Провадження 11-кп/792/163/18
Справа № 669/1178/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.125 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8
представника потерпілої ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_10
захисника ОСОБА_11
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000199 від 11.10.2016 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Білогірського районного суду від 05 грудня 2017 року, -

в с т а н о в и л а:
Вироком Білогірського районного суду від 05 грудня 2017 року
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тихомель, проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, військовозобов`язаного, на утриманні має чотирьох неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого в порядку ст.89 КК України, -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподаткованих мінімумів доходів громадян (шістсот вісімдесят гривень).

Строк відбування покарання ОСОБА_10 ухвалено рахувати з моменту пред`явлення вироку суду до виконання.

Цивільний позов потерпілої в частині стягнення матеріальної шкоди залишено без розгляду. Стягнуто з ОСОБА_10 на Користь ОСОБА_8 10000 ( десять тисяч) грн моральної шкоди.

Речовий доказ: дерев`яну палицю, довжиною 97 см. та в діаметрі 3,4 см. знищено.

За вироком суду, 11 жовтня 2016 року близько 18 години 10 хвилин навпроти житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_10 під час конфлікту з потерпілою ОСОБА_8 , на ґрунті особистих довготривалих неприязних відносин, умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, наніс два удари навідмаш дерев`яною палицею, яку тримав у правій руці, в область правого плеча ОСОБА_8 .

Внаслідок зазначених протиправних дій, ОСОБА_10 умисно спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді двох синців на передньо-зовнішній поверхні правого плеча, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_10 просить вирок Білогірського районного суду від 05 грудня 2017 року скасувати, а кримінальне провадження закрити за відсутності події кримінального правопорушення.
При цьому вказує про порушення судом норм кримінального процесуального закону, зокрема: ст.ст. 370, 94 КПК України, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
У вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_10 своєї вини не визнав та пояснив, що ОСОБА_8 вдарила палицею, якою тримала в руках його дружину ОСОБА_12 , відреагувавши на це обвинувачений, відбив вказану палицю, яка розломилася на двоє. Наміру вдарити ОСОБА_8 ОСОБА_10 не мав.
Як на доказ вини ОСОБА_10 , суд у вироку послався на показання потерпілої ОСОБА_8 , її чоловіка ОСОБА_13 , як свідка, які не були послідовними щодо деталей фактичних обставин події 11 жовтня 2016 року, на показання свідка ОСОБА_14 , який пояснив, що давав свідчення на користь потерпілої під тиском прокурора ОСОБА_7 та на прохання потерпілої, які не відповідають дійсності та свідка ОСОБА_12 дружини обвинуваченого. Суд не дав належної оцінки показам учасників процесу та безпідставно послався, як на належний доказ, на висновки судово-медичного експерта та результати слідчого експерименту.
Таким чином позиція ОСОБА_10 у справі не спростована і кримінальне провадження має бути закрите за відсутності події кримінального правопорушення.

У запереченні на апеляційну скаргу потерпіла ОСОБА_8 просить вирок Білогірського районного суду від від 05.12.2017 р. залишити в силі, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 без задоволення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого та його захисника, потерпілої, представника потерпілої, думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненому злочині при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав, проте не заперечував та підтвердив обставини наявності конфлікту з потерпілою.

Пояснив, що з потерпілою ОСОБА_8 є сусідами. Зранку 11 жовтня 2016 року разом із ОСОБА_13 та ОСОБА_14 випасали худобу на пасовищі. Після обіду ОСОБА_13 змінила його дружина потерпіла у справі.

Коли ОСОБА_10 , ОСОБА_14 та ОСОБА_8 у вечірній час повертались додому, зі свого господарства вийшов ОСОБА_13 із арматурою в руках та почав обзивати обвинуваченого нецензурними словами. До обвинуваченого підійшла дружина ОСОБА_12 , а потерпіла приєдналась до ОСОБА_13 , виражаючись на адресу його і дружини нецензурною лайкою.

В ході суперечки ОСОБА_8 намагалась вдарити ОСОБА_12 палкою, яку тримала у руках, однак обвинувачений вчасно зреагував, відбивши удар.

Наміру вдарити ОСОБА_8 ОСОБА_10 не мав. Зазначив, що ніхто більше їх конфлікту не бачив, в тому числі і свідок обвинувачення ОСОБА_14 , який спершу під впливом потерпілої оговорив обвинуваченого.

Потерпіла ОСОБА_8 суду пояснила, що з обвинуваченим є сусідами та у них уже тривалий час неприязні відносини через побутові непорозуміння.

11 жовтня 2016 року в післяобідню пору вона змінила свого чоловіка на пасовищі, де він разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_14 випасали худобу. Коли вона прийшла, то ОСОБА_10 протягом всього часу розмовляв по телефону і зовсім їм не допомагав. Вона зробила йому зауваження, на що ОСОБА_10 почав обзивати ОСОБА_8 нецензурними словами. Про це потерпіла повідомила свого чоловіка. Коли вони - потерпіла, обвинувачений та ОСОБА_14 повернулися в село ОСОБА_13 вийшов на вулицю та почав виясняти з ОСОБА_10 , чому він ображав дружину. Між ними виникла сварка. До ОСОБА_10 підійшла дружина ОСОБА_12 , тримаючи в руках дерев`яний стілець та вдарила потерпілу ним декілька разів. В цей же час обвинувачений ОСОБА_10 дерев`яною палицею, яку тримав у руках, наніс ОСОБА_8 два удари в область плеча.

Свідок ОСОБА_13 дав покази, що 11 жовтня 2016 року, після випасу худоби у нього з ОСОБА_10 виникла сварка з приводу того, що обвинувачений обзивав його дружину - потерпілу нецензурними словами і ображав. В конфлікт вмішалась ОСОБА_12 , яка стала наносити дружині удари дерев`яним стільцем, а ОСОБА_10 вдарив потерпілу палицею по руці.

Свідок ОСОБА_14 , в судових засіданнях 6 березня та 16 червня 2017 року вказав, що останній був очевидцем конфлікту між сім`ями ОСОБА_10 та ОСОБА_8 . Сварка розпочалась в той час коли свідок перебував на подвір`ї потерпілої, тому що ОСОБА_13 обурився образами ОСОБА_10 на адресу його дружини. В сварку втрутилась дружина ОСОБА_10 - ОСОБА_15 і нанесла декілька ударів потерпілій по різних частинах тіла. Згодом ОСОБА_10 наніс ОСОБА_8 два удари палицею, яку тримав в руках, по правій руці останньої.

В подальшому свідок змінив покази та повідомив, що ніякого конфлікту він не бачив, а неправдиві покази він надав суду через те, що ОСОБА_8 йому уже набридла.

Свідок ОСОБА_12 , яка є дружиною обвинуваченого, пояснила, що конфлікт 11 жовтня 2017 року дійсно мав місце. Остання зазначила, що саме ОСОБА_8 наносила їй удар, а чоловік своєю палицею намагався тричі відбити палицю потерпілої, але по тілу не попадав. Разом з тим, підтвердила, що свідок ОСОБА_14 був очевидцем подій того дня.

Також вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненому кримінальному правопорушенні підтверджується письмовими доказами:

- протоколом огляду місця події з фототаблицями від 25 жовтня 2016 року відповідно до якого проведено огляд ділянки території по АДРЕСА_1 навпроти господарств №6 та №4. Під час огляду ОСОБА_10 добровільно видав, а слідчий вилучив дерев`яну палицю, довжиною 97 см., діаметром 3,4 см. Речовий доказ дерев`яна палиця, оглянутий в судовому засіданні. Обвинувачений та потерпіла вказали, що саме досліджена палиця була у руках ОСОБА_10 під час конфлікту 11 жовтня 2016 року (а.п.а.п.34-39);

- постановою про визнання та приєднання речових доказів до кримінального провадження від 25 жовтня 2016 року, відповідно до якої визнано дерев`яну палицю, довжиною 97 см. та в діаметрі 3,4 см., речовим доказом по кримінальному провадженні (а.п.43);

висновком експерта Хмельницького обласного бюро судово-медичної експертизи №434 від 12.10.2016 року за даними якого у ОСОБА_8 було виявлено різного роду тілесні ушкодження, серед яких два синці на передньо-зовнішній поверхні правового плеча, які за своїм характером належать до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості (а.п.45-46);

висновком експерта (додаткового) Хмельницького обласного бюро судово-медичної експертизи № 439 від 17.10.2016 року відповідно до якого виявлені у ОСОБА_8 два синці на передньо-зовнішній поверхні правого плеча виникли від дії тупого твердого предмета (предметів) циліндричної довгастої форми, могли виникнути внаслідок двох ударів дерев`яною палицею, в строк та при обставинах вказаних в постанові та обстежуваною, за своїм характером належать до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості (а.п. 47-48);

Суд відповідно до вимог ст.94 КПК України дав належну оцінку усім зібраним по справі доказам, вірно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_10 за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, та прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_10 в умисному заподіянні потерпілій ОСОБА_8 легких тілесних ушкоджень.

Враховуючи викладене безпідставними є доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_10 про те, що суд прийшов до помилкового висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_10 призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого ним злочину та особи винного.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання судом першої інстанції не встановлено, не встановлено таких обставин і судом апеляційної інстанції.

При призначенні покарання суд врахував, що ОСОБА_10 раніше не судимий в силу ст.89 КК України, по місцю проживання характеризується позитивно, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, доглядає за престарілою матір`ю ОСОБА_16 , 1931 року народження.

Враховуючи вказані обставини суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про обрання ОСОБА_10 покарання у вигляді штрафу, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Необґрунтованими є доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_10 про те, що суд не дав належної оцінки показам учасників процесу.
Суд дав належну оцінку показам учасників кримінального провадження, зокрема показам потерпілої ОСОБА_8 які узгоджуються з іншими доказами по справі та підтверджуються даними відеозапису слідчого експерименту від 20 жовтня 2016 року, в ході якого потерпіла детально розповіла про обставини заподіяння їй обвинуваченим легких тілесних ушкоджень та продемонструвала спосіб їх спричинення. Потерпіла ОСОБА_8 прямо вказала на ОСОБА_10 як на особу, яка завдала їй тілесних ушкоджень. Покази потерпілої щодо фактичних обставин провадження повністю узгоджуються з даними висновків експерта щодо способу, механізму, локалізації тілесних ушкоджень.

Крім того, в матеріалах справи відсутні належні дані, які б викликали сумніви в достовірності послідовних показань потерпілої ОСОБА_8 .

Щодо показів свідка ОСОБА_14 то суд першої інстанції правильно у вироку вказав, що покази свідка ОСОБА_14 , надані в судових засіданнях 1 серпня та 5 вересня 2017 року, згідно яких свідок не бачив конфлікту та моменту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . ОСОБА_10 , є такими, що не заслуговують на увагу, оскільки є непослідовними, суперечливими та не співпадають із об`єктивними доказами.

Крім того, свідок повідомив суду, що вирішив змінити свідчення на користь ОСОБА_10 у зв`язку із тим, що йому набридла потерпіла.

Свідчення надані вказаним свідком в судових засіданнях 6 березня та 16 червня 2017 року є такими, що узгоджуються з іншими доказами по справі.

Суд належним чином оцінив і покази свідка ОСОБА_12 та правильно вказав, що такі покази не свідчать про невинність обвинуваченого у заподіянні потерпілій тілесних ушкоджень.

Суд дав належну оцінку і показам свідка ОСОБА_13 .

Не впливають на законність вироку суду і твердження про те, що суд безпідставно послався, як на належний доказ, на висновки судово-медичного експерта, оскільки зазначені висновки експерта є послідовними, не містять суперечностей, відповідають вимогам ст.ст.101, 102, 242 КПК України є допустимими доказами та в сукупності з іншими доказами по справі підтверджують, що виявлені у потерпілої ОСОБА_8 тілесні ушкодження, спричиненні внаслідок побиття обвинуваченим.

Безпідставними є твердження апеляційної скарги про те, що результати слідчого експерименту також є недопустимими доказами.

В апеляційній скарзі обвинувачений не навів обґрунтувань, які б давали підстави вважати, що результати слідчого експерименту є недопустимими доказами.

Крім того вказаний доказ отриманий у порядку, встановленому КПК України.

При вирішенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_8 про стягнення на її користь з обвинуваченого ОСОБА_10 моральної шкоди у сумі 25000 грн, суд першої інстанції оцінив заподіяну протиправними діями обвинуваченого потерпілій моральну шкоду на суму 10000 грн.
Колегія суддів вважає, що місцевий суд при визначенні розміру заподіяної потерпілій моральної шкоди не в повній мірі врахував: вимоги ст.23 ЦК України, характер вчиненого обвинуваченим правопорушення, ступінь тяжкості заподіяних обвинуваченим ОСОБА_10 потерпілій тілесних ушкоджень, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також вимоги розумності та справедливості.
Тому колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду в частині цивільного позову про стягнення моральної шкоди слід змінити та стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 4000 грн моральної шкоди.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 задоволити частково.

Вирок Білогірського районного суду від 05 грудня 2017 року відносно ОСОБА_10 в частині цивільного позову про стягнення моральної шкоди змінити.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 4000 (чотири тисячі) грн моральної шкоди.

В решті вирок Білогірського районного суду від 05 грудня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом:
суддя Апеляційного суду Хмельницької області ОСОБА_2