Номер провадження 1-кс/643/4336/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.09.2018 року м. Харків

Слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Харкові в залі суду клопотання слідчого Московського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 , про арешт майна за кримінальним провадженням №0005188 від 17.09.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна, (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб -

В С Т А Н О В И В:
До суду 21.09.2018 року надійшло вищезазначене клопотання, направлене слідчим до суду поштою 19.09.2018 р.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 16.09.2018 року до Московського ВП надійшла заява від гр. ОСОБА_5 про те, що 15.09.2018 року приблизно о 23:00 за адресою: м. Харків, пр-т Ювілейний 59, двоє невстановлених осіб із застосуванням насильства яке не небезпечним для життя та здоров`я, відкрито заволоділи мобільним телефоном, документами та іншим майном яке належить ОСОБА_5 , чим спричинили останньому матеріальну шкоду у розмірі 10000грн. ( ЖЄО №43604 від 16.09.2018 року).

За даним фактом 17.09.2018 СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області розпочато кримінальне провадження № 0005188 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна, (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

18.09.2018 слідчим Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 було проведено огляд місця події в службовому приміщенні Московського ВП ГУНП в Харківській області розташованому за адресою: м. Харків, вул. Халтуріна, 30, під час якого у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був вилучив мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 4» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , в корпусі золотистого кольору, який знаходиться у силіконовому чохлі чорного кольору.

Вказане майно є тимчасово вилученим, як майно, яке є засобами та знаряддями вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди. Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Підставою накладення арешту являється те, що вилучене під час огляду місця події за адресою: м. Харків вул. Халтуріна, 30, речі на яку було спрямоване кримінальне правопорушення.

З метою збереження доказів та запобігання можливості його пошкодження, псування знищення, можливості провести необхідні експертизи, у органа досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту на вищезазначене майно.

Слідчий зазначає, що накладення арешту необхідно для збереження здобутих речових доказів.

Прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити, провести судове засідання без їх участі, про що зазначили у письмових заявах.

ОСОБА_5 проти задоволення клопотання не заперечував, про що зазначив у письмовій заяві.

Дослідивши клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 частини 2 статті 170 цього Кодексу);
3.1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст. 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
На підставі викладеного, та приймаючи до уваги, що вищевказане майно в силу ст. 98 КПК України є речовим доказом, та накладення арешту необхідно з метою збереження його як речового доказу, позбавлення можливості його знищення або переховування, клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, та керуючись ст. ст. 98, 107, 170-175, 236 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке було вилучене 18.09.2018 слідчим Московського ВП ГУНП в Харківській області в ході огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Халтуріна, 30, а саме: мобільний телефон ««Xiaomi Redmi Note 4» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , в корпусі золотистого кольору; силіконовий чохол чорного кольору.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1