справа №619/2379/18
провадження №1-кп/619/410/18
ВИРОК
іменем України

30 серпня 2018 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складі:головуючого суддіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурораОСОБА_3
обвинуваченоїОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дергачі кримінальне провадження за обвинувальним актом, внесеним в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000909 від 02.06.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженки м. Уральськ Республіки Казахстан, громадянки Республіки Казахстан, освіта середня, одруженої, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

ВСТАНОВИВ:
На початку червня 2011 року, більш точна дата у ході судового розгляду не встановлена, ОСОБА_4 , перебуваючи на території України та не бажаючи залишати її межі, при цьому маючи можливість офіційно на законних підставах продовжити в Державній Міграційній службі України термін свого перебування на території України, переслідуючи мету, спрямовану на отримання права перебувати на території України та бажаючи у зв`язку з цим звільнитись від обов`язку перетину державного кордону, вступила з невстановленою слідством особою в злочинну змову, спрямовану на підроблення офіційного документу - паспорту виданого на власне ім`я, шляхом внесення до нього неправдивої інформації про перетин державного кордону України у вигляді штампу, наявність якого в паспорті останньої дає їй право на законне перебування на території України в подальшому.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, ОСОБА_4 , на початку червня 2011 року, діючи в порушення вимог п.2 ч.2 Порядку продовження строку перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 р. № 150, з прямим умислом, направленим на отримання права перебувати на території України та бажаючи уникнути обов`язку перетину державного кордону України, надала невстановленій особі паспорт на своє ім`я, та шляхом умовляння останньої, схилила її до внесення у вказаний документ недостовірної інформації про перетин державного кордону України у вигляді штампу.
Після цього, невстановлена особа, у невстановленому в ході досудового розслідування місці, виконала раніше оговорені між нею та ОСОБА_4 дії, та проставила в паспорт № НОМЕР_1 , виданого 01.10.2010 Міністерством юстиції Республіки Казахстан на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відбиток штампу про перетин державного кордону України «Виїзд» №025 від 08.06.2011 ППр «Тополі» та повернула його власниці, а остання залишила при собі з метою подальшого використання вже підробленого документу.
Крім того, в середині червня 2011 року, більш точна дата у ході судового розгляду не встановлена, ОСОБА_4 , перебуваючи на території України та не бажаючи залишати її межі, при цьому маючи можливість офіційно на законних підставах продовжити в Державній Міграційній службі України термін свого перебування на території України, переслідуючи мету, спрямовану на отримання права перебувати на території України та бажаючи у зв`язку з цим звільнитись від обов`язку перетину державного кордону, вступила з невстановленою слідством особою в злочинну змову, спрямовану на підроблення офіційного документу - паспорту виданого на власне ім`я, шляхом внесення до нього неправдивої інформації про перетин державного кордону України у вигляді штампу, наявність якого в паспорті останньої дає їй право на законне перебування на території України в подальшому.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, ОСОБА_4 , в середині червня 2011 року, діючи в порушення вимог п.2 ч.2 Порядку продовження строку перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 р. № 150, з прямим умислом, направленим на отримання права перебувати на території України та бажаючи уникнути обов`язку перетину державного кордону України, надала невстановленій особі паспорт на своє ім`я, та шляхом умовляння останньої, схилила її до внесення у вказаний документ недостовірної інформації про перетин державного кордону України у вигляді штампу.
Після цього, невстановлена особа, у невстановленому в ході досудового розслідування місці, виконала раніше оговорені між нею та ОСОБА_4 дії, та проставила в паспорт № НОМЕР_1 , виданого 01.10.2010 Міністерством юстиції Республіки Казахстан на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відбиток штампу про перетин державного кордону України «В`їзд» №025 від 12.06.2011 ППр «Тополі» та повернула його власниці, а остання залишила при собі з метою подальшого використання вже підробленого документу.
Також встановлено, що на початку вересня 2011 року, більш точна дата у ході судового розгляду не встановлена, ОСОБА_4 , перебуваючи на території України та не бажаючи залишати її межі, при цьому маючи можливість офіційно на законних підставах продовжити в Державній Міграційній службі України термін свого перебування на території України, переслідуючи мету, спрямовану на отримання права перебувати на території України та бажаючи у зв`язку з цим звільнитись від обов`язку перетину державного кордону, вступила з невстановленою слідством особою в злочинну змову, спрямовану на підроблення офіційного документу - паспорту виданого на власне ім`я, шляхом внесення до нього неправдивої інформації про перетин державного кордону України у вигляді штампу, наявність якого в паспорті останньої дає їй право на законне перебування на території України в подальшому.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, ОСОБА_4 , на початку вересня 2011 року, діючи в порушення вимог п.2 ч.2 Порядку продовження строку перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 р. № 150, з прямим умислом, направленим на отримання права перебувати на території України та бажаючи уникнути обов`язку перетину державного кордону України, надала невстановленій особі паспорт на своє ім`я, та шляхом умовляння останньої, схилила її до внесення у вказаний документ недостовірної інформації про перетин державного кордону України у вигляді штампу.
Після цього, невстановлена особа, у невстановленому в ході досудового розслідування місці, виконала раніше оговорені між нею та ОСОБА_4 дії, та проставила в паспорт № НОМЕР_1 , виданого 01.10.2010 Міністерством юстиції Республіки Казахстан на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відбиток штампу про перетин державного кордону України «Виїзд» №021 від 09.09.2011 ППр «Платонове», а також «В`їзд» №021 від 09.09.2011 ППр «Платонове», та повернула його власниці, а остання залишила при собі з метою подальшого використання вже підробленого документу.
Крім того встановлено, що на початку грудня 2011 року, більш точна дата у ході судового розгляду не встановлена, ОСОБА_4 , перебуваючи на території України та не бажаючи залишати її межі, при цьому маючи можливість офіційно на законних підставах продовжити в Державній Міграційній службі України термін свого перебування на території України, переслідуючи мету, спрямовану на отримання права перебувати на території України та бажаючи у зв`язку з цим звільнитись від обов`язку перетину державного кордону, вступила з невстановленою слідством особою в злочинну змову, спрямовану на підроблення офіційного документу - паспорту виданого на власне ім`я, шляхом внесення до нього неправдивої інформації про перетин державного кордону України у вигляді штампу, наявність якого в паспорті останньої дає їй право на законне перебування на території України в подальшому.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, ОСОБА_4 , на початку грудня 2011 року, діючи в порушення вимог п.2 ч.2 Порядку продовження строку перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 р. № 150, з прямим умислом, направленим на отримання права перебувати на території України та бажаючи уникнути обов`язку перетину державного кордону України, надала невстановленій особі паспорт на своє ім`я, та шляхом умовляння останньої, схилила її до внесення у вказаний документ недостовірної інформації про перетин державного кордону України у вигляді штампу.
Після цього, невстановлена особа, у невстановленому в ході досудового розслідування місці, виконала раніше оговорені між нею та ОСОБА_4 дії, та проставила в паспорт № НОМЕР_1 , виданого 01.10.2010 Міністерством юстиції Республіки Казахстан на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відбиток штампу про перетин державного кордону України «В`їзд» №045 від 05.12.2011 ППр «Тополі», «Виїзд» №025 від 05.12.2011 ППр «Тополі» та повернула його власниці, а остання залишила при собі з метою подальшого використання вже підробленого документу.
Також встановлено, що на початку березня 2012 року, більш точна дата у ході судового розгляду не встановлена, ОСОБА_4 , перебуваючи на території України та не бажаючи залишати її межі, при цьому маючи можливість офіційно на законних підставах продовжити в Державній Міграційній службі України термін свого перебування на території України, переслідуючи мету, спрямовану на отримання права перебувати на території України та бажаючи у зв`язку з цим звільнитись від обов`язку перетину державного кордону, вступила з невстановленою слідством особою в злочинну змову, спрямовану на підроблення офіційного документу - паспорту виданого на власне ім`я, шляхом внесення до нього неправдивої інформації про перетин державного кордону України у вигляді штампу, наявність якого в паспорті останньої дає їй право на законне перебування на території України в подальшому.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, ОСОБА_4 , на початку березня 2012 року, діючи в порушення вимог п.2 ч.2 Порядку продовження строку перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 р. № 150, з прямим умислом, направленим на отримання права перебувати на території України та бажаючи уникнути обов`язку перетину державного кордону України, надала невстановленій особі паспорт на своє ім`я, та шляхом умовляння останньої, схилила її до внесення у вказаний документ недостовірної інформації про перетин державного кордону України у вигляді штампів.
Після цього, невстановлена особа, у невстановленому в ході досудового розслідування місці, виконала раніше оговорені між нею та ОСОБА_4 дії, та проставила в паспорт № НОМЕР_1 , виданого 01.10.2010 Міністерством юстиції Республіки Казахстан на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відбитки штампів про перетин державного кордону України «Виїзд» №025 від 03.03.2012 ППр «Тополі», а також «В`їзд» №045 від 04.03.2012 ППр «Тополі», та повернула його власниці, а остання залишила при собі з метою подальшого використання вже підробленого документу.
Також встановлено, що на початку червня 2012 року, більш точна дата у ході судового розгляду не встановлена, ОСОБА_4 , перебуваючи на території України та не бажаючи залишати її межі, при цьому маючи можливість офіційно на законних підставах продовжити в Державній Міграційній службі України термін свого перебування на території України, переслідуючи мету, спрямовану на отримання права перебувати на території України та бажаючи у зв`язку з цим звільнитись від обов`язку перетину державного кордону, вступила з невстановленою слідством особою в злочинну змову, спрямовану на підроблення офіційного документу - паспорту виданого на власне ім`я, шляхом внесення до нього неправдивої інформації про перетин державного кордону України у вигляді штампу, наявність якого в паспорті останньої дає їй право на законне перебування на території України в подальшому.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, ОСОБА_4 , на початку червня 2012 року, діючи в порушення вимог п.2 ч.2 Порядку продовження строку перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 р. № 150, з прямим умислом, направленим на отримання права перебувати на території України та бажаючи уникнути обов`язку перетину державного кордону України, надала невстановленій особі паспорт на своє ім`я, та шляхом умовляння останньої, схилила її до внесення у вказаний документ недостовірної інформації про перетин державного кордону України у вигляді штампів.
Після цього, невстановлена особа, у невстановленому в ході досудового розслідування місці, виконала раніше оговорені між нею та ОСОБА_4 дії, та проставила в паспорт № НОМЕР_1 , виданого 01.10.2010 Міністерством юстиції Республіки Казахстан на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відбитки штампів про перетин державного кордону України «Виїзд» №025 від 09.06.2012 ППр «Тополі», а також «В`їзд» №045 від 10.06.2012 ППр «Тополі» та повернула його власниці, а остання залишила при собі з метою подальшого використання вже підробленого документу.
Встановлено, що на початку вересня 2012 року, більш точна дата у ході судового розгляду не встановлена, ОСОБА_4 , перебуваючи на території України та не бажаючи залишати її межі, при цьому маючи можливість офіційно на законних підставах продовжити в Державній Міграційній службі України термін свого перебування на території України, переслідуючи мету, спрямовану на отримання права перебувати на території України та бажаючи у зв`язку з цим звільнитись від обов`язку перетину державного кордону, вступила з невстановленою слідством особою в злочинну змову, спрямовану на підроблення офіційного документу - паспорту виданого на власне ім`я, шляхом внесення до нього неправдивої інформації про перетин державного кордону України у вигляді штампу, наявність якого в паспорті останньої дає їй право на законне перебування на території України в подальшому.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, ОСОБА_4 , на початку вересня 2012 року, діючи в порушення вимог п.2 ч.2 Порядку продовження строку перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 р. № 150, з прямим умислом, направленим на отримання права перебувати на території України та бажаючи уникнути обов`язку перетину державного кордону України, надала невстановленій особі паспорт на своє ім`я, та шляхом умовляння останньої, схилила її до внесення у вказаний документ недостовірної інформації про перетин державного кордону України у вигляді штампів.
Після цього, невстановлена особа, у невстановленому в ході досудового розслідування місці, виконала раніше оговорені між нею та ОСОБА_4 дії, та проставила в паспорт № НОМЕР_1 , виданого 01.10.2010 Міністерством юстиції Республіки Казахстан на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відбитків штампів про перетин державного кордону України «Виїзд» №025 від 07.09.2012 ППр «Тополі», а також «В`їзд» №045 від 10.09.2012 ППр «Тополі» та повернула його власниці, а остання залишила при собі з метою подальшого використання вже підробленого документу.
Крім цього, встановлено, що на початку грудня 2012 року, більш точна дата у ході судового розгляду не встановлена, ОСОБА_4 , перебуваючи на території України та не бажаючи залишати її межі, при цьому маючи можливість офіційно на законних підставах продовжити в Державній Міграційній службі України термін свого перебування на території України, переслідуючи мету, спрямовану на отримання права перебувати на території України та бажаючи у зв`язку з цим звільнитись від обов`язку перетину державного кордону, вступила з невстановленою слідством особою в злочинну змову, спрямовану на підроблення офіційного документу - паспорту виданого на власне ім`я, шляхом внесення до нього неправдивої інформації про перетин державного кордону України у вигляді штампу, наявність якого в паспорті останньої дає їй право на законне перебування на території України в подальшому.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, ОСОБА_4 , на початку грудня 2012 року, діючи в порушення вимог п.2 ч.2 Порядку продовження строку перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 р. № 150, з прямим умислом, направленим на отримання права перебувати на території України та бажаючи уникнути обов`язку перетину державного кордону України, надала невстановленій особі паспорт на своє ім`я, та шляхом умовляння останньої, схилила її до внесення у вказаний документ недостовірної інформації про перетин державного кордону України у вигляді штампів.
Після цього, невстановлена особа, у невстановленому в ході досудового розслідування місці, виконала раніше оговорені між нею та ОСОБА_4 дії, та проставила в паспорт № НОМЕР_1 , виданого 01.10.2010 Міністерством юстиції Республіки Казахстан на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відбитки штампів про перетин державного кордону України «Виїзд» №049 від 02.12.2012 ППр «Козача Лопань», а також «В`їзд» №127 від 14.12.2012 ППр «Козача Лопань» та повернула його власниці, а остання залишила при собі з метою подальшого використання вже підробленого документу.
Також встановлено, що на початку березня 2013 року, більш точна дата у ході судового розгляду не встановлена, ОСОБА_4 , перебуваючи на території України та не бажаючи залишати її межі, при цьому маючи можливість офіційно на законних підставах продовжити в Державній Міграційній службі України термін свого перебування на території України, переслідуючи мету, спрямовану на отримання права перебувати на території України та бажаючи у зв`язку з цим звільнитись від обов`язку перетину державного кордону, вступила з невстановленою слідством особою в злочинну змову, спрямовану на підроблення офіційного документу - паспорту виданого на власне ім`я, шляхом внесення до нього неправдивої інформації про перетин державного кордону України у вигляді штампу, наявність якого в паспорті останньої дає їй право на законне перебування на території України в подальшому.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, ОСОБА_4 , на початку березня 2013 року, діючи в порушення вимог п.2 ч.2 Порядку продовження строку перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 р. № 150, з прямим умислом, направленим на отримання права перебувати на території України та бажаючи уникнути обов`язку перетину державного кордону України, надала невстановленій особі паспорт на своє ім`я, та шляхом умовляння останньої, схилила її до внесення у вказаний документ недостовірної інформації про перетин державного кордону України у вигляді штампу.
Після цього, невстановлена особа, у невстановленому в ході досудового розслідування місці, виконала раніше оговорені між нею та ОСОБА_4 дії, та проставила в паспорт № НОМЕР_1 , виданого 01.10.2010 Міністерством юстиції Республіки Казахстан на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відбиток штампу про перетин державного кордону України «Виїзд» №053 від 02.03.2013 ППр «Харків» та повернула його власниці, а остання залишила при собі з метою подальшого використання вже підробленого документу.
Окрім цього встановлено, що в середині квітня 2013 року, більш точна дата у ході судового розгляду не встановлена, ОСОБА_4 , перебуваючи на території України та не бажаючи залишати її межі, при цьому маючи можливість офіційно на законних підставах продовжити в Державній Міграційній службі України термін свого перебування на території України, переслідуючи мету, спрямовану на отримання права перебувати на території України та бажаючи у зв`язку з цим звільнитись від обов`язку перетину державного кордону, вступила з невстановленою слідством особою в злочинну змову, спрямовану на підроблення офіційного документу - паспорту виданого на власне ім`я, шляхом внесення до нього неправдивої інформації про перетин державного кордону України у вигляді штампу, наявність якого в паспорті останньої дає їй право на законне перебування на території України в подальшому.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, ОСОБА_4 , в середині квітня 2013 року, діючи в порушення вимог п.2 ч.2 Порядку продовження строку перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 р. № 150, з прямим умислом, направленим на отримання права перебувати на території України та бажаючи уникнути обов`язку перетину державного кордону України, надала невстановленій особі паспорт на своє ім`я, та шляхом умовляння останньої, схилила її до внесення у вказаний документ недостовірної інформації про перетин державного кордону України у вигляді штампу.
Після цього, невстановлена особа, у невстановленому в ході досудового розслідування місці, виконала раніше оговорені між нею та ОСОБА_4 дії, та проставила в паспорт № НОМЕР_1 , виданого 01.10.2010 Міністерством юстиції Республіки Казахстан на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відбиток штампу про перетин державного кордону України, «В`їзд» №077 від 17.04.2013 ППр «Харків» та повернула його власниці, а остання залишила при собі з метою подальшого використання вже підробленого документу.
Встановлено, що наприкінці червня 2013 року, більш точна дата у ході судового розгляду не встановлена, ОСОБА_4 , перебуваючи на території України та не бажаючи залишати її межі, при цьому маючи можливість офіційно на законних підставах продовжити в Державній Міграційній службі України термін свого перебування на території України, переслідуючи мету, спрямовану на отримання права перебувати на території України та бажаючи у зв`язку з цим звільнитись від обов`язку перетину державного кордону, вступила з невстановленою слідством особою в злочинну змову, спрямовану на підроблення офіційного документу - паспорту виданого на власне ім`я, шляхом внесення до нього неправдивої інформації про перетин державного кордону України у вигляді штампу, наявність якого в паспорті останньої дає їй право на законне перебування на території України в подальшому.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, ОСОБА_4 , наприкінці червня 2013 року, діючи в порушення вимог п.2 ч.2 Порядку продовження строку перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 р. № 150, з прямим умислом, направленим на отримання права перебувати на території України та бажаючи уникнути обов`язку перетину державного кордону України, надала невстановленій особі паспорт на своє ім`я, та шляхом умовляння останньої, схилила її до внесення у вказаний документ недостовірної інформації про перетин державного кордону України у вигляді штампу.
Після цього, невстановлена особа, у невстановленому в ході досудового розслідування місці, виконала раніше оговорені між нею та ОСОБА_4 дії, та проставила в паспорт № НОМЕР_1 , виданого 01.10.2010 Міністерством юстиції Республіки Казахстан на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відбиток штампу про перетин державного кордону України «Виїзд» №004 від 25.06.2013 ППр «Харків» та повернула його власниці, а остання залишила при собі з метою подальшого використання вже підробленого документу.
Також встановлено, що на початку липня 2013 року, більш точна дата у ході судового розгляду не встановлена, ОСОБА_4 , перебуваючи на території України та не бажаючи залишати її межі, при цьому маючи можливість офіційно на законних підставах продовжити в Державній Міграційній службі України термін свого перебування на території України, переслідуючи мету, спрямовану на отримання права перебувати на території України та бажаючи у зв`язку з цим звільнитись від обов`язку перетину державного кордону, вступила з невстановленою слідством особою в злочинну змову, спрямовану на підроблення офіційного документу - паспорту виданого на власне ім`я, шляхом внесення до нього неправдивої інформації про перетин державного кордону України у вигляді штампу, наявність якого в паспорті останньої дає їй право на законне перебування на території України в подальшому.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, ОСОБА_4 , на початку липня 2013 року, діючи в порушення вимог п.2 ч.2 Порядку продовження строку перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 р. № 150, з прямим умислом, направленим на отримання права перебувати на території України та бажаючи уникнути обов`язку перетину державного кордону України, надала невстановленій особі паспорт на своє ім`я, та шляхом умовляння останньої, схилила її до внесення у вказаний документ недостовірної інформації про перетин державного кордону України у вигляді штампу.
Після цього, невстановлена особа, у невстановленому в ході досудового розслідування місці, виконала раніше оговорені між нею та ОСОБА_4 дії, та проставила в паспорт № НОМЕР_1 , виданого 01.10.2010 Міністерством юстиції Республіки Казахстан на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відбиток штампу про перетин державного кордону України «В`їзд» №047 від 01.07.2013 ППр «Харків-пасажирський» та повернула його власниці, а остання залишила при собі з метою подальшого використання вже підробленого документу.
Крім цього встановлено, що наприкінці вересня 2013 року, більш точна дата у ході судового розгляду не встановлена, ОСОБА_4 , перебуваючи на території України та не бажаючи залишати її межі, при цьому маючи можливість офіційно на законних підставах продовжити в Державній Міграційній службі України термін свого перебування на території України, переслідуючи мету, спрямовану на отримання права перебувати на території України та бажаючи у зв`язку з цим звільнитись від обов`язку перетину державного кордону, вступила з невстановленою слідством особою в злочинну змову, спрямовану на підроблення офіційного документу - паспорту виданого на власне ім`я, шляхом внесення до нього неправдивої інформації про перетин державного кордону України у вигляді штампу, наявність якого в паспорті останньої дає їй право на законне перебування на території України в подальшому.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, ОСОБА_4 , наприкінці вересня 2013 року, діючи в порушення вимог п.2 ч.2 Порядку продовження строку перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 р. № 150, з прямим умислом, направленим на отримання права перебувати на території України та бажаючи уникнути обов`язку перетину державного кордону України, надала невстановленій особі паспорт на своє ім`я, та шляхом умовляння останньої, схилила її до внесення у вказаний документ недостовірної інформації про перетин державного кордону України у вигляді штампів.
Після цього, невстановлена особа, у невстановленому в ході досудового розслідування місці, виконала раніше оговорені між нею та ОСОБА_4 дії, та проставила в паспорт № НОМЕР_1 , виданого 01.10.2010 Міністерством юстиції Республіки Казахстан на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відбитки штампів про перетин державного кордону України «Виїзд» №037 від 25.09.2013 ППр «Козача Лопань», а також «В`їзд» №096 від 29.09.2013 ППр « ОСОБА_5 » та повернула його власниці, а остання залишила при собі з метою подальшого використання вже підробленого документу.
Встановлено, що у період з червня 2011 року по вересень 2012 року, ОСОБА_4 , діючи в порушення вимог п.2 ч.2 Порядку продовження строку перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 р. № 150, з прямим умислом, направленим на отримання права перебувати на території України та бажаючи уникнути обов`язку перетину державного кордону України, надала невстановленій особі паспорт на своє ім`я, та шляхом умовляння останньої, схилила її до внесення у вказаний документ недостовірної інформації про перетин державного кордону України у вигляді штампів.
Також встановлено, що 02.06.2018 громадянка Республіки Казахстан ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в міжнародному автомобільному пункті пропуску «Гоптівка» Дергачівського району Харківської області, розташованому за адресою: Харківська область, Дергачівський район, смт. Козача Лопань, вул. Прикордонна, № 4, під час проходження прикордонного контролю, діючи умисно, достовірно знаючи про те що відомості про перетин кордону наявні у її паспорті не відповідають дійсності, маючи умисел, направлений на використання, шляхом пред`явлення, завідомо підробленого документу, пред`явила співробітникам прикордонної служби МАПП «Гоптівка», паспорт № НОМЕР_1 , виданого 01.10.2010 Міністерством юстиції Республіки Казахстан на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 33, 34, 35, 36 сторінках якого наявні двадцять штампів/відміток про перетин державного кордону України, з ознаками підробки, та щодо яких відсутні відомості в базі ДПСУ про факт перетину державного кордону України, а саме:
1.перетин державного кордону України «Виїзд» №025 від 08.06.2011 ППр «Тополі» через державний кордон України;

2.перетин державного кордону України «В`їзд» №025 від 12.06.2011 ППр «Тополі» через державний кордон України;
3.перетин державного кордону України «Виїзд» №021 від 09.09.2011 ППр «Платонове» через державний кордон України;
4.перетин державного кордону України «В`їзд» №021 від 09.09.2011 ППр «Платонове» через державний кордон України;
5.перетин державного кордону України «В`їзд» №045 від 05.12.2011 ППр «Тополі» через державний кордон України;
6.перетин державного кордону України «Виїзд» №025 від 05.12.2011 ППр «Тополі» через державний кордон України;
7.перетин державного кордону України «Виїзд» №025 від 03.03.2012 ППр «Тополі» через державний кордон України;
8.перетин державного кордону України «В`їзд» №045 від 04.03.2012 ППр «Тополі» через державний кордон України;
9.перетин державного кордону України «Виїзд» №025 від 09.06.2012 ППр «Тополі» через державний кордон України;
10.перетин державного кордону України «В`їзд» №045 від 10.06.2012 ППр «Тополі» через державний кордон України;
11.перетин державного кордону України «Виїзд» №025 від 07.09.2012 ППр «Тополі» через державний кордон України;
12.перетин державного кордону України «В`їзд» №045 від 10.09.2012 ППр «Тополі» через державний кордон України;
13.перетин державного кордону України «Виїзд» №049 від 02.12.2012 ППр «Козача Лопань» через державний кордон України;
14.перетин державного кордону України «В`їзд» №127 від 14.12.2012 ППр «Козача Лопань» через державний кордон України;
15.перетин державного кордону України «Виїзд» №053 від 02.03.2013 ППр «Харків» через державний кордон України;
16.перетин державного кордону України В`їзд» №077 від 17.04.2013 ППр «Харків» через державний кордон України;
17.перетин державного кордону України «Виїзд» №004 від 25.06.2013 ППр «Харків» через державний кордон України;
18.перетин державного кордону України «В`їзд» №047 від 01.07.2013 ППр «Харків-пасажирський» через державний кордон України;
19.перетин державного кордону України «Виїзд» №037 від 25.09.2013 ППр «Козача Лопань» через державний кордон України;
20.перетин державного кордону України «Виїзд» №037 від 29.09.2013 ППр «Козача Лопань», через державний кордон України,які, згідно з висновком, складеним за результатами поглибленої перевірки, не відповідають встановленому зразку, затвердженій наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України №22 від 14.01.2011.
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 по епізодам скоєння злочину в період з червня 2011 року по вересень 2012 року, які виразилися в підбурюванні до підроблення офіційного документа, суд кваліфікує за ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України.
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 , які виразилися в використанні завідомо підробленого документа, суд кваліфікує за ч. 4 ст. 358 КК України.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих їй злочинів визнала повністю, у вчиненому щиросердно розкаялася, підтвердила факт і обставини вчинення злочинів так, як це зазначено вище.
Оскільки учасники судового розгляду не заперечували, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч. 4 ст. 349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченої та дослідженням доказів, які характеризують її особу.
Вина обвинуваченої у скоєнні вище зазначених злочинів доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження і обвинуваченою не оспорюються.
При вирішенні питання про вид і міру покарання обвинуваченій, суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, що відповідно до ст. 66 КК України визнається судом обставинами, які пом`якшують її покарання.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що вона раніше не судима, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, характеризується посередньо, має на утриманні неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, його наслідки, а також особу обвинуваченої.
За таких обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, обставин, які пом`якшують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу.
Суд вважає, що за ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України обвинувачену ОСОБА_4 необхідно звільнити від кримінальної відповідальності, так як за злочин, скоєний в період з червня 2011 року по вересень 2012 року, сплинув строк її притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до ст. 49 КК України, а саме якщо з дня вчинення злочину минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі. Відповідно до ст. 12 КК України злочин за ч. 1 ст. 358 КК України віднесений до злочинів невеликої тяжкості.
Речових доказів у справі не має.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафа в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
На підставі ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафа в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору та обвинуваченій. Інші учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1