ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2018 Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в залі суду кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.08.2017 року за № 0002812 та від 12.11.2017 року за № 0004331 відносно

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, маючий повну середню освіту, не одруженого, дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, раніше судимий: 09.11.2017 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на 1 рік, відповідно до ст.75 КК України звільнений з іспитовим строком на 1 рік, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162, ч.1 ст.190 КК України,
в с т а н о в и в :
18 червня 2017 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні для видачі велосипедів на прокат, розташованому на території «Автостанції» за адресою: м. Харків, Белгородське шосе 10, маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи з корисливих мотивів, умисно, з метою незаконного особистого збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, під заставу водійського посвідчення на своє ім`я отримав у ОСОБА_5 , який є власником зазначеного вело-прокату на тимчасове користування, строком на 3 години, чоловічий велосипед марки «DRAG» модель «ONTARIO» в корпусі синього кольору, вартістю, згідно судово-товарознавчої експертизи №346 від 11.08.2017 - 4696 грн. 00 коп. Обернувши у такий спосіб вищевказаний велосипед на свою користь та не маючи наміру заздалегідь його повертати, ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину та у подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Крім того, 11 листопада 2017 року, приблизно о 02 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Чкалова, 2-г, на заправці «ОВІС», маючи злочинний умисел, спрямований на порушення недоторканності іншого володіння особи, усвідомлюючи, що проникнення до іншого володіння особи без згоди власника є незаконним, протиправно, всупереч волі законного володільця ТОВ «ОВІС» за відсутності визначених законом підстав, умисно, незаконно, шляхом пошкодження нижньої частині вхідної металопластикової двері, яка служить вентиляцією, яка знаходилась на даху приміщення котельної, проник на технічний поверх будівлі, за адресою: АДРЕСА_2 , де незаконно перебував 11.11.2017 у період часу з 02.00 години до 04.10 години, переміщував належні магазину «Продукти» матеріальні цінності. Під час пошкодження нижньої частини вхідної металопластикової двері, яка служить вентиляцією, проникнення у приміщення будівлі ОСОБА_4 , його дії почув оператор автогазового заправочного виробництва ОСОБА_6 , після чого, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що його дії стали явними для оточуючих, залишив місце вчинення кримінального правопорушення.
Допитаний у судовому засіданні у якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою провину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю, розкаявся та дав суду свідчення про обставини скоєння злочинів, як про це викладено в обвинувальному акті. Просить його строго не наказувати, оскільки він зробив для себе висновки, позовні вимоги потерпілого ОСОБА_5 на суму 4000 грн. визнає в повному обсязі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою провину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються та розглядає справу на підставі ч.3 ст. 349 КПК України.

Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.1 ст. 162 КК України доведена у повному обсязі.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне дії ОСОБА_4 кваліфікувати за ч.1 ст. 190 КК України, тому що він вчинив умисні дії, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство) та за ч.1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Згідно ст. 65 КК України, особі, що вчинила злочин, призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки скоєного, пом`якшуючі покарання обставини, дані про його особу.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 судимий 09.11.2017 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України і йому призначено покарання у вигляді обмеження волі на 1 рік, відповідно до вимог ст.75 КК України звільнений з іспитовим строком на 1 рік.
На обліку у лікарів психіатра, нарколога ОСОБА_4 не перебуває, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, працює неофіційно з його слів продавцем, зареєстрований та проживає в м. Харкові, де характеризується позитивно.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує його відношення до вчиненого, визнання своєї провини у скоєному та цивільного позову, ступінь та тяжкість вчиненого, дані про особу обвинуваченого, який судимий 09.11.2017 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, і вважає за необхідне обрати йому покарання в межах санкцій статей, інкримінованих йому, у вигляді обмеження волі. Призначене покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Підстав для застосування іспитового строку суд не вбачає, враховуючи вчинення злочину під час іспитового строку.

Також, судом враховано, що епізод за ч.1 ст. 190 КК України (18.06.2017 року) датований до винесення вироку 09.11.2017 року Шевченківським районним судом м. Києва, а за ч.1 ст. 162 КК України від 11.11.2017 року датований після ухвалення вироку 09.11.2017 року Шевченківським районним судом м. Києва, а тому суд при призначенні остаточного покарання застосовує вимоги ч. 4 ст. 70 КК України та ст. 71 КК України.
Відповідно до положень ч.4 ст.70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, тоді суд, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Згідно ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7, коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст.70, так і ст.71 КК: спочатку - за правилами ч.1 ст.70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст.70 КК; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався і клопотань з даного приводу до суду не заявлено.

Відповідно до ст.ст. 118, 122, 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого судові витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи №1701 від 22.11.2017 у сумі 2350,30 грн. на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Згідно вимог ЦПК України суд розглядає цивільні позови не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи визнання позовних вимог в повному обсязі та їх доведеності, суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_5 в межах позовних вимог на суму 4000 грн. та стягує дану заявлену в позові суму шкоди з цивільного відповідача ОСОБА_4 .

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -

Ухвалив :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.1 ст. 162, ч.1 ст.190 КК України.
Призначити покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст. 190 КК України (по епізоду від 18.06.2017 року) - у вигляді 2 років обмеження волі.

В силу ч.4 ст. 70 КК України з врахуванням того, що ОСОБА_4 засуджується за злочин, скоєний до винесення вироку 09.11.2017 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України у вигляді обмеження волі на 1 рік, по сукупності злочинів призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і за сукупністю злочинів ОСОБА_4 призначити покарання у вигляді 2 років обмеження волі.
Призначити покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст. 162 КК України (епізод від 11.11.2017 року) у вигляді 1 року обмеження волі.
На підставі вимог ч.1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання, суд частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком у вигляді 1 року 6 місяців обмеження волі, та остаточно призначає покарання ОСОБА_4 у вигляді 2 років 6 місяців обмеження волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня його фактичного затримання, після набрання вироком законної сили.

Речові докази ( особисті речі обвинуваченого), які зберігаються в камері схову повернути обвинуваченому.

Речові докази (диск), який знаходиться в матеріалах кримінального провадження залишити на зберіганні в матеріалах провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи №1701 від 22.11.2017 у сумі 2350,30 грн.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 суму у відшкодування завданої шкоди в розмірі 4000 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1