ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/256/18
Провадження № 1-кс/210/696/18

"11" травня 2018 р. м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 розглянувши клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІОНА-М» ОСОБА_3 , про скасування арешту майна у кримінальному № 0001477, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.11.2017 року,-

ВСТАНОВИВ:
Директор Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІОНА-М» ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 березня 2018 року на гривневі розрахункові рахунки № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , відкриті ТОВ «ДІОНА-М» () в ПАТ «Альфа-Банк» код фінансової установи 300346 (м. Київ, вул.. Десятинська, 4/6).
В обґрунтування клопотання зазначено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0001477 триває з13 листопада 2017 року, однак, як на дату розгляду клопотання слідчого, так і станом на теперішній час, жодну особу в даному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру.
Враховуючи зазначене, арешт не може бути застосований з метою можливої конфіскації майна, оскільки конфіскація як вид покарання, визначений ст. 59 КК України, та передбачений санкцією ст. 364 ч. 2 КК України, може бути застосований лише стосовно майна конкретної особи засудженого, проте в даному кримінальному провадженні арешт накладено на майно, яке перебуває у власності ТОВ «ДІОНА-М» (код за ), посадові особи якого не мають жодного процесуального статусу в даному кримінальному провадженні.
Разом з тим, слідчим не доведено, що майно, на яке накладено арешт - грошові кошти ТОВ «ДІОНА-М» (код за ) на банківському рахунку, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, як це визначено ст. 98 КПК України. Не підтверджено також, що грошові кошти набуті протиправним шляхом.
Накладаючи арешт на розрахункові рахунки ТОВ «ДІОНА-М» (код за ), не прийнято до уваги, що дана процесуальні дія завдасть шкоду господарській діяльності товариства, оскільки, останнє повинне вчасно виплачувати заробітну плату, податки та розраховуватися за фінансово-господарські операції з контрагентами.
Накладання арешту на розрахункові рахунки в установі банку на теперішній час призводить до виникнення заборгованості перед контрагентами, створює умови для виникнення позовно-претензійної роботи з відповідними збитками, що порушує і обмежує законні основоположні конституційні права щодо безперешкодної господарської діяльності ТОВ «ДІОНА-М» (код за ).
Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні не з`явився, 11 травня 2018 року подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі та просив суд скасувати арешт майна.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду був повідомлений завчасно та належним чином, однак його неявка в силу положень ч. 2 ст. 174 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання про скасування арешту майна, при цьому, в розпорядженні слідчого судді наявні достатні дані для прийняття рішення по суті.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 березня 2018 було накладено арешт в рамках кримінального провадження на гривневі розрахункові рахунки № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , відкриті ТОВ «ДІОНА-М» () в ПАТ «Альфа-Банк» код фінансової установи 300346.
Задовольняючи клопотання про арешт майна, слідчий суддя враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, з метою збереження речових доказів, які є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, прийшов до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Положеннями ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч.1 ст.174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Заявником не спростовано доводи ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 березня 2018 року про накладення арешту на майно. Отже, зазначені обставини не можуть свідчити про наявність підстав, передбачених ст. 174 КПК України, для задоволення клопотання та скасування арешту майна.
За таких обставин , оскільки особою, яка звернулася з вказаним клопотанням не доведено, що потреба в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, у вигляді арешту майна, відпала або арешт накладено необґрунтовано, слідчий суддя приходить до висновку, що підстави для скасування арешту майна відсутні, в застосуванні арешту потреба не відпала, тому клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІОНА-М» ОСОБА_3 , про скасування арешту майна у кримінальному № 0001477, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.11.2017 року - відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1