КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2018 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
суддів ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 16.05.2018 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком ОСОБА_8 визнано винним у тому, що він 23.03.2017 близько 21 годині 00 хвилин знаходився в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де проживає його батько ОСОБА_6 . Під час перебування в квартирі між батьком та сином виник словесний конфлікт з приводу дачної ділянки, яку ОСОБА_8 подарувала бабуся ОСОБА_9 . В подальшому словесний конфлікт переріс в бійку, під час якої ОСОБА_8 , маючи умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, діючи протиправно, усвідомлюючи та свідомо припускаючи настання наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, наніс один удар кулаком в обличчя ОСОБА_6 , чим спричинив останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді синця в надбрівній ділянці справа з переходом на повіки правого ока і в підочну ділянку. Від завданого удару ОСОБА_6 втратив рівновагу та впав на підлогу. Після чого, розуміючи, що воля до опору потерпілого подолана, ОСОБА_8 наніс один цілеспрямований удар ногою в область грудної клітини, чим спричинив ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження у вигляді садна на фоні синця на переднє-боковій поверхні грудної клітини зліва в проекції 4-го - 6-го ребер по середній та переднє-паховій лініям.

Захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок суду першої інстанції та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
В обґрунтування поданої апеляційної скарги захисник посилається на невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, а також на істотні порушення вимог КПК України. Зокрема вказує, що в ході судового розгляду суд не відтворював у судовому засіданні відеозапис, наданий стороною захисту, який є доказом невинуватості обвинуваченого та свідчить про те, що ОСОБА_8 , захищаючись, діяв у межах необхідної оборони. Крім того зазначає, що суд не звернув уваги, що покази потерпілого та свідка, які являються рідними братами, є непослідовними, не узгоджуються з іншими матеріалами справи та суперечать один одному. При цьому даний свідок є зацікавленим, оскільки має корисливий мотив по відношенню до ОСОБА_8 . Суд першої інстанції не надав належної оцінки тому факту, що ОСОБА_8 в ході конфлікту також було побито та він в той же день звернувся з відповідною заявою до правоохоронних органів.

До початку апеляційного розгляду захисник ОСОБА_7 подала зміни до апеляційної скарги в частині апеляційних вимог, в яких просить скасувати вирок суду першої інстанції, ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_8 у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.
Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Розглядаючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив надані сторонами докази та перевірив обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення ґрунтуються на доказах, які були досліджені в ході судового розгляду, а саме:
показаннях потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні суду першої інстанції надав покази щодо обставин спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_8 ;

показаннях свідка ОСОБА_10 , який був очевидцем події та розповів суду про обставини побиття потерпілого ОСОБА_6 обвинуваченим ОСОБА_8 ;
даних протоколу прийняття заяви провчинене кримінальне правопорушення від 29.03.2017 р., відповідно до якої потерпілий ОСОБА_6 звернувся до управляння поліції з заявою про нанесення йому тілесних ушкоджень із зазначенням обставин їх заподіяння;
висновку судово-медичного експерта № 782 від 31.03.2017, який підтвердив наявність у ОСОБА_6 вказаних в обвинувальному акті легких тілесних ушкоджень, а також можливість отримання потерпілим цих ушкоджень 23.03.2017.

Наведені докази у своїй сукупності є взаємопов`язаними, узгоджуються між собою, відповідають вимогам належності та допустимості, будь-яких істотних розбіжностей або суперечностей, які б могли вплинути на правильність висновку суду щодо винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів не вбачає.
При цьому суд першої інстанції дав оцінку всім доказам у справі та зазначив, чому взяв до уваги одні докази та відкинув інші.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції, оцінивши докази у їх сукупності, обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених вироком суду обставин, та правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про відсутність в матеріалах провадження доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_8 є необґрунтованими та спростовуються зібраними у кримінальному провадженні доказами.
За клопотанням сторони захисту апеляційним судом в судовому засіданні було переглянуто відеозапис, що був наданий на підтвердження невинуватості обвинуваченого.
Зміст цього відеозапису дає підстави вважати, що на ньому зафіксовані події, які відбулись безпосередньо після побиття потерпілого, обличчя якого на відеозаписі має сліди крові.
Вказаний запис жодним чином не спростовує показання ОСОБА_6 і ОСОБА_10 щодо обставин побиття потерпілого та не ставить під сумнів правильність висновків суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Доводи сторони захисту про побиття ОСОБА_8 під час конфлікту з ОСОБА_6 не ґрунтується на доказах, адже будь-яких медичних даних щодо наявності у нього тілесних ушкоджень або інших доказів побиття суду не надано.
З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та вважає, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для скасування вироку та закриття кримінального провадження відсутні.
Колегія суддів вважає, що з урахуванням меж апеляційного розгляду клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про звільнення його від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» не може бути розглянуте апеляційним судом, оскільки зміст клопотання та апеляційної скарги є взаємовиключними.
Так, у апеляційній скарзі захисник доводить невинуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення та вимагає від апеляційного суду скасувати вирок та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, тоді як амністія може бути застосована лише до особи, винуватої у вчиненні правопорушення. Суд не вправі застосовувати амністію до осіб, які доводять свою невинуватість.
Разом з тим засуджений не позбавлений права клопотати про застосування до нього амністії на стадії виконання вироку.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Дарницького районного суду м. Києва від 16.05.2018 року щодо ОСОБА_8 без змін.
Ухвала Київського Апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3