Номер провадження: 11-сс/785/1316/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу директора Регіонального ландшафтного парку «Тілігульський» ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 19 липня 2018 року про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000021 від 31січня 2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 19 липня 2018 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СВ Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, яке було вилучено у ході проведення обшуку у приміщенні регіонального ландшафтного парку «Тілігульський» за адресою: Одеська область, смт. Доброслав, вул. Центральна, 33, а саме на:
- листування з ТОВ «Укргазифікація Південь» з Одеською обласною радою на 20 арк.;
- папку скорошивач, що містить документацію з конкурсних торгів зі змінами;
- папку, що містить документацію Міністерства екології стосовно проведених робіт;
- папку, що містить документи у вигляді запитів стосовно реконструкції;
- документацію по пропозиціям конкурсних торгів ТОВ «Талісман Строй»;
- документацію по пропозиціям конкурсних торгів ТОВ «Укргазифікація Південь»;
- системний блок «Скайлайн», серійний номер № 20080223 чорного кольору,
у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000021 від 31січня 2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді директор Регіонального ландшафтного парку «Тілігульський» ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, а вилучене майно повернути власнику.

Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_8 зазначив, що оскаржуване судове рішення було постановлено за відсутності власника майна та його представника, а копія оскаржуваної ухвали суду отримана лише 03 серпня 2018 року.

Заслухавши суддю-доповідача, представника власника майна ОСОБА_7 , який підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, думку прокурора, який заперечував проти його задоволення, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого про арешт майна, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Пунктом 8 ч.2 ст.129 Конституції України передбачено, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 1 ст.24 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення слідчого судді, постановленого за наслідками розгляду скарги, заяви чи клопотання учасника кримінального провадження має відбуватись з дотриманням певних умов.

Відповідно до ч.3 ст.392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених КПК України.

Згідно із п.3 ч.2 ст.395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно до положень ч.1 ст.117 КПК України пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

З матеріалів провадження вбачається, що оскаржувана ухвала слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси арешт майна була постановлена 19 липня 2018 року.

Зі змісту журналу судового засідання видно, що в судовому засідання під час розгляду клопотання слідчого про арешт майна був присутнім директор РЛП «Тілігульський» ОСОБА_8 , а отже він достеменно знав про прийняте слідчим суддею рішення, а також про строки та порядок його оскарження.

Разом з тим, з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді ОСОБА_8 звернувся до апеляційного суду лише 06 серпня 2018 року, тобто поза межами 5-ти денного строку, передбаченого п.3 ч.2 ст.395 КПК України.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

У цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Як відзначив суд у рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Звертаючись з апеляційною скаргою, в якій порушується питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 19 липня 2018 року директор РЛП «Тілігульський» ОСОБА_8 не надав доказів про наявність у нього перешкод у реалізації свого процесуального права на оскарження ухвали слідчого судді про арешт майна, у встановлений КПК України строк.

Докази, які б могли бути підставою для поновлення пропущеного з поважних причин строку, в матеріалах справи відсутні.

Статтею 422 КПК України передбачений порядок перевірки ухвал слідчого судді, однак в зазначеній нормі закону не передбачені дії судді-доповідача щодо апеляційних скарг, поданих після закінчення строку апеляційного оскарження та особою, яка не має право на подання апеляційної скарги.

При цьому, на думку судді-доповідача, в подібних випадках слід керуватися положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього кодексу

Відповідно до п.4 ч.3 ст.399 апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

За таких обставин, оскільки директор РЛП «Тілігульський» ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді поза межами п`ятиденного строку на апеляційне оскарження, та у скарзі не навів обґрунтованих причин поважності пропуску вказаного строку, апеляційний суд вважає, що в даному випадку необхідно застосувати загальне правило, передбачене п.4 ч.3 ст. 399 КПК України, та повернути апеляційну скаргу особі, що її подала.

Разом з тим апеляційний суд вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_8 про те, що у відповідності до ч.7 ст.399 КПК України повернення апеляційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку передбаченим цим Кодексом.

Керуючись статтями 7, 9 п.4 ч.3, 399, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання директора Регіонального ландшафтного парку «Тілігульський» ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 19 липня 2018 року про арешт майна, вилученого під час проведення обшуку у приміщенні РЛП «Тілігульський» 06 березня 2018 року.

Апеляційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, що її подала.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3