703/3044/18
1-кп/703/409/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2018 року

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000674 від 28.03.2017 року з обвинувальним актом щодо:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Знам`янки Кіровоградської області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працюючого, на утриманні малолітніх дітей не має, здійснює догляд за двома особами, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
за участю
прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
в присутності обвинуваченого ОСОБА_3
встановив:
ОСОБА_3 27 березня 2017 року в період часу з 13 години до 13.30 години, більш точний час встановити виявилося не можливим, перебуваючи біля домоволодіння АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом, на грунті неприязних відносин, наніс один удар кулаком руки в ніс потерпілому ОСОБА_5 , внаслідок чого останній отримав тілесне ушкодження у вигляді перелому кісток носу.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за частиною 2 статті 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєному не визнав, однак факту нанесення удару в область обличчя ОСОБА_5 не заперечував, вказавши, що 27 березня 2017 року гостював у батьків. Близько 13 години вказаного дня він, повертаючись з лісу, побачив ОСОБА_5 . З огляду на те, що між його батьками та батьками ОСОБА_5 виникали сварки, під час яких останні ображали його батьків, висловлювалися нецензурною лайкою, він почав розмову щодо цього. При цьому вказував, що потрібно бути лояльно відноситися до літніх людей та утримуватися від лайки та образ на їхню адресу. З огляду на те, що ОСОБА_6 , на його зауваження, також відповів образливо, він, завдав йому один удар в область обличчя. Потім він перекинув ОСОБА_5 через ногу та вони впали на асфальт. З огляду на те, що у ОСОБА_5 пошкрябав йому обличчя нігтями, він, сидячи на ньому намагався тримати його руки. Коли з двору вийшов його батько, щоб розборонити їх, бійка майже відразу закінчилася. Цивільний позов не визнав, вважав, що завдав удар потерпілому, так як той образив його батьків, тому вважав, вказану поведінку прийнятною. Крім того, вказав, що в даний час доглядає двох жінок, які потребують допомоги у с.Малі Сорочинці, так як довгий час працював у монастирі.
ОСОБА_5 у судовому засіданні показав, що приїхав до батьків до с.Ташлик для допомоги, так як старший брат знаходився у зоні бойових дій. 27 березня 2017 року, точно в який час не пам`ятає, його покликав ОСОБА_7 поговорити стосовно непорозумінь, які виникають між батьками. Підтвердив, що дійсно, його батьки та батьки ОСОБА_7 є сусідами, між ними виникають суперечки, зі слів його матері з огляду на те, що сусіди дуже цікавляться їх життям. Вказав, що можливо хтось когось і образив. Після того, як його покликав ОСОБА_7 , він сів на лавку та вони почали розмовляти. Словесна перепалка закінчилася тим, що після того, як ОСОБА_7 почав погрожував його втопити, він йому відповів нецензурною лайкою, після чого обвинувачений завдав йому удар в обличчя в область носу. Потім він впав, вони почали битися на асфальті, ОСОБА_7 наніс йому декілька ударів, коли він знаходився на землі, скільки конкретно не пам`ятає. Він хотів його затягнути у свій двір, однак йому це не вдалося. Крім того, пояснив, що також ОСОБА_7 декілька разів вдарив його головою об залізну хвіртку. Просив задовольнити його цивільний позов про стягнення матеріальних витрат, що пов`язані з купівлею ліків та компенсацію за моральну шкоду у розмірі 3000 грн.
Крім показань, вина ОСОБА_7 доводиться протоколами проведення слідчих експериментів за участю потерпілого та обвинуваченого з фото таблицями під час яких ними на місці було показано про обставини скоєного, висновками експертиз, з яких вбачається, що ОСОБА_6 діагностовано закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку із переломом кісток носу. Дані ушкодження виникли від дії твердого предмету, могли бути спричинені за механізмом, який потерпілий повідомив в обставинах під час огляду, за давністю спричинення можуть відповідати часу події і за ознакою короткочасного розладу здоров`я відносяться до категорії легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Крім того, експертом зроблено висновок, що не виключено, що тілесні ушкодження, які малися у ОСОБА_5 могли бути спричинені за механізмом утворення, якій він вказав під час проведення слідчого експерименту 25.02.2018 року.
Щодо обвинувачення в частини часу вчинення злочину, суд виходячи з показань обвинуваченого та потерпілого, вважає, що обвинувачення в цій частині має бути змінено. Так, обвинувачений показав, що конфлікт між ними відбувся близько 13 години, тому, що біля 13.30 він бачив, коли ОСОБА_5 кудись поїхав. Крім того, за показаннями потерпілого, він не пам`ятав коли конкретно відбувся конфлікт, однак вказав, що сонце було в зеніті, коли він сидів на лавці та спілкувався з обвинуваченим. Крім того, з моменту конфлікту та до моменту виклику швидкої допомоги, пройшло близько 3 годин. У зв`язку з цим та з огляду на те, що після надання медичної допомоги, о 18.47 було отримано повідомлення про нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, суд вважає, що доведено, час правопорушення з 13 до 13.30, більш точний час встановити не можливо.
Щодо заявленого цивільного позову, суд при прийнятті рішення виходить з наступного.
Відповідно до ст.128 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Як вбачається з документів, що надано до цивільного позову, підтверджено, що ОСОБА_5 перебував на лікуванні з 29.03.2017 по 08.04.2017 року з діагнозом ЗЧМТ, струс головного мозку, перелом кісток носу зі зміщенням уламків, проводилося лікування та рекомендовано лікування ще протягом місяця. Під час лікування ним було витрачено грошові кошти у сумі 1061,19 грн. та вказаний факт підтверджено копіями фіскальних чеків про купівлю лікарських препаратів, що відповідають часу лікування.
Щодо стягнення моральної шкоди, суд враховує наступне.
Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяння фізичній особі діями інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства може полягати у приниженні честі, гідності, моральних переживань у зв`язку з пошкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Як пояснив у судовому засіданні потерпілий, крім часу перебування на лікуванні, більше до лікарні не звертався, після скоєння стосовно нього злочину, через деякий час звільнився з роботи, де офіційно не був влаштований, тому перебував на утриманні батьків.

Тому з огляду на вік потерпілого, а також враховуючи негативні наслідки у вигляді болю під час лікування, суд стягує з обвинуваченого моральну шкоду у розмірі 2000 грн. та вважає таку компенсацію за моральні страждання справедливою, так як інші негативні наслідки, що вказані у позовній заяві та спричинили моральну шкоду, потерпілим не доведені.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_3 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, характеризується посередньо, офіційно не працює, не є інвалідом, на обліку у лікаряпсихіатра та нарколога не перебуває, здійснює нагляд за пенсіонеркою ОСОБА_8 , 1940 р.н. та ОСОБА_9 , інвалідом першої групи.
Визнання факту завдання тілесних ушкоджень, суд враховує як обставину, що пом`якшує покарання, обставин, що обтяжує покарання судом не встановлено.
Суд також вказує, що факт образи батьків ОСОБА_3 з боку сусідів є підставою для цивільно-правової відповідальності та не виправдовує дії ОСОБА_7 , якими завдано шкоди здоров`я потерпілого, так як здоров`я та життя людини в Україні є найвищою цінністю.
Враховуючи особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання, суд призначає покарання у межах санкції ч.2 ст.125 КК України у вигляді громадських робіт, не вбачає підстав для застосування ст.69 КК України та вважає таке покарання буде достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів.
Судових витрат та речових доказів у справі не має.
Керуючись ст. ст. 368-370, 374, 392, 395 КПК України, суд, -
засудив:
ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст.125 КК України, призначивши йому покарання у вигляді ста п`ятдесяти годин громадських робіт.
Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає: АДРЕСА_3 ) матеріальну шкоду у розмірі 1061 грн. 19 коп. та компенсацію за завдання моральної шкоди у розмірі 2000 грн., всього 3061 гривня 19 копійок.
В іншій частині цивільного позову відмовити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Смілянському міськрайонному суді Черкаської області.

Суддя