Справа № 682/2042/18
Провадження № 1-кс/682/402/2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2018 року слідчий суддя Славутського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого СВ Славутського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Славутського міськрайонного суду клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000488 від 09.07.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:
Слідчий слідчого відділення ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000488 від 09.07.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, а саме на автомобіль марки «AUDI A4» реєстраційний номер НОМЕР_1 зареєстрований на території Республіки Литви, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить юридичній особі UAB «AZIJOS TRANSPORTAS» серії Н за номером НОМЕР_2 (м.Вільнюс Республіка Литва) та з лютого 2018 року перебував в кристування гр. ОСОБА_4 .
В обґрунтування заявленого клопотання ОСОБА_3 вказує, що 11.07.2018 року постановою слідчого СВ Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області автомобіль марки «AUDI A4» з номерним знаком НОМЕР_1 визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.
У зв`язку із наведеним з метою збереження речового доказу, який є знаряддям вчинення злочину, слідчий просять клопотання задовольнити.
ОСОБА_4 заперечує проти задоволення клопотання, вказуючи на те, що даний автомобіль є єдиним засобом пересування.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та надані матеріали кримінального провадження, прихожу до наступного висновку.
Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Згідно із ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до п.1 та 3 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди або є предметом кримінального правопорушення.
З доданої до клопотання про арешт майна постанови про визнання речовим доказом та приєднання до матеріалів кримінального провадження як речового доказу від 11.07.2018 видно, що вказаний вище автомобіль визнаний речовим доказом по даному кримінальному провадженню.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно п.п.1,2 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Частиною 3 ст.170 КПК України передбачено, що у випадках передбачених п. 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
В судовому засіданні встановлено, що метою застосування арешту майна є необхідність збереження речових доказів.
Враховуючи наведене вище, оцінюючи встановлені в судовому засіданні обставини, ймовірність можливого приховування, пошкодження, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, відчуження майна, що визнано речовим доказом, завдання арешту майна, як виду заходу забезпечення кримінального провадження, вважаю що подане клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 7, 98, 167,170,173 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль марки «AUDI A4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований на території Республіки Литви, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить юридичній особі UAB «AZIJOS TRANSPORTAS» серії Н за номером НОМЕР_2 (м.Вільнюс Республіка Литва) та який з лютого 2018 року перебуває у користуванні ОСОБА_4 , позбавивши власника права на відчуження, розпорядження та користування вказаним автомобілем.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом пяти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1