Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 1616/4460/2012
Провадження № 1-в/553/22/2018
У Х В А Л А
Іменем України

17.10.2018 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника адвоката - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві заяву Полтавського обласного психоневрологічного диспансеру про припинення амбулаторної примусової психіатричної допомоги відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, українця, громадянина України, не одруженого, освіта неповна середня, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В :
У листопаді 2017 року головний лікар та лікар-психіатр Полтавського обласного психоневрологічного диспансеру звернулися до суду з заявою про припинення амбулаторної примусової психіатричної допомоги ОСОБА_6 , посилаючись на те, що за час спостереження в ПОПНД даних про агресивну, невпорядковану поведінку хворого не надходило. На щомісячні огляди з`являвся вчасно, постійно та регулярно приймав підтримуючу амбулаторну терапію, повідомлень про конфлікти з оточуючими не надходило.

В судовому засіданні представник Полтавського обласного психоневрологічного диспансеру лікар ОСОБА_7 подану заяву підтримав та просив задовольнити.

ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_4 підтримали заяву лікарів Полтавського обласного психоневрологічного диспансеру.

Прокурор заперечував проти задоволення заяви, посилаючись на відстукністьпідстав для припинення надання ОСОБА_6 амбулаторної примусової психіатричної допомоги.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, у жовтні 2012 року до Ленінського районного суду м. Полтави надійшла кримінальна справа № 123220089 відносно ОСОБА_6 разом з постановою слідчого СВ Ленінського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області від 29.09.2012 року, затвердженою прокурором Ленінського району м. Полтави, для вирішенні питання про застосування щодо ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру.

Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 31 жовтня 2012 року до ОСОБА_6 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом за місцем проживання. Направлено ОСОБА_6 на примусове лікування у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Ухвалами Київського районного суду м. Полтави від 16.05.2013 року, від 14.11.2014 року продовжувалось застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді лікувальння в психіатричній лікрані у відділенні зі звичайним наглядом.

Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 16.05.2014 року змінено ОСОБА_6 застосування примусових заходів медчиного характеру у вигляді лікувальння в психіатричному закладі у відділенні зі звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Застосування зазначених примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку щодо ОСОБА_6 продовжувалось за клопотанням лікаря Полтавського обласного психоневрологічного диспансеру згідно з ухвалами Ленінського районного суду м. Полтави від 21 квітня 2015 року та від 14 червня 2017 року.

Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру Полтавського обласного психоневрологічного диспансеру від 17.10.2017 року, в зв`язку з регулярними явками на щомісячні огляди в ПОПНД, регулярним (за даними матері) прийомом підтримуючого амбулаторного лікування, відсутністю нових фактів агресивної (невпорядкованої) поведінки ОСОБА_6 потребує припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Відповідно ч. 3 ст. 514 КПК України розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за поданням представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому статтею 95 КК України та статтею 512 КПК України. До подання додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Згідно ст. 19 Закону України "Про психіатричну допомогу" та ч. 2 ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюються судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.

В ч. 1 ст. 515 КПК України передбачено, що суд на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів своєю ухвалою припиняє застосування примусових заходів медичного характеру у разі видужання особи, яка після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу або в неї настав тимчасовий розлад психічної діяльності чи інший хворобливий стан психіки, які позбавляли її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними.

Разом з тим, наявні у справі докази безперечно свідчать про те, що після звернення лікарів Полтавського обласного психоневрологічного диспансеру з заявою про припинення амбулаторної примусової психіатричної допомоги ОСОБА_6 , яка є предметом розгляду у даній справі, його стан здоров`я погіршився.

Так, згідно повідомлення Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. Мальцева від 14.05.2018 року за вих. № 06-10/1892 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інвалід 2 групи безтерміново, поступив в дану лікарню 15.11.2017 року згідно рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 22.11.2016 року про застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом; 11.05.2018 року виписаний згідно ухвали Київського районного суду м. Полтави від 02.05.2018 року про припинення примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до листа Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. Мальцева від 04.09.2018 року за вих. № 06-10/3558, у порядку примусової госпіталізації до даного стаціонару 09.07.2018 року поступив ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , який має ІІ групу інвалідності безтерміново, де перебуває по теперішній час. Згідно рішення Київського райсуду м. Полтави від 11.07.2018 року заява ПОКПЛ ім. О.Ф. Мальцева про госпіталізацію до психіатричного стаціонару в примусовому порядку ОСОБА_6 була задоволена, на даний час він потребує стаціонарного лікування, зв`язку з чим повідомити орієнтовний термін виписки неможливо.

Враховуючи викладене, дослідивши надані в обґрунтування заяви матеріали та заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, з огляду на те, що ОСОБА_6 на даний час продовжує лікування в Полтавській обласній клінічній психіатричній лікарні ім. Мальцева, що свідчить про те, що він не видужав та стан його здоров`я не змінився та не відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру, тобто на час розгляду справи відсутні підстави для припинення застосування примусових заходів медичного характеру, передбачені в ст. 515 КПК України, суд приходить до висновку про те, що заява лікарів Полтавського обласного психоневрологічного диспансеру задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 95 КК України, 512-515 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
В задоволенні заяви Полтавського обласного психоневрологічного диспансеру про припинення амбулаторної примусової психіатричної допомоги ОСОБА_8 - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом семи днів з дня проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1