Справа № 405/333/18
Провадження № 1-кп/405/10/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Кропивницький 02 листопада 2018 року

Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілих осіб ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

законного представника неповнолітньої потерпілої особи ОСОБА_10 ,

представника потерпілої особи - адвоката ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_12 ,

захисника-адвоката ОСОБА_13 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2017 № 0012404 за обвинуваченням ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сонячне, Кіровоградського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта повна середня, не працюючого, неодружений, судимого: 15.09.2015 Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 200 год.; 12.05.2016 тим же судом за ч.2 ст. 389, ст.ст. 71, 72 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 міс. 15 днів; 07.07.2017 Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. Звільнений 19.08.2017 по відбуттю строку покарання, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_12 вчинив:

відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно;

відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за таких обставин:

ОСОБА_12 04.11.2017, приблизно о 21 год. 00 хв. знаходячись поруч з домоволодінням за адресою: АДРЕСА_1 , діючи повторно, умисно, з корисливого мотиву та метою заволодіння чужим майном підійшов до ОСОБА_7 , який сидів на зупинці громадського транспорту, та наніс останньому один удар в область голови, від якого ОСОБА_7 упав на землю, після чого ОСОБА_12 відкрито викрав належне ОСОБА_7 майно: мобільний телефон марки Lenovo C2 (K10a40) Black, вартістю 2299,0 грн., гаманець, в якому знаходились грошові кошти в сумі 2500 грн. та фотоапарат марки Canon Power Shot SX 500 IS, в якому знаходилася карта пам`яті ємністю 32 Гб, який перебував в сумці для фотоапарату чорного кольору, вартістю 2910 грн. З місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд. Протиправними діями ОСОБА_12 спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду в сумі 7709,0 грн.

Крім того, ОСОБА_12 16.11.2017, приблизно о 22 год. 00 хв. рухаючись пішки по провулку Мотокросному в м. Кропивницький, проходячи поблизу лісосмуги, що поряд з Кропивницьким міським звалищем, побачив раніше знайомого йому ОСОБА_8 , підійшов до нього та діючи повторно, умисно, з корисливого мотиву та метою заволодіння чужим майном наказав останньому зняти з ніг та віддати йому кросівки чорного кольору марки Nike, висловлюючи при цьому погрози застосування фізичного насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я, в разі невиконання його вимоги. Усвідомлюючи реальність погроз та вимог з боку ОСОБА_12 побоюючись їх виконання ОСОБА_8 віддав ОСОБА_12 чоловічі кросівки марки Nike чорного кольору, вартістю 474,67 грн. З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_12 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд. Протиправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду в сумі 474,67 грн.

За епізодом грабежу ОСОБА_7 обвинувачений ОСОБА_12 в судовому засіданні вину не визнав та надав такі свідчення. 4 листопада 2017 року, приблизно з 19 год. 00 хв. до 22 год. 00 хв. він гуляв з дівчиною на ім`я ОСОБА_14 (анкетні дані дівчини повідомляти відмовився, пояснивши, що не хоче щоб вона брала участь в справі) у м. Кропивницькому в районі Завадівки, яку провів додому. Шлях від дому ОСОБА_14 до його дому проходить по вул. Мотокросній. Йдучи до себе додому зустрів ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . ОСОБА_17 був у стані сп`яніння та запросив їх відпочивати разом. ОСОБА_17 сказав, що потрібно продати телефон, на що ОСОБА_12 зателефонував знайомому та запропонував телефон. Викликали таксі та поїхали до будинку поруч зі школою на вул. Б. Хмельницького до чоловіка, якому ОСОБА_12 продав телефон за 800 грн., гроші віддав ОСОБА_18 . Потім вони разом пішли гуляти. Коли гроші закінчилися, ОСОБА_17 запропонував продати фотоапарат, для чого поїхали в ломбард. ОСОБА_15 пішов в приміщення ломбарду, а він разом з ОСОБА_19 залишився очікувати в таксі. ОСОБА_17 його попросив, щоб він пішов в приміщення ломбарду та сказав ОСОБА_15 не закладати фотоапарат на всю суму.

Після допиту потерпілого ОСОБА_7 пояснив, що дану особу бачить вперше, майном ОСОБА_7 він не заволодівав.

Щодо показань свідка ОСОБА_20 . ОСОБА_12 пояснив, що цій особі він телефон не продавав, цю людину не знає та бачить вперше.

Після перегляду відеозапису з камер спостереження «Кіровоградське відділення Повного Товариства «Лобмбард «Гроші тут» № 25 розташоване за адресою м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 20, ОСОБА_12 пояснив, що на відео видно, як він з ОСОБА_15 приїхали та заставили фотоапарат ОСОБА_21 , який сидів та чекав в автомобілі. В ломбарді показував працівнику свій телефон з метою оцінки. Оскільки телефон оцінили на суму 800 гривень відмовився його заставляти. ОСОБА_17 не заходив в приміщення ломбарду заставляти фотоапарат, оскільки не мав паспорта, а ОСОБА_15 мав паспорт з собою, тому і заставив фотоапарат на своє ім`я.

За епізодом грабежу ОСОБА_8 . ОСОБА_12 заперечив причетність до вчиненого та пояснив, що 16.11.2017 ОСОБА_8 не бачив, поруч з будинком останнього не знаходився. Свій день 16.11.2017 описав наступним чином приблизно до 18-19 години був вдома. Зустрівся з ОСОБА_15 на кінцевій зупинці маршрутного автобусу, маршрут №8. Там же зустрівся з ОСОБА_22 , прізвище не знає, ОСОБА_9 підійшов о 22 год. 00 хв. в палатку. Він з ОСОБА_22 грали в нарди. Закінчив грати у нарди приблизно о 22 год. 00 хв. та пішов додому. Шлях додому через лісосмугу не іде. ОСОБА_8 тілесні ушкодження не наносив, кросівки останнього не забирав.

Зазначив, що ОСОБА_8 має до нього особисту неприязнь, оскільки писав два роки по тому на нього заяву в міліцію про те, що він вкрав гроші його баби.

У нього з ОСОБА_8 ніяких стосунків немає. ОСОБА_8 дружить з ОСОБА_15 та ОСОБА_9 , ОСОБА_23 та ОСОБА_8 разом працюють. Стверджував, що ОСОБА_8 та всі ці свідки його оговорюють.

Вказав, що він носив кросівки марки «Адидас», чорного кольору, 42-43 розміру, які забрали в поліції. Коли зайшли в кабінет до слідчого, в ньому сидів батько ОСОБА_9 . В кабінеті його змусили написати заяву в якій вин визнає вину та видає кросівки «Найк». Кросівки «Найк», фотографії яких йому пред`явлені (а.п. 106-107) він не бачив.

Враховуючи невизнання ОСОБА_12 вини у вчиненні грабежу ОСОБА_7 вина підтверджується такими доказами:

Показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який надав суду свідчення про те що в листопаді 2017 року повертався з роботи між 18 та 21 годиною, де святкували день народження друга, перебував у стані сп`яніння. Проживав в той час в районі Кущівки, додому їхав на маршрутному таксі № 8. Проїхав свою зупинку та вийшов на кінцевій, в районі Завадівка. Сидів на зупинці на лавочці. Підійшли хлопці, серед яких запам`ятав обвинуваченого. Хлопців було мінімум двоє, оскільки чув їх розмову. Обвинувачений ударив його ногою в обличчя (збоку, садно мав над лівим оком), від удару він упав, після цього хлопці світили ліхтарем в очі, ОСОБА_12 обшукав кишені куртки та заволодів телефоном Lenovo C2, фотоапаратом Canon PS, грошима. Після цього віг попросив віддати паспорт, який віддали. Потім він ходив, сидів на зупинці поки його не забрав патруль поліції. Не пам`ятає, щоб опинявся в пивному наметі. Оскільки був п`яний не пам`ятає деякі моменти. Тієї ночі в приміщенні поліції які саме давав показання не пам`ятає, писали працівники поліції з його слів. Через декілька днів його допитував слідчий.

З приводу проведеного впізнання за фотокартками вказав, що слідчому прислали в телефоні декілька фото, він зі слідчим сиділи вдвох в кабінеті, більше нікого не було, слідчий показував фотографії. Підпис про протоколі (а.с. 26) належить йому.

Пояснив, що мобільний телефон йому повернули, фотоапарат та грошові кошти в сумі 3000 грн. не повернули. З платіжної картки зняли 1000 грн. Картка знаходилась в гаманці, пін-код був записаний на картці.

Показаннями свідка ОСОБА_20 , який вказав, що є приватним підприємцем, здійснює господарську діяльність в магазині «Ремонт мобільних телефонів» в м. Кропивницькому, поруч з Автостанцією № 2. Восени 2017 року, одного дня, дату не пам`ятає, зранку ОСОБА_12 приніс йому в вищевказаний магазин мобільний телефон «Леново» темного кольору. Вони зійшлися на сумі 900-1000 грн., точно не пам`ятає, які він віддав ОСОБА_12 . Останній не повідомляв де взяв цей телефон, в магазин заходив один. Впевнений, що телефон приніс ОСОБА_12 . Через деякий час до нього приходили працівники поліції, викликали в відділ поліції, де показували фотокартки, на одній з них він впізнав ОСОБА_12 .

Показаннями свідка ОСОБА_15 , який надав свідчення про те, що з ОСОБА_12 вони були друзями до конфлікту останнього з ОСОБА_9 . Зазначив, що ОСОБА_9 є його другом, а ОСОБА_8 знайомим.

Восени 2017 року на кінцевій зупинці маршрутного автобусу, маршруту № 8, на Завадівці, зустрів ОСОБА_12 , який був разом з ОСОБА_24 . ОСОБА_12 попросив закласти фотоапарат, який тримав при собі у сумці. ОСОБА_12 розповідав, що даний фотоапарат з телефоном забрали у чоловіка та вказував на чоловіка, який лежав п`яний у пивній палатці. Він повернувся додому та взяв паспорт. Після чого вони погуляли, викликали таксі та поїхали в ломбард. Він з ОСОБА_12 зайшли в приміщення ломбарду, де свідок заклав фотоапарат на своє ім`я надавши паспорт. За фотоапарат в ломбарді дали 900 грн., які забрав ОСОБА_12 . Гроші йому не давав. Після чого вони гуляли, купували горілчані напої та вживали їх, за все розраховувався ОСОБА_12 .

Відповідаючи на запитання учасників розгляду свідок повідомив, що при ньому телефон того вечора Завадський та Король продавати не намагались. До того моменту, як заклали фотоапарат, вони були тверезі. Пізніше свідок зазначив, що вдень він пив пиво, а з 20 години вечора до 05 години ранку вони вживали горілчані вироби. Не виключає, що фотоапарат закладали у ломбард о 05 годині ранку. Інколи, коли вживає горілчані вироби втрачає пам`ять.

Показаннями свідка ОСОБА_25 , який вказав, що працює директором КП «Обрій». Мобільний телефон Lenovo C2, він купив в магазині, поруч з автовокзалом в жовтні-листопаді 2017 року за кошти в сумі 1 850 грн. Через місяць після купівля до нього прийшли працівники поліції, яким віддав телефон.

Рапортом отримання заяви про кримінальне правопорушення від 04.11.2017, за змістом якої 04.11.2017 о 12 год. 20 хв. телефоном служби 102 повідомлено, що ОСОБА_7 побили в наметі, забрали камеру та телефон (а.п. 11).

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.11.2017 за якою слідчим прийнята заява ОСОБА_7 про те що 04.11.2017 приблизно о 21 год. 00 хв. невстановлена особа перебуваючи біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 із застосуванням фізичної сили відкрито заволоділа належним телефоном Lenovo, вартістю 3000 грн. (а.п. 12).

Довідкою ПТ «Ломбард «Гроші тут» від 15.11.2017 та договором-специфікацією від 05.11.17, якими підтверджено факт передання у заставу ОСОБА_15 05.11.2017 о 05 год. 37 хв. в ломбард цифрового фотоапарату Canon Power Shot SX 500 (а.п. 30).

Висновком експерта від 30.11.2017 № 460 за наслідком проведення судової товарознавчої експертизи, якою встановлена вартість станом цін на 04.11.2017 не наданих на дослідження: мобільного телефону Lenovo C2 1520,0 грн., фотоапарату Canon Power Shot SX 500 IS 2910,0 грн. (а.п. 37).

Висновком експерта від 29.12.2017 № 516 за наслідком проведення судової товарознавчої експертизи, яким встановлена ринкова вартість наданого на дослідження мобільного телефону Lenovo C2 (L10a40) Black чорного кольору, станом ціна на 04.11.2017 2299,0 грн. (а.п. 53).

Оцінюючи вищенаведені висновки експертів за наслідками проведених товарознавчих експертиз ненаданого на дослідження та наданого на дослідження мобільного телефону Lenovo C2 (L10a40) Black, суду надає перевагу висновку експерта від 29.12.2017 № 516, оскільки експерт проводячи судову товарознавчу експертизу в цьому випадку мав в розпорядженні предмет, вартість якого визначалася, тому мав можливість більш точно визначити таку.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.01.2018, яким зафіксовано, що свідок ОСОБА_20 впізнав особу під № 4 ОСОБА_12 , як таку, що на початку листопада 2017 року продала йому мобільний телефон Lenovo C2 чорного кольору (а.п. 46).

Відеозаписом з камер спостереження «Кіровоградське відділення Повного Товариства «Лобмбард «Гроші тут» № 25 розташоване за адресою м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 20, яке міститься на оптичному диску. Відеозапис відображає зображення приміщення ломбарду 05.11.2017 в період часу з 05 год. 30 хв. до 05 год. 40 хв. У наведений проміжок часу ОСОБА_12 та ОСОБА_15 заставляють в ломбард речі (оптичний диск підшитий до обкладинки матеріалів справи).

Суд визнає показання потерпілої особи ОСОБА_7 , свідків: ОСОБА_20 , ОСОБА_15 , ОСОБА_25 та фактичні дані, які містять рапорт отримання заяви про кримінальне правопорушення, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, довідку ПТ «Ломбард «Гроші тут», висновки судових товарознавчих експертиз, вищеописаний протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відеозаписи з камер спостереження та показання обвинуваченого, в частині, що їм не суперечать, належними, допустимими та достовірними доказами, а їх сукупність такою, що з усією достатністю доводить спрямованість умислу ОСОБА_12 на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого та реалізацію такого.

При цьому суд виходить із сукупності всіх встановлених фактичних обставин події та дій обвинуваченого ОСОБА_12 . Зокрема, перебування обвинуваченого в час вчинення кримінального правопорушення, приблизно в 21 год. 00 хв. 04.11.2017, в місці вчинення кримінального правопорушення - поруч з домоволодінням за адресою: АДРЕСА_1 (підтверджується показаннями свідка ОСОБА_15 , які узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_7 та не спростовуються показаннями самого ОСОБА_12 ), володіння ОСОБА_12 в місті вчинення кримінального правопорушення фотоапаратом в сумці та викрадення ОСОБА_12 фотоапарату та мобільного телефону у потерпілого ОСОБА_7 що доводиться показаннями свідка ОСОБА_15 , які узгоджуються з показаннями потерпілого, який вказав на ОСОБА_12 , як на особу яка нанесла йому тілесне ушкодження та заволоділа майном. Суд вважає такими, що доводять вину ОСОБА_12 поведінку та дії останнього після вчинення кримінального правопорушення, зокрема застава фотоапарата в ломбард та продаж мобільного телефону, що підтверджується показаннями свідків ОСОБА_20 (який впізнав ОСОБА_12 , як особу, що продала йому мобільний телефон Lenovo C2), ОСОБА_15 (який підтвердив факт застави фотоапарату на своє ім`я за пропозицію та участю ОСОБА_12 з отриманням останнім коштів за заставлений фотоапарат) відеозаписом з камер внутрішнього спостереження ломбарду, довідками ломбарду про заставу фотоапарату.

Поруч з цим, суд визнає недопустимим доказом протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.11.2017, яким зафіксовано, що потерпілий ОСОБА_7 за характерними рисами обличчя, віком та зачіскою впізнав особу під № 1 ОСОБА_12 , (а.п. 26) оскільки сам потерпілий ОСОБА_7 надаючи суду показання вказав, що при проведенні впізнання були відсутні поняті, що є порушенням ч. 7 ст. 223 КПК України при його отриманні.

Визнання недопустимим даного доказу та невикористання у даному кримінальному провадженні не змінює вищевикладених висновків суду щодо відкритого викрадення майна ОСОБА_7 , поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я останнього, вчиненого ОСОБА_12 .

Оцінюючи твердження ОСОБА_12 щодо неприязних стосунків з ОСОБА_15 внаслідок чого останній свідок вводить суд в оману вказуючи на вчинення ОСОБА_12 кримінального правопорушення, суд бере до уваги те, що свідок ОСОБА_15 давав суду показання під присягою, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих свідчень. Крім того, показання свідка ОСОБА_15 за даним епізодом узгоджуються з свідченнями потерпілого, інших свідків та вищеописаними доказами. За таких обставин суд визнає показання свідка ОСОБА_15 достовірними.
Наведені обставини у своїй сукупності повністю спростовують показання ОСОБА_12 щодо непричетності до викрадення майна потерпілого ОСОБА_7 та доводять винуватість ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно. Кваліфікація дій ОСОБА_12 органом досудового розслідування за цим епізодом є правильною.

Крім того, враховуючи невизнання ОСОБА_12 вини у вчиненні грабежу ОСОБА_8 вина підтверджується такими доказами:

Показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який вказав, що взимку 2017 року, в вечорі, більш точної дати та часу не пам`ятає, він, ОСОБА_26 та ОСОБА_27 йдучи стежкою через ліс, що в мікрорайоні Завадівка у м. Кропивницькому, побачили позаду світло ліхтаря, за ними бігли ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та ОСОБА_9 . ОСОБА_12 підійшов до нього та сказав, що буде його бити. На його думку за те, що він вказував на ОСОБА_12 , як на того, хот викрав гроші у його баби. ОСОБА_12 наніс йому удар правою ногою в нижню щелепу з лівого боку, від якого він упав. Потім йому наносили удари, куди саме та кількість не пам`ятає. ОСОБА_12 наказав йому іти з ними. Прийшовши разом до ОСОБА_9 додому сиділи та розмовляли. Вийшли з будинку ОСОБА_9 разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_15 , він пішов додому, а останні слідом за ним. Дорогою не розмовляли. Прийшли до нього додому, за адресою: АДРЕСА_2 . Він зайшов в хату, пробув там 5 хвилин та знаючи, що його чекають, вийшов поговорив з хлопцями, віддав ОСОБА_12 40 грн. на прохання того. Після того, ОСОБА_12 сказав йому щоб він віддав кросівки. Оскільки ОСОБА_12 погрожував застосуванням сили, він зняв кросівки та віддав ОСОБА_12 , після чого хлопці пішли. До поліції звернувся наступного дня після подій, кросівки йому повернуті слідчим.

Відповідаючи на запитання потерпілий пояснив, що вони були напідпитку, він впевнений, що удар наніс ОСОБА_12 .

Показаннями свідка ОСОБА_28 , який вказав, що знайомий з ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 16.11.2017, в вечорі, йшли в бік сміттєзвалища, що на Завадівці у м. Кропивницькому разом з ОСОБА_8 . Побачили, що за ними хтось біжить. Їх наздогнали ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та ОСОБА_9 . Завадський почав бити ОСОБА_8 , ударив ногою в голову від чого той упав. ОСОБА_12 говорив, що ударив через те, що останній відбував покарання, а ОСОБА_8 давав проти нього свідчення. Він попросив ОСОБА_15 зупинити ОСОБА_12 , що ОСОБА_29 і зробив. ОСОБА_12 сказав ОСОБА_8 іти з ними, причину не пояснив. Він пішов на роботу. Через годину зустрів ОСОБА_8 , який розповів, що ОСОБА_12 забрав у нього кросівки.

Показаннями свідка ОСОБА_15 , який надав свідчення про те, що восени 2017 року, більш точної дати не пам`ятає, він, ОСОБА_12 та ОСОБА_9 у м. Кропивницькому в районі Завадівки, в соснах наздогнали ОСОБА_8 , який був з ОСОБА_30 та ОСОБА_31 ОСОБА_12 сказав ОСОБА_8 «Ось ти і попався», після чого почав наносити ОСОБА_8 удари, від яких той упав. ОСОБА_12 до цього говорив, що ОСОБА_8 , йому щось винен (гроші), тому треба їх наздогнати. ОСОБА_12 сказав ОСОБА_8 іти з ними. Після чого він, ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 пішли до ОСОБА_9 додому пити чай. Потім, вони вчотирьох пішли до ОСОБА_8 додому. Підійшовши до дому ОСОБА_8 , останній мав щось винести ОСОБА_12 , зайшов до дому, нічого не виніс сказав, що немає. ОСОБА_12 сказав ОСОБА_8 щоб той тоді знімав кросівки, погрожував. ОСОБА_8 зняв кросівки та віддав ОСОБА_12 . Кросівки ОСОБА_12 одяг на себе. Свої кросівки залишив на місці.

Відповідаючи на запитання учасників судового розгляду свідок вказав, що ОСОБА_12 був одягнутий у свої кросівки темно-синього кольору. ОСОБА_8 був у кросівках чорного кольору з підошвою білого кольору. ОСОБА_8 не хотів віддавати кросівки, розмов про обмін взуттям не було. Свідок впізнав кросівки, фотокартки яких викладені на аркушах 106-107 матеріалів справи, вказавши, що саме ці кросівки забрав ОСОБА_12 у ОСОБА_8 .

Заявою ОСОБА_8 про злочин від 17.11.2017 за якою останній просив притягнути до відповідальності ОСОБА_32 , який 16.11.2017, приблизно о 21 годині по провулку Мотокросному, біля будинку № 1 із застосуванням фізичної сили відкрито заволодів належними йому кросівками «Найк» чорного кольору (а.п. 68).

Протоколом огляду місця події від 17.11.2017 за участі потерпілого ОСОБА_8 , яким зафіксований огляд відкритої ділянки місцевості, розташованої біля будинку АДРЕСА_2 , територія домоволодіння огороджена парканом. Поруч з хвірткою стоять два стовбури, на вказане місце вказав потерпілий зазначивши, що на ньому Завадський заволодів кросівками (а.п. 69).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.11.2017 за участі ОСОБА_8 , яким зафіксовано впізнання останнім ОСОБА_12 , який 16.11.2017 наніс йому тілесні ушкодження, а в подальшому із погрозою застосування фізичного насилля заволодів належними йому кросівками (а.п. 74).

Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 11.01.2018, яким зафіксовано пред`явлення ОСОБА_8 для впізнання чотирьох пар чоловічих кросівок, серед яких він впізнав кросівки, які лежали четвертими зліва направо, вказав, що ці кросівки належать йому та які ОСОБА_12 відкрито викрав (а.п. 77).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.11.2017 за участі свідка ОСОБА_28 яким зафіксовано впізнання останнім ОСОБА_12 , як особи, яка 16.11.2017 приблизно о 22 год. 00 хв. наносив ОСОБА_8 тілесні ушкодження поблизу Кропивницького міського звалища (а.п. 85).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.11.2017 за участі свідка ОСОБА_9 , яким зафіксовано впізнання останнім ОСОБА_12 , як особи, яка 16.11.2017 по вул. Завадівській заволодів кросівками Берегельського Максима (а.п. 91).

Висновком експерта від 29.11.2017 № 495, яким встановлена ринкова вартість наданих на експертизу чоловічих кросівок «Nike» чорного кольору, придбаних влітку 2015 року, станом цін на 16.11.2017 474,67 грн. (а.п. 102).

Суд визнає показання потерпілої особи ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_28 та ОСОБА_15 , фактичні дані, які містять заява ОСОБА_8 про злочин, протокол огляду місця події від 17.11.2017, протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протокол пред`явлення речей для впізнання та висновок експерта належними, допустимими та достовірними доказами, а їх сукупність такою, що з усією достатністю доводить спрямованість умислу ОСОБА_12 на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого та реалізацію такого.

Суд вважає, що показання потерпілого ОСОБА_8 щодо відкритого викрадення ОСОБА_12 кросівок Nike поєднане з погрозою застосування насильства узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_15 (підтвердив факти висловлення погроз ОСОБА_12 на адресу ОСОБА_8 та заволодіння кросівками останнього) та ОСОБА_28 (підтвердив обставини зустрічі ОСОБА_8 та ОСОБА_33 , під час якої останній наніс потерпілому удари) та підтверджується протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками ( ОСОБА_9 , ОСОБА_15 впізнали ОСОБА_12 , як особу, яка вчинила викрадення кросівок ОСОБА_8 ).

Поруч з цим, оцінюючи твердження сторони захисту щодо вилучення у ОСОБА_12 у відділі поліції кросівок без належного оформлення суд бере до уваги посилання прокурора на заяву ОСОБА_12 від 22.11.2017, адресовану начальнику Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, за змістом якої ОСОБА_12 добровільно видає працівникам поліції кросівки «Найк» чорного кольору, підошва білого кольору, якими він заволодів у Берегельського Максима 16.11.2017 по вул. Завадівській у м. Кропивницькому (а.п. 96), якою сторона обвинувачення обґрунтовує належність отримання слідством кросівок «Найк», як доказу.

Також суд зважає на показання обвинуваченого ОСОБА_12 про те, що вищевказану заяву його змусили написати, а насправді працівники поліції забрали інші кросівки.

Вирішуючи питання допустимості заяви ОСОБА_12 від 22.11.2017, як доказу у кримінальному провадженні суд вказує не те, що текст заяви, окрім підтвердження факту видачі кросівок, містить показання ОСОБА_12 за якими він визнає факт заволодіння чужим майном із зазначенням часу та місця, які у відповідності до загальної засади кримінального провадження, передбаченої ст. 23 КПК України Безпосередність дослідження показань, речей і документів, не може вважатись допустимим доказом. Такого висновку суд дійшов зокрема враховуючи положення ст. 87 КПК України оскільки дана заява ОСОБА_12 отримана слідством до з`явлення його захисника адвоката ОСОБА_13 , тобто з порушенням права особи на захист.

На думку суду такі обставини не здатні подолати розумний сумнів стороннього спостерігача щодо складання ОСОБА_12 заяви про добровільну видачу саме кросівок «Найк» та визнання обставин заволодіння такими без порушення права особи на захист, тому суд керуючись ч. 4 ст. 87 КПК України визнає заяву ОСОБА_12 від 22.11.2017, адресовану начальнику Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області (а.п. 96) недопустимим доказом, як отриманого внаслідок істотного порушення права на захист.

Між тим, суд враховує показання ОСОБА_12 надані під час судового розгляду щодо передання працівникам поліції кросівок, які визнані речовим доказом у кримінальному провадженні, тому вважає подальше використання їх як доказу у кримінальному провадженні таким, що відповідає вимогам та завданням КПК України. Надання ОСОБА_12 свідчень про те що у нього вилучені кросівки марки Адидас, а не Найк, суд вважає неправдивими, наданими з метою уникнення відповідальності.

Оцінюючи протокол проведення слідчого експерименту від 11.01.2018 за участі потерпілого ОСОБА_8 суд бере до уваги, що він в розділі «Слідчим експериментом встановлено» - до протоколу слідчого експерименту долучається DVD-RW диск з відео файлами. Оптичний диск, що долучений до справи та є додатком до даного протоколу порожній, будь-яких файлів не містить. Прокурор при дослідженні оптичного диску, який мав містити відеозапис даної слідчої дії вказав, що надасть копію диску з записів в наступному судовому засіданні. Однак, до закінчення стадії з`ясування обставин справи та перевірки доказами такий диск суду не наданий, прокурором висловлена думка про відсутність доповнень судового розгляду, завершення стадії з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами та переходу до судових дебатів. За таких обставин, у відповідності з вимогами ст. 85 КПК України суд визнає цей протокол неналежним доказом, оскільки такий не містить будь-якої інформації, яка прямо чи непрямо підтверджує існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів(а.п. 78).

Визнання недопустимими наведених доказів не змінює вищевикладених висновків суду щодо відкритого викрадення майна ОСОБА_8 поєднаного з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я останнього, вчиненого ОСОБА_12 .

Оцінюючи твердження ОСОБА_12 щодо неприязних стосунків з ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_28 внаслідок чого потерпілий та свідки вводять суд в оману вказуючи на вчинення ОСОБА_12 кримінального правопорушення, суд бере до уваги те, що потерпіла особа та свідки давали суду показання під присягою, будучи попередженими про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих свідчень. Крім того, показання свідків за даним епізодом узгоджуються з свідченнями потерпілого та з вищеописаними доказами. За таких обставин суд визнає показання свідків та потерпілого достовірними.
Наведені обставини у своїй сукупності повністю спростовують показання ОСОБА_12 щодо непричетності до відкритого викрадення кросівок потерпілого ОСОБА_8 та доводять винуватість ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України з кваліфікацією - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно. Кваліфікація дій ОСОБА_12 органом досудового розслідування за цим епізодом є правильною.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання ОСОБА_12 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
ОСОБА_12 вчинив два епізоди тяжкого злочину, як особа характеризується негативно, не працюючий, неодружений, раніше неодноразово судимий, судимість у встановленому законом порядку не погашена та не знята. На обліку у КЗ «Обласний наркологічний диспансер» та КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» не перебуває. Обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_12 судом не встановлені.
Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, суд вважає, що виправлення ОСОБА_12 , а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як винним та і іншими особами, є можливим лише при призначенні покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на певний строк.

Підстави для призначення ОСОБА_12 більш м`якого покарання ніж передбачено законом та звільнення від відбування покарання з випробуванням відсутні.

Крім того, ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 121 КК України за таких обставин:

ОСОБА_12 21.11.2017, приблизно о 20 год. 00 хв. перебував на кінцевій зупинці громадського транспорту маршрутного таксі № 8, що розташована за адресою: м. Кропивницький, вул. Мотокросна.

В цей час ОСОБА_12 побачив раніше знайомих йому ОСОБА_15 та ОСОБА_9 , які проходили поряд з вказаною зупинкою громадського транспорту. В подальшому, ОСОБА_12 підійшов до неповнолітнього ОСОБА_9 з метою з`ясування стосунків з приводу звинувачення останнім його у крадіжці грошей, та в цей час у нього виник умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 . Внаслідок раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_12 та неповнолітнім ОСОБА_9 виникла бійка, під час якої ОСОБА_12 реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх діянь, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень неповнолітньому потерпілому ОСОБА_9 , тримаючи в правій руці ніж, наніс останньому один удар ножем в область грудної клітини зліва по задній поверхні проекції 6-межрибір`я, чим спричинив неповнолітньому ОСОБА_9 згідно з висновком судово-медичної експертизи від 11.01.2018 № 41 тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва по задній поверхні проекції 6-межрибір`я, яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя у своєму клінічному перебігу. В подальшому працівниками швидкої медичної допомоги неповнолітнього ОСОБА_9 доставлено до КЗ «Кіровоградська міська лікарня швидкої медичної допомоги», де йому надана невідкладна медична допомога, а ОСОБА_12 з ножем з місця події втік.

За епізодом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 . ОСОБА_12 вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та вказав, що з ОСОБА_9 знайомий з дитинства, ОСОБА_15 знає 10 років. 21.11.2017 вийшов з дому приблизно о 17 год. 00 хв. Дійшов до кінцевої зупинки маршрутного автобусу, маршруту №8, де зустрівся з ОСОБА_15 . Разом пішли до ОСОБА_9 додому щоб забрати свої речі (штани, светр, ДВД програвач). Підійшовши до будинку ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_15 зайшов всередину та виніс речі. Він залишався на вулиці, в будинок не заходив, оскільки припинив спілкуватися з ОСОБА_9 . ОСОБА_15 виніс пакет з речами, в положенні присядки він взяв пакет та розмовляв з ОСОБА_15 . З будинку вийшов ОСОБА_9 підійшовши до нього привітався рукостисканням. Завадський зазначив, що у лівій руці він тримав пакет з речами. ОСОБА_9 у ОСОБА_12 запитав «Що ти?», на що ОСОБА_12 відповів «нормально». ОСОБА_9 сказав йому зачекати та пішов в хату. Прочекавши 2-3 хвилини з ОСОБА_15 він пішов на зупинку маршрутного автобусу, маршруту № 8, оскільки йому зателефонувала знайома на ім`я ОСОБА_34 , яка чекала його там.

Прийшовши на зупинку, зустрівся з ОСОБА_35 , приблизно за 5 хвилин приїхала подруга ОСОБА_36 . Приблизно ще за 5 хвилин він побачив, як ідуть ОСОБА_9 разом з ОСОБА_15 з кручі, ножа або бити у них не бачив. При собі ножа також не мав. Коли ті наближались, він пішов їм на зустріч. ОСОБА_9 та ОСОБА_15 зупинилися, а він пройшов між ними та побачив, що ті не йдуть за ним та почув, як ОСОБА_9 крикнув ОСОБА_15 «Бий його!». Повернувши голову побачив, як ОСОБА_15 б`є битою в його праву ногу. Наступний удар ОСОБА_15 наніс битою йому в голову, поцілив в лоб. Він відійшов назад, витирав кров з очей та побачив, як ОСОБА_9 та ОСОБА_15 на нього нападають, стрибали та били. ОСОБА_9 хотів нанести удар ножем в ліву частину грудної клітки, від якого на курточці залишився поріз. ОСОБА_15 в цей час бив його в ліву руку залишком бити. Коли ОСОБА_9 хотів нанести другий удар ножем, який тримав у лівій руці, оскільки він навчався самообороні - схопив ніж лівою рукою за лезо з тупої сторони, вивернув ніж, правою рукою схопив за рукоять та ударив ОСОБА_9 в бік ножем. ОСОБА_9 упав на підлогу та почав кричати. Він кинув ніж на місці та пішов до дому, оскільки отримав шок. Ніж був прямий з дерев`яною рукояттю. Додому прийшов весь в крові, викликав швидку медичну допомогу, його відвезли в лікарню, де наклали шви на голову. Він викликав поліцію. Працівники поліції приїхавши забрали його в міськвідділ.

Зазначив, що з ОСОБА_15 він не сварився. ОСОБА_15 з ОСОБА_9 є близькими друзями. ОСОБА_9 йому казав, що у нього вдома пропали гроші, через це вони припинили спілкуватися.

Стороною обвинувачення на підтвердження вчинення ОСОБА_12 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України надані такі докази:

Показання потерпілого ОСОБА_9 , який надав суду свідчення про те, що мав приятельські стосунки з обвинуваченим. За декілька днів до 21.11.2017 у нього відбувся конфлікт з ОСОБА_12 . Того дня, 21.11.2017 поруч з будинком, в яком проживає, за адресою: АДРЕСА_4 , побачив ОСОБА_12 , який прийшов забрати речі, що знаходились у нього (штани та програвач). ОСОБА_37 зайшов до нього додому та сказав щоб він виніс речі ОСОБА_12 . Винісши за територію домоволодіння речі він підійшов до ОСОБА_12 , привітався рукостисканням. Побачив у лівій руці ОСОБА_12 ніж. Запитав у ОСОБА_12 , чи це у нього в руці ніж, на що той відповів, «Так, а що?». Він повернувся в будинок взяти биту, коли вийшов ОСОБА_12 на вулиці не було. Разом з ОСОБА_15 пішли на кінцеву зупинку маршрутного таксі № 8 прогулятись. Пояснив, що биту взяв тому що знав, що з ОСОБА_12 буде конфлікт та той має ножа. Дорогою передав биту ОСОБА_15 за проханням останнього. Поруч з зупинкою громадського транспорту побачив ОСОБА_12 , який там знаходився з трьома дівчатами та тримав в руці ніж. ОСОБА_12 побачивши їх пройшов їм на зустріч приблизно 5 метрів. Поруч з зупинкою конфлікту не було. За пропозицією ОСОБА_12 відійшли в бік, зупинились, ОСОБА_12 стояв напроти його, а ОСОБА_15 - ліворуч. ОСОБА_15 відразу наніс удар битою в голову ОСОБА_12 , поцілив в лоб. Від удару бита поламалась, ОСОБА_12 зробив крок або два назад, він зробив крок на зустріч та наніс удар ОСОБА_12 кулаком правої руки в нижню щелепу, відразу після чого ОСОБА_12 ударив його ножем під лопатку збоку, зліва та втік. Ударив кулаком ОСОБА_12 з метою щоб той упав та упустив ніж. Отримавши поранення сів на лавці зупинки громадського транспорту, дочекався знайомого та разом з ОСОБА_15 поїхали в лікарню. Ніж, від удару яким отримав поранення, описав, як саморобний, з ручної коси.

Показання свідка ОСОБА_15 , який надав суду свідчення про те, що з ОСОБА_12 вони були друзями до конфлікту останнього з ОСОБА_9 . Зазначив, що ОСОБА_9 є його другом. За епізодом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 свідок вказав, що восени 2017 року, більш точної дати не пам`ятає, в вечорі він разом з ОСОБА_12 прийшли до дому ОСОБА_9 . ОСОБА_12 в будинок, в якому проживає ОСОБА_9 заходити не захотів та залишився чекати на вулиці. Він зайшов в будинок та виніс ОСОБА_12 . ДВД програвач віддавши його. Вони з ОСОБА_12 присіли. Вийшов ОСОБА_9 , швидко підійшов до ОСОБА_12 , привітався рукостисканням. ОСОБА_12 встав та він у лівій руці останнього побачив ніж з закругленим лезом. ОСОБА_9 запитав ОСОБА_12 , чи він з ножем, на що ОСОБА_12 відповів «так», розвернувся та пішов в бік вулиці Завадівської. Він залишився з ОСОБА_9 та вирішили запитати у ОСОБА_12 про гроші. ОСОБА_9 повернувся додому зачинити вхідні двері, а він зайшов в будинок та взяв дерев`яну биту, довжиною приблизно 60 см за домовленістю з ОСОБА_9 , оскільки у ОСОБА_12 був ніж. Вийшовши з будинку пішли в той бік, куди пішов ОСОБА_12 . Підходячи до кінцевої зупинки маршрутного автобусу маршруту № 8 побачили ОСОБА_12 , який почав іти їм на зустріч, сказавши, «Діма, треба поговорити». Ніж у ОСОБА_12 він в той момент не бачив. Після чого розпочалася бійка. Вирішили не розмовляти, почали бити одночасно. Він ударив битою, яку тримав в лівій руці ОСОБА_12 в лоб, а ОСОБА_9 почав бити ОСОБА_12 кулаками в область обличчя. Бита від удару розламалася та він її викинув. Потім ОСОБА_9 почав кричати та взявся рукою за бік та сказав, що ОСОБА_12 вдарив його ножем. Після чого ОСОБА_12 утік, він бачив кров у останнього на голові.

На запитання учасників судового розгляду повідомив, що він з ОСОБА_9 ножа при собі того вечора не мали. Між ОСОБА_12 та ОСОБА_9 був конфлікт з приводу крадіжки ОСОБА_12 з будинку ОСОБА_9 900 грн. Думали, що це зробив ОСОБА_12 , оскільки тільки він знав, де лежить ключ від будинку. Биту запропонував взяти він, що будуть робити при зустрічі з ОСОБА_12 не домовлялися. Вказав, що фактично вони йшли бити ОСОБА_12 , на зупинці він перший почав наносити удари ОСОБА_12 , оскільки знаходився ближче до нього, ніж ОСОБА_9 .

Показання свідка ОСОБА_38 , яка суду пояснила, що знайома з ОСОБА_12 , ОСОБА_39 та ОСОБА_40 21.11.2017 вона прийшла зустрічати подругу на кінцеву зупинку маршрутного таксі № 8. Стояла одна, підійшов ОСОБА_12 та вони розмовляли. ОСОБА_12 розповів, що ОСОБА_41 його звинувачує в крадіжці грошей в будинку. Пізніше приїхала подруга ОСОБА_42 . ОСОБА_12 сказав, що зараз повернеться і вона побачила, як з кручі йдуть ОСОБА_41 та ОСОБА_29 , який тримав в руці биту. ОСОБА_12 підійшов до ОСОБА_43 та запропонував тому відійти поговорити. Хлопці почали відходити, та вона почула, як ОСОБА_29 сказав, « ОСОБА_44 , бий його!». ОСОБА_12 відходив назад кажучи «Навіщо ви це робите, двоє на одного?», а хлопці бігали навколо, була бійка. Вона бачила, як ОСОБА_29 стоячи спиною до неї замахнувся та ударив ОСОБА_12 битою по голові. Від удару бита розламалась на три частини. Менше ніж через хвилину ОСОБА_41 присів та закричав. Перед цим ОСОБА_12 крикнув, «Ти мані голову проломив!». ОСОБА_12 тримаючись за голову побіг в бік кручі. ОСОБА_29 бігав з палицею та кричав ОСОБА_12 , щоб той зачекав, оскільки вони ще не договорили. ОСОБА_41 дійшов до зупинки, тримався рукою за бік. ОСОБА_41 підняв кофту, з рани під лівою пахвою на грудній клітині текла кров. Пізніше приїхав ОСОБА_45 та разом з ОСОБА_46 відвезли ОСОБА_43 в лікарню. Крім того свідок пояснила, що ніж того вечора ні у кого не бачила.

Заява ОСОБА_10 від 21.11.2017 за змістом якої останній просив притягнути до кримінальної відповідальності невідому особу, котра 21.11.2017 приблизно о 19 год. 30 хв. на кінцевій зупинці маршрутного таксі № 8, мікрорайон Завадівка, спричинив його неповнолітньому сину ОСОБА_9 2000 року народження колото-різану рану з лівої сторони, верхньої частини тулубу (а.п. 115).

Протокол огляду місця події від 21.11.2017, яким зафіксований огляд відкритої ділянки місцевості, а саме кінцевої зупинки маршрутного таксі, по вул. Мотокросній у м. Кропивницькому, поруч з будинком № 38. Поруч з даним будинком розташована недобудована споруда з шиферним перекриттям, через дорогу розташований будинок АДРЕСА_5 . Споруда розташована на відстані 2,5 метри від проїзної частини дороги, на цій ділянці виявлено дев`ять плям речовини бурого кольору. З місця огляду вилучені зразки речовини бурого кольору (а.п. 116).

Протокол огляду місця події від 21.11.2017, яким зафіксований огляд кабінету приймання хворих КЗ «Кіровоградська лікарня швидкої медичної допомоги», в якому знаходяться особистий одяг ОСОБА_9 : кофта сірого кольору з слідами речовини бурого кольору, кофта чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, футболка чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, штани чорного кольору, штани натільні чорного кольору, пара кросівко чорного кольору, які вилучені (а.п. 121).

Заява ОСОБА_9 від 04.01.2018, за змістом якої останній просив органи поліції притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_12 , який 21.11.2017 знаходячись біля зупинки по вул. Мотокросній у м. Кропивницький спричинив тілесні ушкодження (а.п. 122).

Відповідь КЗ «Кіровоградська міська лікарня швидкої медичної допомоги» на запит слідчого, в якій вказано, що хворий ОСОБА_9 знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні № 2 з 21.11.2017 по 22.11.2017, де провів 1 ліжко-день. Фактична вартість одного ліжко-дня без медикаментів складає 676,37 грн. (а.п. 132).

Висновок експерта від 14.12.2017 № 925судово-медичної експертизи, яким встановлено, що кров потерпілого ОСОБА_9 належить до першої групи (а.п. 146).

Висновок експерта від 29.11.2017 № 872судово-медичної експертизи, яким встановлено, що кров ОСОБА_12 належить до другої групи (а.п. 150).

Висновок експерта від 21.11.2017 № 866судово-медичної експертизи, яким встановлено, що кров ОСОБА_12 належить до другої групи, а кров потерпілого ОСОБА_9 належить до першої групи. На куртці підозрюваного ОСОБА_12 знайдена кров людини (об`єкти 1-9, 11-14, 16, 17). При визначенні групової належності в об`єктах 1-3,6,7, 11-14, 16, 17 виявлений антигени А і Н, що свідчить про походження крові або від однієї особи з другою групою крові з супутнім антигеном Н, або від декількох осіб, оганізмам яких притаманні ці антигени, тобто другої та першої груп. Таким чином, кров в об`єктах 1-3, 6, 7, 11-14, 16, 17 може походити від ОСОБА_12 , при цьому не виключається можливість домішки в цих об`єктах крові потерпілого ОСОБА_9 . При визаченні групової належності в об`єктах 4, 5, 8, 9 виявлені антигени А, В, Н, що свідчить про походженя крові або від однієї особи з другою групою крові з супутнім антигеном Н, або від декількох осіб, організмам яких притаманні ці антигени з першою, другою, третьою та четвертою групами крові. Таким чином в об`єктах 4, 5, 8, 9 не виключається можливість домішки крові підозрюваного ОСОБА_12 і потерпілого ОСОБА_9 (а.п. 155).

Висновок експерта від 21.11.2017 № 865судово-медичної експертизи, яким встановлено, що кров ОСОБА_12 належить до другої групи з супутнім антигеном Н, а кров потерпілого ОСОБА_9 належить до першої групи. На джемпері потерпілого ОСОБА_9 знайдена кров людини (об`єкти 1, 2). При визначенні групової належності в об`єкті 1 встановлена перша група крові, що свідчить про походження крові ОСОБА_9 , від ОСОБА_12 така кров походити не може. В об`єкті 2 виявлені антигени А і Н, що свідчить про походження крові або від однієї особи з другою групою крові з супутнім антигеном Н, або від декількох осіб, організмам яких притаманні ці антигени з першою та другою групами крові. Таким чином кров в об`єкті 2 може походити від ОСОБА_12 , при цьому не виключається можливість домішки крові і потерпілого ОСОБА_9 (а.п. 160).

Висновок експерта від 21.11.2017 № 864судово-медичної експертизи, яким встановлено, що кров ОСОБА_12 належить до другої групи з супутнім антигеном Н, а кров потерпілого ОСОБА_9 належить до першої групи. В двох зразках грунту, вилучених при огляді місця події знайдена кров людини (об`єкти 1, 2). При визначенні групової належності в об`єктах 1, 2 виявлені антигени А і Н, що свідчить про походження крові або від однієї особи з другою групою крові з супутнім антигеном Н, або від декількох осіб, організмам яких притаманні ці антигени з першою та другою групами крові. Таким чином кров в об`єктах 1, 2 може походити від ОСОБА_12 , при цьому не виключається можливість домішки крові і потерпілого ОСОБА_9 (а.п. 165).

Висновок експерта від 11.01.2018 № 41, судово-медичної експертизи медичної документації ОСОБА_9 , яким встановлено, що у ОСОБА_47 мається тілесне ушкодження у виді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва по задній поверхні в проекції 6-межребір`я. Дане тілесне ушкодження утворилося від травматичного контакту з об`єктом, що мав загострене вістря, вірогідно пласку форму та загострений ріжучий край і володів колюче-ріжучими властивостями, могло утворитись в строк вказаний в постанові та відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію небезпеки для життя в своєму клінічному перебігу. Механізм утворення, характер вищезазначеного тілесного ушкодження відповідає механізму на який вказує потерпілий ОСОБА_9 в протоколі слідчого експерименту від 04.01.2018 (а.п. 173)

Висновок експерта від 05.01.2018 № 1552 за наслідком проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_12 , яким встановлено, що на тілі ОСОБА_12 виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден на фоні підшкірних крововиливів в проекції правої вилиці, в проекції правої вітки нижньої щелепи та лівого крила носа, а також у вигляді підшкірних крововиливів на фоні ледь помітних синців правій надключичній ямці, в проекції дзьобоподібного відростка лівої лопатки, в лівій надлопатковій ділянці, по зовнішній поверхні грудної клітини зліва, по задньозовнішній поверхні лівого плеча, по зовнішній поверхні лівого стегна. Пошкодження є результатом тупих трасуючих впливів та виникли в строк в межах близько 12 годин до проведення експертизи. Виявлені тілесні ушкодження за умови відсутності пошкоджень кісток обличчя та грудної клітини, як окремо, так і в сукупності, мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів. Визначити наявність, характер, механізм спричинення та ступінь тяжкості тілесних пошкоджень, як і під марлевою пов`язкою на голові постраждалого, неможливо через ненадання медичних документів. (а.п. 230)

Оцінюючи протокол проведення слідчого експерименту від 04.01.2018 за участі потерпілого ОСОБА_9 з точки зору належності, допустимості та достовірності суд бере до уваги наступне. За змістом протоколу ОСОБА_9 розповів, що 21.11.2017, приблизно о 17 год. 30 хв. до нього додому зайшов ОСОБА_48 , який повідомив, що прийшов разом з ОСОБА_49 , який попросив повернути йому ДВД-програвач, він віддав ОСОБА_50 програвач, який відніс його ОСОБА_51 . Потім він вийшов на вулицю, де стояв ОСОБА_52 , з яким привітався. В цей час помітив у ОСОБА_53 ніж у вигляді півкола, серпа, довжиною близько 15 см. Запитав у ОСОБА_12 навіщо йому ніж, на що той відповів, «а що неможна». Потім зайшов в будинок, слідом за ним зайшов ОСОБА_29 , який запропонував піти прогулятись. Він розповів ОСОБА_50 , що підозрює ОСОБА_12 в крадіжці грошей в сумі 1000 грн. з його будинку тому йому необхідно поговорити з цього питання з ОСОБА_12 . Він взяв з будинку биту, щоб нанести ОСОБА_54 тілесні ушкодження, про що сказав ОСОБА_50 . Вони пішли в напрямку вулиці Завадівської, піднялись до зупинки громадського транспорту по вулиці Мотокросній, де побачили ОСОБА_55 . Коли ОСОБА_56 помітив їх, почав іти назустріч. Коли ОСОБА_56 помітив їх, тримав руки у кишенях та сказав йому, що треба розмовляти. Коли ОСОБА_56 наблизився до нього, між ними почалася бійка. В цей час в руках ОСОБА_53 він побачив ніж, який бачив раніше. Ніж тримав у правій руці. ОСОБА_9 показав та пояснив, як ОСОБА_56 тримаючи ніж в правій руці вдарив його в область грудної клітини зліва та він схопився правою рукою за лівий бік. В цей час ОСОБА_57 вдарив ОСОБА_53 палицею по голові, щоб захистити його. Після чого ОСОБА_56 почав тікати від них. Як ОСОБА_12 наносив удар ножем він не бачив. (а.п. 130).

Поруч з цим, дані викладені у протоколі проведення слідчого експерименту зводяться до показань ОСОБА_9 щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Під час допиту потерпілого ОСОБА_9 в судовому засіданні останнім надані показання, які не відповідають змісту протоколу проведеного слідчого експерименту. Враховуючи загальну засаду кримінального провадження Безпосередність дослідження показань, суд надає перевагу показанням отриманим при допиті ОСОБА_9 судом, як потерпілого. Крім того суперечності щодо викладених обставин має і сам протокол, оскільки в ньому вказано, що ОСОБА_9 показує та пояснює, як ОСОБА_12 тримаючи в правій руці ніж вдарив його в область грудної клітини зліва. Однак, в подальшому протокол містить текст про те, що як ОСОБА_12 наносив удар ножем ОСОБА_9 не бачив.

За наведених вище обставин, суд визнає протокол проведення слідчого експерименту від 04.01.2018 за участі потерпілого ОСОБА_9 належним та допустимим, але недостовірним доказом, тому відкидає його при з`ясуванні фактичних обставин справи.

Суд визнає показання потерпілої особи ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_58 , та фактичні дані, які містятьзаяви ОСОБА_10 , протоколи огляду місця події, відповідь КЗ «Кіровоградська міська лікарня швидкої медичної допомоги», всі висновки експертів та показання обвинуваченого ОСОБА_12 належними, допустимими та достовірними доказами.
Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_12 , а саме в скоєнні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння характеризується прямим або непрямим умислом. Доказів того, що обвинувачений діяв умисно, передбачав наслідки своїх дій та бажав настання наслідків у вигляді тілесних ушкоджень у потерпілого, в ході судового розгляду не здобуто.
Сукупність оцінених судом за цим епізодом доказів суд визнає такою, що з усією достатністю доводить, що ОСОБА_12 з метою захисту охоронюваного законом права на власне життя наніс тяжке тілесне ушкодження ОСОБА_9 , яке було необхідне і достатнє в даній обстановці для негайного припинення посягання.
Доходячи такого висновку суд враховує позицію, висловлену в постанові Колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26 квітня 2018 року в справі № 342/538/14-к (провадження № 51-646 км 18) яка передбачає, що для вирішення питання щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання. До критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать: наявність суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій, які б не перевищували меж необхідності, а шкода особі, яка здійснює посягання, не перевищувала б ту, яка для цього необхідна.
З`ясовуючи наявність стану необхідної оборони у ОСОБА_12 суд виходить із сукупності всіх встановлених фактичних обставин події, яка відбулася 21.11.2017 приблизно о 20 год. 00 хв. на кінцевій зупинці громадського транспорту маршрутного таксі № 8, що розташована за адресою: м. Кропивницький, вул. Мотокросна, на фоні неприязних відносин між обвинуваченим ОСОБА_12 і ОСОБА_9 . Стан необхідної оборони у ОСОБА_12 виник в момент вчинення суспільно небезпечного посягання на його життя з боку двох осіб - ОСОБА_15 та ОСОБА_9 . Суд враховує подійї які передували бійці (розмова ОСОБА_12 з ОСОБА_15 та ОСОБА_9 , поруч з будинком за адресою: АДРЕСА_4 , під час якої останні бачили у ОСОБА_12 ніж, тому взяли дерев`яну биту та пішли шукати ОСОБА_12 , який покинув місце розмови, з метою з`ясування стосунків), поведінку нападників, інтенсивність і характер їх дій та спрямованість умислу (в момент коли ОСОБА_12 підійшов до ОСОБА_15 та ОСОБА_9 поговорити, перший удар заздалегідь підготовленим знаряддям (дерев`яною битою) ОСОБА_12 в голову наніс ОСОБА_59 , а ОСОБА_9 відразу почав наносити удари кулаками в голову ОСОБА_12 ). За наведених обставин суд вважає, що такі дії ОСОБА_9 та ОСОБА_15 вказують на наявність у них умислу спричинення ОСОБА_12 тілесних ушкоджень та давали ОСОБА_12 , завчаючи на чисельну перевагу та наявність підготовленого знаряддя для нанесення тілесних ушкоджень, підстави сприймати загрозу його життю та здоров`ю як реальну.
При цьому суд вважає, що ОСОБА_12 , як особа, яка захищалась віл реального посягання на життя та здоров`я, за встановлених обставин події, не мав можливості ефективно відбити напад двох осіб, одна з яким мала заздалегідь підготовлене знаряддя для нанесення тілесних ушкоджень дерев`яну биту, іншими засобами із заподіянням нападникові меншої шкоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 36 КК України не є перевищенням меж необхідної оборони і не має наслідком кримінальну відповідальність застосування зброї або будь-яких інших засобів чи предметів для захисту від нападу озброєної особи або нападу групи осіб, а також для відвернення протиправного насильницького вторгнення у житло чи інше приміщення, незалежно від тяжкості шкоди, яку заподіяно тому, хто посягає.
Перевіряючи наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, суд враховує відповідність знарядь захисту (ніж) і нападу (дерев`яна бита), характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася (заподіяння тілесних ушкоджень, загроза життю), та обставини, що впливали на реальне співвідношення сил, зокрема: місце і час нападу, його раптовість, неготовність ОСОБА_12 до його відбиття, кількість нападників (двоє) і того, хто захищався (одна особа), їхні фізичні дані (одного віку та статі, не мали фізичних вад) та те що ОСОБА_9 та ОСОБА_15 мали на меті заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_12 . За таких обставин суд визнає, що в діях ОСОБА_12 не було перевищення меж необхідної оборони.
Суд вважає, що стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом, що ОСОБА_12 не мав підстав для вжиття заходів для захисту і що ці заходи явно не відповідали небезпечності посягання та обстановці захисту.
З огляду на викладене, суд приходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_12 умислу на спричинення ОСОБА_9 тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тому ОСОБА_12 підлягає виправданню на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Прокурором в інтересах держави в особі КЗ «Кіровоградська міська лікарня швидкої медичної допомоги» заявлена позовна заява про стягнення майнової шкоди з ОСОБА_12 в сумі 676,37 грн. В обґрунтування позовної заяви покладено те, що ОСОБА_12 заподіяв умисне тяжке тілесне ушкодження ОСОБА_9 , який проходив лікування в хірургічному відділенні № 2 КЗ «Кіровоградська міська лікарня швидкої медичної допомоги», на яке останні понесли витрати на лікування в сумі 676,37 грн. Ці витрати слід стягнути з ОСОБА_12 , як з особи, що спричинила тілесне ушкодження.

Вирішуючи цивільний позов, суд бере до уваги положення ст. 1169 ЦК України, за яким - шкода, завдана особою при здійсненні нею права на самозахист від протиправних посягань, у тому числі у стані необхідної оборони, якщо при цьому не були перевищені її межі, не відшкодовується.
Спираючись на те, що під час розгляду кримінального провадження суд встановив, що ОСОБА_12 спричинив тілесне ушкодження ОСОБА_9 саме при здійсненні права на самозахист від протиправних посягань останнього, у стані необхідної оборони, підстави для стягнення майнової шкоди з ОСОБА_12 відсутні. За таких обставин в задоволенні позовної заяви слід відмовити.

Питання про долю речових доказів судом вирішується у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні в сумі 1779,66 грн. у відповідності з вимогами ст. 124 КПК України слід стягнути з ОСОБА_12 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 22, 284, 368, 371, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_12 обраховувати з моменту фактичного затримання після набрання вироком законної сили.

Зарахувати до строку відбутого покарання строк попереднього ув`язнення з 21.11.2017 по 07.05.2018, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Застосований обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби залишити без змін до набрання вироком законної сили.
ОСОБА_12 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та виправдати за відсутністю в його діях складу злочину.
Речові докази: мобільний телефон LenovoC2 (L10a40) Black переданий на зберігання ОСОБА_7 залишити останньому, як належний. Кросівки «Найк» передані на зберігання ОСОБА_8 залишити останньому, як належні. Куртку ОСОБА_12 передану на зберігання в камеру схову Кропивницього ВП ГУНП в області повернути ОСОБА_12 . Одяг та кросівки потерпілого ОСОБА_9 передані на зберігання в камеру схову Кропивницього ВП ГУНП в області повернути ОСОБА_9 . Паперові конверти із зразками грунту та контрольними зразками грунту, речовиною бурого кольору передані на зберігання в камеру схову Кропивницього ВП ГУНП в області знищити. Оптичні диски залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження.

В задоволенні цивільного позову прокурора в інтересах держави в особі КЗ «Кіровоградська міська лікарня швидкої медичної допомоги» про стягнення майнової шкоди з ОСОБА_12 в сумі 676,37 грн. відмовити.

Стягнути з ОСОБА_12 на користь держави витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні в сумі 1779,66 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Ленінський районний суд м. Кіровограда, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_60