Дата документу 08.02.2018 Справа № 554/854/18
Справа № 554/854/18
Провадження № 1-кс/554/1412/2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000470 від 03.02.2018, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України про арешт майна -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого посилається на наступне.
У провадженні СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області знаходяться матеріали кримінального провадження №0000470 від 03.02.2018 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 286 КК України.

Проведеним у кримінальному провадженні досудовим розслідуванням установлено, що 03.02.2018 року близько 09 год. 45 хв. по вул. Х. Шосе у м. Полтаві з с. Копили, Полтавського району, Полтавської області у напрямку вул. Кагамлика м. Полтави, рухався автомобіль марки «AUDI 100» д.н.з. « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в районі «Дитячої планети», розташованої по вул. Х. Шосе в м. Полтава, не справився з керуванням та допустив зіткнення з бетонною опорою, в результаті чого отримав тілесні ушкодження. Внаслідок ДТП ОСОБА_4 було госпіталізовано до нейрохірургічного відділення Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфосовського.

Внаслідок ДТП ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження і був доставлений до нейрохірургічного відділення Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфосовського.

03.02.2018 СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області відомості за вказаним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000470 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 286 КК України.

03.02.2018 за результатами огляду місця дорожньо-транспортної пригоди вантажний сідловий тягач «DAF FT CF 85.410» д.н.з. НОМЕР_2 був вилучений і поміщений для подальшого зберігання на майданчик Полтавської філії ДП МВС України «Інформ-ресурси» за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, 164.

03.02.2018 слідчим винесено постанову про визнання сідлового тягача «DAF FT CF 85.410» д.н.з. НОМЕР_2 речовим доказом у кримінальному провадженні №0000470.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. В свою чергу, слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Згідно п.п. 1, 4 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
У ч. 3 ст.170 КПК України вказано, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто являється речовим доказом в кримінальному провадженні.
Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 173 КПК України, тобто воно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні або за рахунок якого може бути відшкодовано шкоду, завдану кримінальним правопорушенням.

В даному випадку є достатні та обґрунтовані підстави вважати сідловий тягач «DAF FT CF 85.410» д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 є ТОВ «Комплекс Агромарс», юридична адреса: 02094, м.Київ, вул. Пожарського 3, речовим доказом, який може бути використано як речовий доказ.

Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вказаного кримінального правопорушення, з метою збереження слідової інформації та загалом речового доказу, необхідністю встановлення обставин, що вирішуються в ході досудового розслідування, у т.ч. шляхом можливих відповідних судових експертиз, у т.ч. експертизи технічного стану транспортного засобу для встановлення об`єктивних обставин, за яких сталося випадіння пасажира з салону транспортного засобу під час його руху, а також запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження сідлового тягача «DAF FT CF 85.410» д.н.з. НОМЕР_2 , вирішення питання про відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), є потреба в накладенні арешту на майно.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та прохав задовільнити.
Володілець майна в судове засідання не з`явився повідомлений належним чином про дату та час судового розгляду.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 задовольнити
Накласти арешт на сідловий тягач «DAF FT CF 85.410» д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 є ТОВ «Комплекс Агромарс», юридична адреса: 02094, м.Київ, вул. Пожарського 3, з позбавленням права на його відчуження, розпорядження, та користування та, який буде зберігатися на території Полтавської філії ДП МВС України «Інформ-ресурси» за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, 164, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1