Справа № 1-кп/593/47/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"27" вересня 2018 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бережани матеріали кримінального провадження, внесеного 25 вересня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000265 та кримінального провадження, внесеного 5 березня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000058 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, інваліда 111 групи, депутатом не являється, судимого 4 грудня 2017 року Бережанським районним судом за ч. 1 ст. 125 КК України до 140 годин громадських робіт, - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 та ч. 2 ст.389 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
23 вересня 2017року, близько 17 години, ОСОБА_4 , перебуваючи біля магазину-кафетерію «Продукти» на вул. Братів Лепких, 34-А в м. Бережани Тернопільської області, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконної наживи, спрямованої на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), використовуючи обман, для того, щоб спростити собі доступ до майна, умисно, повідомивши ОСОБА_6 неправдиву інформацію про необхідність зателефонувати, попросив у нього мобільний телефон для здійснення дзвінка. ОСОБА_6 , будучи обманутим ОСОБА_4 , добровільно дав йому для здійснення телефонного дзвінка свій мобільний телефон марки «Нокіа 105» чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 180 гривень, із сім картою оператора стільникового зв`язку компанії «Київстар» з номером абонента НОМЕР_2 , вартістю 25 гривень, на рахунку якого знаходилися грошові кошти в сумі 5 гривень.

Б ОСОБА_7 умисно, продовжуючи злочинні дії, спрямовані на відкрите викрадення майна, з використанням обману, отримавши доступ до майна ОСОБА_6 , намагався покинути місце вчинення кримінального правопорушення та отримати реальну можливість розпоряджатися викраденим майном, однак ОСОБА_6 з метою повернення свого майна на міському кладовищі наздогнав ОСОБА_4 , а останній з метою уникнення затримання його потерпілим, умисно застосував до ОСОБА_6 насильство, що не є небезпечним для життя чи здоров`я останнього: наніс йому три удари кулаками у голову, внаслідок яких ОСОБА_6 впав на землю, тоді ОСОБА_4 наніс ще два удари ногами по тулубу ОСОБА_6 , чим заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді синців повік очей і щік та саден в ділянці лівої брови, які за ступенем тяжкості відповідно до п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995) належать до легких тілесних ушкоджень. Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, отримавши реальну можливість розпоряджатися викраденим майном, чим завдав майнової шкоди ОСОБА_6 на загальну суму 210 гривень.
Своїми умисними діями, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна - грабежі, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 , будучи вироком Бережанського районного суду від 4 грудня 2017 року засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 140 годин громадських робіт, ухилився від його відбуття за таких обставин.

11 січня 2018 року Бережанським районним сектором з питань пробації ОСОБА_4 було письмово роз`яснено про порядок і умови відбуття покарання, що передбачені ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України, та повідомлено останнього, що наслідком ухилення від відбування громадських робіт ст. 389 КК України передбачено кримінальну відповідальність.

Цього ж дня, 11 січня 2018 року, ОСОБА_4 було вручено направлення про відбування призначеного покарання в Бережанському міському комунальному підприємстві «Господар», де 15 січня 2018 року його було ознайомлено із наказом Бережанського МКП «Господар» № 17, згідно якого він прийнятий для відбування покарання у вигляді 140 годин громадських робіт з 15 січня 2018 року з відпрацюванням по 4 години в день.

ОСОБА_4 , будучи ознайомлений із обов`язками додержуватися встановлених законодавством порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт та із наказом Бережанського МКП «Господар» від 15 січня 2018 року № 17, згідно якого він прийнятий для відбування покарання у вигляді 140 годин громадських робіт з 15 січня 2018 року з відпрацюванням по 4 години в день, відпрацював згідно табелів виходу на роботу в січні 2018 року - тридцять чотири години, а в подальшому в порушення вимог ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України, умисно, без поважних на те причин не виходив на громадські роботи більше двох разів протягом місяця у період з 26 по 31 січня 2018 року, ухиляючись таким чином від відбування громадських робіт.

За вчинення зазначеного порушення 30 січня 2018 року до засудженого ОСОБА_4 . Бережанським РС з питань пробації було винесено попередження про притягнення до кримінальної відповідальності.
ОСОБА_4 після застосування до нього попередження, знаючи про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт, з 1 лютого 2018 року продовжував умисно ухилятися від відбування громадських робіт, в порушення вимог ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України, умисно без поважних на те причин не виходив на громадські роботи до Бережанського МКП «Господар» у період з 01 по 28 лютого 2018 року, ухиляючись таким чином від відбування громадських робіт.

У зв`язку з продовженням ухилення ОСОБА_4 від відбування громадських робіт Бережанським РС з питань пробації 13 лютого 2018 року було винесено повторно попередження про притягнення його до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_4 після застосування до нього попередження, знаючи про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт, з 1 березня 2018 року продовжував умисно ухилятися від відбування громадських робіт, в порушення вимог ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України, умисно без поважних на те причин не виходив на громадські роботи у період з 1 по 5 березня 2018 року, ухиляючись таким чином від відбування громадських робіт.

У зв`язку з продовженням ухилення ОСОБА_4 від відбування громадських робіт 5 березня 2018 року Бережанським РС з питань пробації було винесено повторно попередження про притягнення його до кримінальної відповідальності.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_4 , що виразилися у невиході на громадські роботи більше двох разів протягом місяця без поважних причин у період: з 25 січня по 31 січня 2018 року, з 1 по 28 лютого 2018 року та з 1 по 5 березня 2018 року, тобто станом на 4 квітня 2018 року ОСОБА_4 не відбув 106 годин громадських робіт.

Таким чином ОСОБА_4 ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт і цими своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 та ч. 2 ст.389 КК України, визнав повністю, зі всіма доказами по справі погодився, у вчиненому розкаявся, просив вибачення у потерпілого і запевнив, що подібне не повториться, від дослідження доказів в судовому засіданні відмовився, суду показав, що 23 вересня 2017 року він зайшов у магазин Продукти, що в м. Бережанах на вул. Братів Лепких, 34-А, де зустрів Михалківа, у якого для здійснення дзвінка попросив його мобільний телефон. Отримавши від потерпілого мобільний телефон, вийшов на вулицю та після завершення телефонної розмови вирішив цей телефон привласнити, а тому вирішив із телефоном потерпілого втекти, однак потерпілий догнав його на міському кладовищі та просив повернути йому його мобільний телефон, а тому щоб довести свій злочинний намір до кінця та не бажаючи повертати викрадений телефон, він наніс декілька ударів потерпілому рукою в область обличчя. Від отриманих ним ударів потерпілий впав на землю, а він в цей час мав можливість від нього втекти. На слідуючий день до нього прийшли працівники поліції, яким він признався, що дійсно вчора він відкрито викрав у потерпілого ОСОБА_8 його мобільний телефон, який зразу ж видав працівникам поліції. Не заперечує, що внаслідок його неправомірних дій, що мали місце 23 вересня 2017року ОСОБА_6 дійсно міг отримати зазначені у матеріалах кримінального провадження тілесні ушкодження. Просить його суворо не карати та при обранні покарання врахувати, що він щиро кається за свій вчинок, просив у потерпілого вибачення та, що він у добровільному порядку на слідуючий день добровільно повернув викрадений у потерпілого мобільний телефон, що він є інвалідом З групи та, що він без заявлення потерпілим цивільного позову у добровільному порядку частинами відшкодовує йому заподіяну його діями моральну шкоду.

Він також повністю визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України. Не заперечує, що він знав, що вироком Бережанського районного суду від 4 грудня 2017 року він був засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, до покарання у вигляді 140 годин громадських робіт та йому особисто інспектором органу пробації було доведено до відома, що вказане покарання він мав відпрацьовувати у МКП Господар, де йому також було розяснено, у які дні і години, він має виконувати призначене судом покарання. Він фактично в січні 2018 року приходив та відпрацьовував вказане покарання, однак потім на відпрацювання не виходив без поважних на те причин і лише після порушення проти нього кримінального провадження за ч.2 ст. 389 КК України він зрозумів про наслідки невиконання призначеного судом покарання та у добровільному порядку вже відпрацював призначені судом громадські роботи. Просить суд при обранні покарання врахувати той факт, що він, усвідомлюючи наслідки, сам у добровільному порядку повністю відпрацював призначене судом покарання та щиро кається за свої дії.

Оскільки обвинувачений в судовому засіданні повністю визнав свою вину в скоєнні кримінальних правопорушень, погодився зі всіма доказами по справі, відмовившись від їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що в силу ст. 349 КПК України слід обмежитись дослідженням фактичних обставин справи: допитом обвинуваченого та потерпілого, а тому визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 23 вересня 2017 року, близько 17 години, ОСОБА_4 , перебуваючи біля магазину-кафетерію «Продукти» в м. Бережани Тернопільської області, на вул. Братів Лепких, 34-А, попросив у нього мобільний телефон для здійснення дзвінка. Він на прохання останнього добровільно дав йому свій мобільний телефон марки «Нокіа 105» чорного кольору. Обвинувачений, розмовляючи по телефону, намагався втекти, однак він його наздогнав на міському кладовищі та, бажаючи відібрати від нього свій мобільний телефон, отримав від нього три удари кулаками у голову, від яких він впав на землю. Потім ОСОБА_4 наніс ще два удари ногами по його тулубу і від нього втік. Своїми діями заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді синців повік очей, щік та саден в ділянці лівої брови. Про вчинений щодо нього злочин він повідомив працівників поліції і на слідуючий день обвинувачений на вимогу працівників поліції повернув його мобільний телефон. А так як обвинувачений просив у нього вибачення та спричинена йому діями матеріальна шкода відшкодована, викрадений телефон повернутий, тому він претензій до обвинуваченого не має, просить застосувати до нього можливе мінімальне покарання.

Оцінюючи в сукупності докази, здобуті в судовому засіданні, суд прийшов до переконання, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні ним кримінальних правопорушень доведена повністю, а дії його органом досудового розслідування за ч.2 ст. 186 КК України кваліфіковані вірно, оскільки ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна, поєднане із насильством, яке не є небезпечним для житгя і здоров"я потерпілого та його дії також вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України так як він ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винного, в якості обставин, що пом`якшують відповідальність: чесне визнання ним своєї вини у їх скоєнні та щире каяття, що на даний час він, усвідомлюючи суспільну небезпечність скоєних ним діянь, у добровільному порядку відпрацював призначене судом покарання у виді 140 годин громадських робіт, що він є особою із незадовільним станом здоровям, так як є інвалідом 3-ї групи, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, що він повністю відшкодував потерпілому заподіяну ним шкоду, і з врахуванням усіх пом"якшуючих по справі обставин та з врахуванням думки потерпілого, який просив обвинуваченого суворо не карати, суд вважає доцільним обрати ОСОБА_4 міру покарання в межах санкцій зазначених статтей із застосуванням ст. 75 КК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 393, 395 КПК України, суд,-

3АСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 та ч. 2 ст.389 КК України, і призначити йому покарання:

ч. 2 ст. 186 КК України у виді 5 (пяти) років позбавлення волі;

та ч. 2 ст.389 КК України у виді 1 ( одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбуття визначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (пяти) років позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_4 ст. 75 КК України, і звільнити його від відбуття призначеного йому покарання з випробуванням, встановивши йому для цього іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Стягнути із ОСОБА_4 в користь держави 395 (триста дев"яносто п"ять) гривень 48 коп. за проведення товарознавчої експертизи за № 6-723/17 від 11 жовтня 2017 року в кримінальному провадженні за № 0000265.

Речовий доказ : мобільний телефон марки «Нокіа 105» чорного кольору, який переданий на зберігається потерпілому ОСОБА_6 - залишити у розпорядженні останнього.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуюча - суддя :