Справа № 214/2039/18
1-кп/214/545/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року, Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засідані, в м. Кривому Розі, по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000340 від 24.02.2017 року відносно ОСОБА_12 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_15 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, ОСОБА_14 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України, ОСОБА_13 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_12 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_15 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, ОСОБА_14 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України, ОСОБА_13 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

02 квітня 2018 року до суду надійшло письмове клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_12 на 60 діб. В обґрунтування свого клопотання зазначив, що в ході досудового розслідування зібрано сукупність належних і достатніх доказів, які підтверджують вчинення ОСОБА_12 інкримінованого йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 289 КК України. Крім того, на теперішній час не відпали та продовжують існувати ризики, передбачені п.1,3,5 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_12 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні ряду тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі строком понад 5 років. Злочини вчиненні в умовах неочевидності, тобто підозрюваний своїми діями намагається уникати відповідальності за вчинені злочини, тому підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Також, ОСОБА_12 може незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки фактично основною доказовою базою у даному кримінальному провадженні є показання свідків та потерпілих. На теперішній час розгляд справи фактично не розпочато і ще ніхто з вказаних осіб не допитаний в суді. З метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_12 може незаконно впливати на зазначених осіб. Одночасно, ОСОБА_12 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, оскільки підозрюється у вчиненні ряду тяжких кримінальних правопорушень, що підтверджує його схильність до вчинення злочинів. Крім того, на теперішній час не встановлено місцезнаходження автомобіля марки «Volkswagen Polo Sedan» червоного кольору, 2016 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , у незаконному заволодінні якого обвинувачується ОСОБА_12 , однак встановлено що вказаний автомобіль 12.11.2016 знято з реєстрації для реалізації, тому ОСОБА_12 може продовжити вчинення даного злочину та використовуючи інші підроблені документи перепродати вказаний автомобіль.

Прокурор у судовому засіданні підтримав своє клопотання та просив продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_12 на два місяці.

Обвинувачений ОСОБА_12 просив запобіжний захід змінити на запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою та пояснив, що твердження прокурора про наявність ризиків в його діях безпідставні і нічим не обґрунтовані.

Захисник ОСОБА_8 просив змінити запобіжний захід своєму підзахисному з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки прокурор не довів про наявність ризиків передбачених ст..177 КПК України в діях обвинуваченого ОСОБА_12 . Крім того, захисник наполягав врахувати міцні соціальні зв`язки свого підзахисного, постійне місце проживання, наявність на утриманні неповнолітньої дитини та постійне місце роботи.

Обвинувачені ОСОБА_13 і ОСОБА_15 , захисники ОСОБА_9 і ОСОБА_11 , кожен окремо, підтримали думку захисника ОСОБА_8 .

Захисник ОСОБА_10 та обвинувачена ОСОБА_14 , кожен окремо, покладалися на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_6 підтримав клопотання прокурора та просив продовжити діє запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_12 .

Представник потерпілого ОСОБА_7 покладалася на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора частково та зміну запобіжного заходу обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_12 на домашній арешт, виходячи за таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити або скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Прокурором надано письмове клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_12 , оскільки, на його погляд продовжують існувати ризики, передбачені п.1,3,5 ст. 177 КПК України, а саме останній може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки фактично основною доказовою базою у даному кримінальному провадженні є показання свідків та потерпілих. Крім того, ОСОБА_12 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, оскільки на теперішній час не встановлено місцезнаходження автомобіля марки «Volkswagen Polo Sedan» червоного кольору, 2016 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , у незаконному заволодінні якого обвинувачується останній.

У відповідності до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно зі ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення з-під варти. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу (рішення «Єлоев проти України», «Фельдман проти України»).

Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави для продовження строку тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Колегія суддів враховує, що сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Прокурором в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Натомість, вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_12 має міцні соціальні зв`язки, визначене місце реєстрації та проживання, має на утриманні неповнолітнью дитину та постійне місце роботи.

Тим самим, колегією суду враховується, що перебування обвинуваченого ОСОБА_12 під вартою може негативно вплинути на стан його здоров`я та перешкодити належному лікуванню.

Окрім того, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_12 , колегія суддів враховує, що останній обвинувачується у вчиненні не насильницького злочину, що в будь-якому разі свідчить про відсутність тяжких наслідків від вчиненого.

За таких обставин, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_12 колегія суддів приходить до висновку, що подальше утримання обвинуваченого під вартою не викликано необхідністю і міра запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту забезпечить йому належну процесуальну поведінку. Застосовуючи такий запобіжний захід, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України щодо можливості обвинуваченому перешкоджати кримінальному провадженню, зі ступені тяжкості інкримінованого йому злочину та вищенаведених судом даних про особу обвинуваченого.

Суд також вважає за доцільне покласти на обвинуваченого ОСОБА_12 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 199, 110, 177, 315, 369, 371 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце свого проживання в період часу з 20.00 год. по 06.00 год. кожного дня, строком на два місяці, тобто до 03 червня 2018 року, за адресою: квартира АДРЕСА_1 .

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_12 прибувати за кожною вимогою до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_12 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Негайно звільнити обвинуваченого ОСОБА_12 з-під варти в залі суду.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання Саксаганському відділу поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, який повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це Саксаганський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3