1Справа № 335/3961/18 1-кп/335/484/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 липня 2018 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , особи, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , представника потерпілої ОСОБА_8 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000208 від 17.01.2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, не одружений, не працевлаштований, дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не засудженого, -

ВСТАНОВИВ:
15.01.2018 року, приблизно об 11 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень, знаходячись на другому поверсі Запорізького наркологічного диспансеру, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сєдова, 31, в приміщенні кабінету заступника головного лікаря медичної частини, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до потерпілої ОСОБА_7 , наніс останній, один удар кулаком правої руки в область лівої виличної ділянки та лівого вуха, чим спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді синця з набряком м`яких тканин в лівій виличній ділянці, яке згідно висновку судово-медичної експертизи № 103 від 17.01.2018 року кваліфікується як легке тілесне ушкодження, після чого зник з місця скоєння злочину.

У судовому засіданні прокурор, потерпіла та її представник підтримали клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 .

Сторона захисту проти задоволення клопотання заперечувала, вважає клопотання необґрунтованим, а примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, про які йдеться у клопотанні суворими по відношенню до ОСОБА_5 , які з урахуванням його стану здоров`я є недоцільними.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов до наступного висновку.

Факт вчинення підозрюваним ОСОБА_5 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1, ст. 125 КК України, підтврджується наступними доказами: протоколом прийняття заяви ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 16.01.2018 року; висновком судово-медичної експертизи КУ „Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи ЗОР № 103 від 17.01.2018 року; висновком судово-психіатричної експертизи КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР № 126 від 20.03.2018 року.
Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні докази і оцінюючи їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у нанесенні потерпілій умисних легких тілесних ушкоджень, вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.
На стадії досудового розслідування відносно ОСОБА_5 було проведено амбулаторну судово-психіатричну експертизу, за результатами якої складено висновок судово-психіатричного експерта № 126 від 20.03.2018 року, згідно якого, ОСОБА_5 в період вчинення інкримінований йому дій виявляв та виявляє у теперішній час психічний розлад у вигляді шизофреноподібного розладу внаслідок органічного ураження головного мозку (енцефалопатія складного генезу токсичного, посттравматичного), маячний синдром. Не міг усвідомлювати своїх дій та керувати ними на час вчиненні інкримінованого злочину та на теперішній час за своїм психічним станом. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.Згідно зі ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Відповідно до ч. 1, 5 ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати, зокрема, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом. Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.
У відповідності до ч. 2 ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Виходячи з роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК) - висновку судово-медичної експертизи. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).
Згідно з Конституцією України, людина, її життя та здоров`я, честь і гідність, недоторканність та безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ст. 3) і кожен має право на повагу до його гідності (ст. 28).
Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «G.v.France», п. 39 «Halilovic v.Bosnia and Herzegovina» п.18 почуття неповноцінності й безсилля, яке є типовим для особи, що страждає на психічні розлади, вимагає підвищеної уваги в контексті питання щодо дотримання вимог Конвенції.
Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 вчинив інкриміноване йому суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, перебуваючи в стані неосудності, а тому він не підлягає притягненню до кримінальної відповідальності. Проте, ОСОБА_5 , як особа, що вчинила суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, яке у відповідності до ст. 12 КК України віднесено категорії злочину невеликої тяжкості, потребує примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, про що свідчить висновок судово-психіатричного експерта № 126 від 20.03.2018 року
Враховуючи характер та тяжкість захворювання, суспільну небезпеку вчинених ОСОБА_5 дій, характеристику відносно ОСОБА_5 , рекомендації, викладені у висновку судово-психіатричного експерта, суд вважає, що відносно ОСОБА_5 відповідно до ст. ст. 93, 94 КК України, необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_5 не застосовувались.

Відповідно до ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, документально підтверджені витрати на залучення експерта суд стягує лише з обвинуваченого і лише у разі ухвалення обвинувального вироку, процесуальні витрати на залучення експертів у цьому кримінальному провадженні не підлягають стягненню з ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 19, 92-94 КК України, ст. ст. 512-513, 516 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом до Державного закладу „Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України, який розташований за адресою: 49006, Дніпропетровська область, м. Дніпро, Чечелівський район, вул. Надії Алексєєнко, 84.
Роз`яснити, що зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.

Судові витрати за проведення експертизи віднести на рахунок держави.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1