Справа № 186/1304/18
Провадження № 1-кс/0186/323/18
У Х В А Л А
25 серпня 2018 року слідчий суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участю: старшого слідчого СВ Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області погоджене прокурором Першотравенського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області про арешт майна по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000441 від 24 серпня 2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СВ Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотання погодженим прокурором Першотравенського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , в якому просить накласти арешт, на речі підозрюваного ОСОБА_5 , які були тимчасово вилучені у останнього, а саме: майку синього кольору, джинси синього кольору.

В обґрунтування клопотання старший слідчий зазначає, що 24 серпня 2018 року, о 04 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , перебував на території літнього кафе «Експрес», яке розташоване по вул. Горького, м. Першотравенська Дніпропетровської області. В цей час між ним та ОСОБА_6 , виник конфлікт. Після вказаного конфлікту ОСОБА_6 пішов у двір буд. АДРЕСА_1 . В цей час у ОСОБА_5 на ґрунті виниклих неприязних відносин виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_5 пішов за ним у двір буд. АДРЕСА_1 , де 24 серпня 2018 року, о 04 год. 30 хв. дістав із барсетки, яка була при ньому, розкладний ніж, з довжиною леза 105 мм, наздогнав ОСОБА_6 , і усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно наніс один удар ножом ОСОБА_6 в ділянку живота, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини з випадінням петлі кишківника.

24 серпня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Після затримання ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України у останнього 24 серпня 2018 року було тимчасово вилучено предмети одягу з метою виявлення на них слідів злочину. За результатами огляду предметів одягу ОСОБА_5 на них було виявлено сліди речовини бурого кольору, схожої на кров.

Таким чином, одяг, вилучений у ОСОБА_5 , а саме: майка синього кольору, джинси синього кольору, на яких було виявлено сліди бурого кольору, можуть бути речовими доказами і підлягають арешту з метою забезпечення їх збереження та подальшого проведення відповідних експертиз.

У судовому засіданні старший слідчий та прокурор підтримали клопотання та прохали його задовольнити.

Вислухавши слідчого, прокурора, вивчивши клопотання та додані до нього документи, приходжу до висновку про відмову у задоволенні даного клопотання щодо арешту майна з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна (п.1 ч.2 ст.171 КПК України).

Отже, слідчий повинен довести необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України - можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження цього майна.

Слідчим до клопотання надано витяг з ЄРДР від 24 серпня 2018 року, копію протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24 серпня 2018 року, у якому зазначено, що під час затримання ОСОБА_5 , у останнього було вилучено речі, на які слідчий просить накласти арешт, постанову про долучення до провадження речових доказів від 24 серпня 2018 року.

З урахуванням зазначених та встановлених у судовому засіданні обставин у їх сукупності, приходжу до висновку, що слідчим не доведена необхідність арешту вищевказаного майна, а також не доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а саме можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження цього майна.

Відповідно до частини 1 статті 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись п.18 ч.1 ст.3, ст.ст.98, 170-173, 369-372, 376, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1 .