Справа № 461/4197/17
Провадження № 1-о/461/23/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.07.2018 року м. Львів

Галицький районний суд м. Львова
у складі
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові заяву заступника прокурора Львівської області начальника управління підтримання державного обвинувачення в суді ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Галицького районного суду міста Львова від 07.07.2017 р. відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

01.03.2018 р. заступник прокурора Львівської області начальник управління підтримання державного обвинувачення в суді ОСОБА_7 звернувся до Галицького районного суду м.Львова із заявою, в якій просить переглянути за нововиявленими обставинами вирок Галицького районного суду м.Львова від 07.07.2017 про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185 КК України.
Просив скасувати вирок Галицького районного суду м.Львова від 07.07.2017 стосовно ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185 КК України, ухвалити новий вирок, яким визнати винуватим ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч.ч. 1, 4 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до даного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Сихівського районного суду м.Львова від 09.09.2016 за ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України та визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
В обгрунтування поданої заяви покликається на те, що вироком Галицького районного суду м.Львова від 07.07.2017 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із іспитовим строком 1 (один) рік, зобов`язано відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
07.08.2017 зазначений вирок набрав законної сили та 10.08.2017 Галицьким районним судом м.Львова, відповідно до ч.4 ст.535 КПК України, його скеровано для виконання.
Зазначає, що у вказаній кримінальній справі встановлено обставини, які не були відомі суду першої інстанції при ухваленні вироку від 07.07.2017, які доводять неправильність зазначеного судового рішення.
Так, при розгляді 16.02.2018 Галицьким районним судом м.Львова подання Галицького районного сектору Львівського міського відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації встановлено, що на обліку у районному секторі перебуває неодноразово судимий ОСОБА_6 , засуджений за кількома вироками.
Зокрема, вироком Сихівського районного суду м.Львова від 09.09.2016 ОСОБА_6 визнано винуватим за ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки. 12.10.2017 зазначений вирок набрав законної сили.
Вироком Галицького районного суду м. Львова від 07.07.2017 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік. Вирок набрав законної сили 07.08.2017.
З урахуванням викладеного, вважає, що вирок Галицького районного суду м.Львова від 07.07.2017 стосовно ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185 КК України підлягає скасуванню. Оскільки ОСОБА_6 , будучи засудженим вироком Сихівського районного суду м.Львова від 09.09.2016 за ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України та звільненим від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, на шлях виправлення не став, а в період іспитового строку 21.11.2016 вчинив аналогічний корисливий злочин, що встановлено вироком Галицького районного суду м.Львова від 07.07.2017 (справа № 461/4197/17).
Вказані обставини існували на час розгляду Галицьким районним судом м.Львова кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185 КК України, однак, не були відомі суду під час його ухвалення.
Враховуючи вказані обставини, просить провести перегляд вироку Галицького районного суду м.Львова від 07.07.2017 стосовно ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185 КК України за нововиявленими обставинами.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заяву про перегляд вироку за нововиявленими обставинами підтримав, надав пояснення аналогічні до неї. Просив суд заяву задоволити.
Захисник ОСОБА_5 та засуджений ОСОБА_6 заяву про перегляд вироку за нововиявленими обставинами заперечили. Просили суд відмовити у задоволенні вироку.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши та проаналізувавши матеріали кримінальної справи, суд вважає що заява заступника прокурора Львівської області начальника управління підтримання державного обвинувачення в суді ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Галицького районного суду міста Львова від 07.07.2017 р. відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Суд встановив, що вироком Сихівського районного суду м.Львова від 09.09.2016 р. ОСОБА_6 визнано винуватим за ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання: за ч.2 ст.289 КК України - п'ять років позбавлення волі без конфіскації майна; за ч.2 ст.185 КК України - три роки позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_6 призначено покарання п`ять років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк три роки. Згідно ст.76 КК України покладено на ОСОБА_6 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу КВІ; повідомляти КВІ про зміну місця проживання; періодично з`являтись для реєстрації в КВІ. /а.с.6-8/.
Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 12.10.2017 р. вирок Сихівського районного суду м.Львова від 09.09.2016 р. залишено без змін. /а.с.9-11/. Відтак, вирок Сихівського районного суду м.Львова від 09.09.2016 р. набрав законної сили 12.10.2017 р.
Вироком Галицького районного суду м.Львова від 07.07.2017 р. ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді одного року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_6 від призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. /а.с.44/
Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 06.10.2017 р. до ОСОБА_6 застосовано остаточне покарання відповідно до ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Галицького районного суду м.Львова від 07.07.2017 року більш суворим, призначеним вироком Франківського районного суду м.Львова від 21.08.2017 року та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_6 від призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом трирічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. /а.с.45-46/.
Відповідно до ст.459 КПК України судові рішення що набрали законної сили можуть бути переглянуті за новоявленими обставинами.
Нововиявленими обставинами вважаються:
1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;
2) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
3) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
3. Виключними обставинами визнаються:
1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність, конституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи;
2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом;
3) встановлення вини судді у вчиненні злочину або зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.
4. Обставини, передбачені пунктом 3 частини третьої цієї статті, повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили. Обставини, що стосуються зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, у разі неможливості ухвалення вироку можуть бути підтверджені постановою або ухвалою про закриття кримінального провадження, ухвалою про застосування примусових заходів медичного характеру.
5. Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами у разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час здійснення провадження, не допускається.
Тобто, обов`язковою умовою розгляду справи за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстава для поновлення справи, повинні бути абсолютно новими, раніше невідомими слідчим органам і суду, такими, що у матеріалах справи не висвітлені і потребують окремого розслідування.
У судовому засіданні встановлено, що підставою для звернення до суду із заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами є те, що вироком Галицького районного суду м.Львова від 07.07.2017 р. не враховано вирок Сихівського районного суду м.Львова від 09.09.2016 р., згідно якого ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.289 КК України.
Однак, суд зазначене не приймає до уваги, з наступних підстав.
Як вбачається із матеріалів справи вироком Сихівського районного суду м.Львова від 09.09.2016 р. ОСОБА_6 визнано винуватим за ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання: за ч.2 ст.289 КК України - п'ять років позбавлення волі без конфіскації майна; за ч.2 ст.185 КК України - три роки позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_6 призначено покарання п`ять років позбавлення волі без конфіскації майна.
Вироком Галицького районного суду м.Львова від 07.07.2017 р. ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді одного року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_6 від призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом однорічного іспитового строку, виконає покладені на нього обов`язки.
Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 12.10.2017 р. вирок Сихівського районного суду м.Львова від 09.09.2016 р. залишено без змін. /а.с.9-11/.
Тобто, на момент винесення вироку Галицьким районним судом м.Львова від 07.07.2017 р. вирок Сихівського районного суду м.Львова від 09.09.2016 р. не набрав законної сили, тому такий не міг братися судом до уваги під час призначення ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст.71 КК України.
Згідно п.11 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про застосування покарання за наявності кількох вироків.
В даному випадку, уповноваженій на це особі, слід звертатися до суду із поданням про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно ОСОБА_6 .
Таким чином, в процесі розгляду справи, на підтвердження доводів існування істотних обставин для перегляду вироку прокурором суду не надано, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви заступника прокурора Львівської області начальника управління підтримання державного обвинувачення в суді ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Галицького районного суду міста Львова від 07.07.2017 р. відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю. При цьому, суд керується принципом юридичної визначеності, відповідно до якого жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового рішення у справі. Відхилення від цього принципу можна виправдати лише наявністю обставин суттєвого і непереборного характеру.
Керуючись ст.ст. 459-467, 537 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву заступника прокурора Львівської області начальника управління підтримання державного обвинувачення в суді ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вирок Галицького районного суду міста Львова від 07.07.2017 р. відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова протягом 7 днів після її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1