Справа № 405/3974/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2018 р. м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , розглянувши у кримінальному провадженні № 0000200 від 06.05.2018 року, клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Києва, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.4 ст.187 КК України, за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:
слідчий за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 .
Органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч.4 ст.187 КК України, а саме за вчинення кримінального правопорушення кваліфікуючими ознаками якого є напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із проникненням у житло та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, за наступних обставин.
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 05.05.2018 року, у вечірній час, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 та двома невстановленими особами на ім`я ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виконуючи умови злочинного умислу, направленого на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 , на автомобілях марки «Mitsubishi Pajero Wagon» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 та «Renault Megan» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , виїхали з м. Києва та направилися до с. Свердликове Новоархангельського району Кіровоградської області до домоволодіння ОСОБА_10 .
В ніч з 05 на 06.05.2018, прибувши до Новоархангельського району Кіровоградської області, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , залишили свої автомобілі поряд із с. Свердликове Новоархангельського району та разом з невстановленими особами на ім`я ОСОБА_8 та ОСОБА_9 попрямували до місця проживання ОСОБА_10 , що за адресою: АДРЕСА_2 , взявши з собою засоби зв`язування, а саме скотч, хомути та мотузку для зв`язування потерпілого ОСОБА_10 . Перебуваючи поряд з домоволодінням ОСОБА_10 , з метою конспірації ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та невстановлені особи на ім`я ОСОБА_8 та ОСОБА_9 одягнули рукавиці та маски. В подальшому, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_4 та невстановленими особами на ім`я ОСОБА_8 та ОСОБА_9 проникли, зі сторони присадибної ділянки, на територію домоволодіння ОСОБА_10 , що за адресою: АДРЕСА_2 , та почали чекати виходу ОСОБА_10 з будинку. Перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_10 , ОСОБА_4 з метою виконання взаємної домовленості з ОСОБА_7 та двома невстановленими особами на ім`я ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишив межі домоволодіння ОСОБА_10 та з вулиці почав спостерігати за навколишньою обстановкою з метою подання сигналу тривоги в разі появлення сторонніх осіб. Приблизно о 04 год. 06.05.2018 потерпілий ОСОБА_10 вийшов з будинку де на території вказаного домоволодіння його чекали ОСОБА_7 та двоє невстановлених на даний час осіб.
Після цього ОСОБА_7 та двоє невстановлених осіб на ім`я ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , розуміючи, що ОСОБА_10 , може чинити опір та кликати на допомогу, вирішили вчинити вбивство останнього, з метою безперешкодного заволодіння майном останнього. Продовжуючи свій умисел направлений на вбивство ОСОБА_10 з метою заволодіння майном останнього, ОСОБА_7 та двоє невстановлених осіб на ім`я ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , почали наносити удари в область голови та тулубу останнього, тим самим збивши ОСОБА_10 з ніг, та за допомогою хомутів та скотчу зв`язали руки та ноги потерпілого, після чого за допомогою скотчу та мотузки почали здавлювати життєво важливий орган шию потерпілого, до моменту поки потерпілий ОСОБА_10 перестав подавати ознаки життя.
В подальшому, в той час як ОСОБА_11 спостерігав з вулиці за навколишньою обстановкою, з метою подання сигналу тривоги, ОСОБА_7 та двоє невстановлених осіб, заволоділи належними потерпілому грошовими коштами, які знаходилися в будинку ОСОБА_10 , точна сума на даний час в ході досудового розслідування не встановлена.
Підозрюваний ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187 п.6, п.12 ч.2 ст.115 КК України, тобто особливо тяжких кримінальних правопорушень, одне із котрих відповідно до санкції статті карається позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі з конфіскацією майна.
20 червня 2018 року в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
21.06.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити, посилаючись на обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що викладені в клопотанні та неможливість їх запобігання, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Захисник в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, вказавши, що матеріали клопотання не містять доказів на обґрунтування оголошеної підозри та заявлених ризиків, крім того, прокурором висловлюються загальні твердження, без належної правової аргументації, щодо неможливості запобіганню заявленим ризикам, шляхом застосуванню більш м`якого запобіжного заходу. Також зазначив, що його підзахисний на даний час співпрацює зі слідством, надає показання, а тому просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Підозрюваний підтримав позицію захисника.
Заслухавши учасників, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
20 червня 2018 року в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
21.06.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Крім того, згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Дослідивши матеріали справи за клопотанням слідчого, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового слідства ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, яке 06.05.2018 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000200 .
Згідно матеріалів клопотання, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину кваліфікуючими ознаками якого є напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із проникненням у житло та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 України.
Причетність ОСОБА_4 до оголошеної підозри, підтверджується протоколом ОМП, протоколом допиту потерпілого, протоколом допиту свідка, протоколом допиту підозрюваного, протоколом обшуку (а.к. 12-16,21-24,25-27,53-62, 63-72).
Вирішуючи питання щодо наявності обґрунтованої підозри, слідчий суддя зазначає, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Наявні матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК України.
Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч. 4 ст. 187 КК України у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 є особливо тяжким злочином, санкцією якого передбачено позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна.
Інші доводи сторони захисту про існування обґрунтованої підозри, про належність та допустимість доказів, повинні оцінюватися виключно під час розгляду справи по суті у сукупності із іншими доказами.
До того ж, слідчим суддею встановлено існування наступних ризиків, передбачених:
- п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваним ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, свідчать про те, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду;
- п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним впливати на інших підозрюваних, потерпілого та свідків, які в судовому засіданні ще не допитувалися.
Інші ризики матеріалами клопотання не доведені.
Вказане свідчить, що більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти встановленим ризикам, а тому не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.
Отже, застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи та серйозністю висунутої проти нього підозри, з урахуванням встановлених ризиків, на думку слідчого судді, не є надмірним та таким, що принижує її гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Усі наведені обставини у їх сукупності, не дають достатніх підстав застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою строком на 60 днів, тобто в межах строку досудового розслідування.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя не вбачає підстав для визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який вчинено із застосуванням насильства.
Керуючись ст.ст.176-197, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ :
клопотання слідчого задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме з 08 години 00 хвилин 20.06.2018 р. до 08 години 00 хвилин 18.08.2018 р.
Дата закінчення дії ухвали 18.08.2018 р.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ленінського
районного суду м. Кіровограда ОСОБА_12