Зокрема, ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про дату, і місце проведення судового засідання, а саме: 17.07.2018 о 15.00, про що йому було повідомлено судовою повісткою, в порушення покладених на нього, як і обвинуваченого, ст. 42 КПК України обов`язків в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки заздалегідь не повідомивши суд.

Крім того, ОСОБА_5 неодноразово без підтвердження поважних причин, на виклики суду систематично не з`являється, що підтверджується повістками про виклик і свідчить про наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_5 заперечували щодо задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як вважають що такий запобіжний захід є надто суворий, обвинувачений постійно перебуває у відрядженнях, про що повідомляв суд, крім того обвинувачений зазначив, що його адвоката лише єдиний раз завчасно повідомлено про заплановане проведення підготовчого судового засідання 10.10.2018 року о 14:00.

Заслухавши думку прокурора, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, суд дійшов такого висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Клопотання про обрання запобіжного заходу та матеріалів, на його обґрунтування відповідно до ч. 2 ст. 184 КПК України надіслані обвинуваченому рекомендованим листом 19 липня 2018 року.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28 ,ч.1 ст.203 -2 КК України, що карається штрафом від десяти тисяч до сорока тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та ч.3 ст.369 КК України, що карається позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої. Згідно ч.4 ст. 12 КК України, тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років. Отже ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченої, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У кримінальному провадженні можуть бути застосовані такі запобіжні заходи (ч. 1 ст. 176 КПК): 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Обираючи один із запобіжних заходів, слід зважати, що їх види наведено у порядку зростання ступеня суворості. Відповідно найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно абз.3 п.3 ч.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України"-1);

Згідно ч.ч.3, 4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Так, ОСОБА_5 , обвинувачується одразу у вчиненні двох кримінальних правопорушень передбачених ч. 3. ст.369 КК України, та ч.2 ст.28, ч.1 ст. 203 -2 КК України, крім цього, він неодноразово не з`являвся на виклик до суду, по причині частих відряджень. Належних та допустимих доказів, які б підтверджували саме відрядження, 07.05.2018 року о 14:30 годині, 07.06.2018 року, о14:00 годині, 17.07.2018 року о 15:00 годині, а не поїздки в інших справах не пов`язаних із трудовою діяльністю, обвинувачем не надано. В справі відсутні накази про відрядження обвинуваченого, оформлені за місцем роботи, документи, що підтверджують зв`язок такого відрядження з основною діяльністю підприємства, зокрема (але не виключно): запрошення сторони, що приймає і діяльність якої збігається з діяльністю підприємства, що направляє у відрядження; укладений договір чи контракт; інші документи, які встановлюють або засвідчують бажання встановити цивільно-правові відносини; документи, що засвідчують участь відрядженої особи в переговорах, конференціях або симпозіумах, інших заходах, які проводяться за тематикою, що збігається з діяльністю підприємства, яке відряджає працівника. Надані обвинуваченим квитки, є неналежними доказами відрядження, оскільки вони підтверджують лише факт переміщення особи з одно місця на інше. Крім того відрядження носять систематичний характер, та припадають на дні призначені судом для розгляду справи. Ухвали про призначення дати розгляду справи надсилаються обвинуваченому завчасно. Тобто обвинувачений мав можливість планувати свій графік відряджень з урахуванням дат розгляду справи відносно нього у суді, проте свідомо ігнорував вимоги закону, щодо явки його до суду, тим самим зловживаючи своїми процесуальними правами. Отже суд вважає, що обвинувачений не з`являвся на виклик суду 07.05.2018 року о 14:30 годині, 07.06.2018 року, о14:00 годині, 17.07.2018 року о 15:00 годині, тобто систематично, без поважних на те причин.

Статтею 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Відсутність будь-яких доказів, які б свідчили про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, дають суду підстави вважати, що прокурором не доведено наявність будь-якого із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які мають бути враховані при обранні виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, враховуючи викладена суд вважає за можливе обрати обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.

Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Враховуючи викладене, та з метою запобігання ухилення обвинуваченого від явки до суду, суд вважає за доцільне клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу задовольнити частково, застосувавши до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме: запобіжний захід у виді домашнього арешту в період часу з 21:00 год. до 07:00 год., строком на два місця до 10.12.2018 року.

Що стосується застосування звернення застави в рахунок держави, суд зазначає наступне.

Частинами 8 -10 ст. 182 КПК України передбачено, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. Неприбуття в судове засідання зазначених осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду питання, не перешкоджає проведенню судового засідання. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Згідно п.9 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 р. № 15 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2012 р. № 27), звернення застави в дохід держави здійснюється на підставі платіжного доручення територіального управління ДСА або апеляційного суду, наданого до органу Казначейства, в якому відкрито депозитний рахунок, на який було внесено заставу. Копія ухвали слідчого судді, суду, вироку місцевого суду надсилається протягом п`яти днів з дня набрання ними законної сили слідчим суддею (судом), який їх постановив чи ухвалив, до територіального управління ДСА, на депозитний рахунок якого було внесено заставу, для підготовки платіжного доручення. Платіжне доручення видається територіальним управлінням ДСА протягом п`яти робочих днів з дня надходження ухвали слідчого судді, суду, вироку суду (апеляційним судом - протягом п`яти робочих днів з дня постановлення ухвали чи вироку суду), що набрали законної сили, в яких міститься рішення про звернення застави в дохід держави, прийняте у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Таким чином, оскільки обвинувачений в період застосованого запобіжного заходу у виді застави порушив обов`язки, передбачені раніше обраним йому запобіжним заходом, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог клопотання, а внесену в даному кримінальному провадженні №00000369 заставу в розмірі 35240 грн., внесену на виконання ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.02.2018 заставодавцем обвинуваченим ОСОБА_5 звернути в дохід держави та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України й використовувати в порядку, передбаченому законом для використання коштів судового збору.

Керуючись ст. ст. 177, 179, 182, 183, 194, 314-316, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу задовольнити частково.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Айхал Марнинського району Якутська АССР, Росія, українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання - АДРЕСА_1 з 21 години до 7 години строком на два місяці до 10.12.2018 року.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 21 години до 7 години;

2) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

4) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії ухвали до 10.12.2018.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до Броварському ВП ГУНП в Київській області.

Клопотання прокурора про звернення застави в рахунок держави задовольнити.

Заставу в сумі 35240 гривень, яка внесена ОСОБА_5 на виконання ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.02.2018 про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді застави, звернути в дохід держави та зарахувати її до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошений о 14 год. 30 хвилин 12.10.2018.

Суддя ОСОБА_1