У Х В А Л А

04 грудня 2013 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Здоровиця О.В.,

при секретарі Сисенко Ю.В.

за участю

прокурора Кожевнікова О.В.

захисника ОСОБА_1

обвинуваченого ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_2 про зміну запобіжного заходу в кримінальному проваджені за обвинуваченням:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, який мешкає Донецька область, м.Добропілля, вул..Луганського 1957

у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.28, ч.1 ст.203-2 КК України,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, який мешкає Донецька область, м.Добропілля, вул..Гагарина 2858

у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.28, ч.1 ст.203-2 КК України,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5. Уродженцяс.Гарни Котайського району ОСОБА_5, громадянина ОСОБА_5, який мешкає с.Золотий Колодязь Добропільського району Донецької області, вул.Леніна, 35

у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.28, ч.1 ст.203-2, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України,

В С Т А НО В И В:

04 грудня 2013 року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області від обвинуваченого ОСОБА_2 надійшло клопотання про зміну обраного йому запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання. Своє клопотання обґрунтовує тим, що виконати ухвалу слідчого судді від 29.08.2013 року щодо внесення застави в розмірі 114700 гривень він не має можливості, так як тривалий час не працює через неможливість знайти роботу. На даний час існує за рахунок випадкових заробітків. Грошових заощаджень у нього не має. Будь-якого майна, яке б він міг внести в якості застави і виконати ухвалу слідчого судді він також не має. Також зазначив, що він має постійне місце мешкання, з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави він не від кого не переховувався, активно співпрацював з правоохоронними органами, ніякої протидії ходу розслідування у кримінальній справі не робив і не намагався будь-яким чином впливати на його хід, завжди за вимогою слідчого та суду зявлявся до слідчого та до суду, що і намагається робити в подальшому. На підставі викладеного, а також враховуючи, що він раніше не судимий просить змінити йому міру запобіжного заходу з застави на особисте зобовязання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_1 підтримали клопотання і просили його задовольнити.

Прокурор Кожевніков О.В. заперечував проти вказаного клопотання вважав, що підстав для зміни запобіжного заходу не має, так як ОСОБА_2 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, не працює, тому є підстави вважати, що обвинувачений може здійснювати тиск на свідків або іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження.

Заслухавши обвинуваченого, захисника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Донецька від 29.08.2013 року відносно ОСОБА_2 був обраний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 114700 гривень.

Ухвалою суду від 24.09.2013 року запобіжний захід у вигляді застави обраний відносно ОСОБА_2, на підставі ст.315 КПК України, був продовжений.

Відповідно до ст..331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ч.7 ст.194 КПК України, до підозрюваного, обвинуваченого у вчиненні злочину, за який передбачено основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, може бути застосовано запобіжний захід лише у вигляді застави або тримання під вартою у випадках та в порядку, передбачених цією главою.

Враховуючи наведене, а також те, що судове провадження є незавершеним, ОСОБА_2 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, який згідно ст..12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді штрафу в розмірі від десяти тисяч до сорока тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів, у звязку з чим, відповідно до ч.7 ст.194 КПК України, до останнього може бути застосована міра запобіжного заходу лише у вигляді застави або тримання під вартою, залишаються існувати ризики, передбачені ст..177 КПК України, а саме можливість переховуватись від суду, про що свідчить факт його офіційного не працевлаштування та відсутності необхідності постійного знаходження за місцем мешкання, а також факт можливості незаконно впливати на свідків в особі гравців, що мають боргові обовязки перед ним, суд приходить до висновку про те, що підстав для задоволення клопотання обвинуваченого не існує.

Керуючись ст..331, 194, 201,372 КПК України,

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_2 про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання відмовити.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти даної ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Надруковано в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

Суддя О.В.Здоровиця