АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 653/504/16-к Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/791/237/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: п.1 ч.2 ст.115 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2018 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участі прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
адвоката: ОСОБА_8
потерпілої: ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Генічеського районного суду Херсонської області від 30 листопада 2017 року відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Н.Знаменка Іванівського району Херсонської області, громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 30 листопада 2017 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України та призначено покарання у вигляді у вигляді 15 років позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислюється з 14.09.2015 року.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України у строк покарання зараховано із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 24.12.2015 року по 20.06.2017 року.
Запобіжний захід ОСОБА_7 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін.
Вирішено питання про речові докази та судові витрати.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 у період часу з 22 год. 09.09.2015 року до 01 год. 10.09.2015 року, знаходячись за місцем проживання своєї знайомої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якої на той момент знаходився її знайомий ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме у будинку АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді смерті двох осіб похилого віку, переслідуючи прямий умисел, направлений на протиправне позбавлення життя ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , під час раптово виниклого конфлікту на грунті неприязних відносин, вчинив вбивство останніх. Так, ОСОБА_7 за допомогою кухонного ножа, який він взяв у вищевказаному будинку, наніс не менше двадцяти ударів ОСОБА_10 в область голови, шиї і тулубу, та не менше двох ударів ОСОБА_11 у живіт та в область тильної правої кисті.
Смерть ОСОБА_10 настала від колото-різаного поранення крупної артеріальної судини лівої загальної сонної артерії, що викликало гостру крововтрату.
Смерть ОСОБА_11 настала в результаті проникаючого колото-різаного поранення органів черевної порожнини (печінки, аорти), що супроводжувалося гострою крововтратою.
Дії обвинуваченого судом кваліфіковані за п.1 ч.2 ст.115 КК України, а саме умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті двом особам.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить вирок скасувати, винести ухвалу про закриття кримінального провадження на підставі п. 3 ч 1 ст. 284 КК України у зв`язку з тим, що не встановлено достатньо доказів для доведення винуватості ОСОБА_12 суді і вичерпані можливості їх отримання.
Захисник стверджує, що суд на обгрунтування свого висновку щодо винуватості ОСОБА_7 не проаналізував зібрані у справі докази і фактично не дав їм оцінку, зокрема позиції захисту про непричетність до смерті ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , не відреагував ніяким чином на клопотання захисту про невизнання доказами показів з чужих слів та про визнання частини доказів недопустимими.
Суд не дав жодної оцінки тому, що не було встановлено порушення обстановки в будинку, інших ознак , які б свідчили про конфлікт, на дверцятах шафи виявлені сліди, проте вони не досліджені та їх походження суду не представлено, потерпіла лежала без спідньої білизни, проте версія наявності чи відсутності статевих зносин не перевірена.
Психолого- психіатрична експертиза не встановила , що ОСОБА_7 на момент інокримінованого йому діяння перебував у тимчасово хворобливому стані душевної дільяності , він не має суттєвих індивідуально- психологчіних особливостей ( підвищеної агресивності, жорстокості).
Вказує про те, що не було встановлено час вчинення злочину. ОСОБА_7 інкримінується , що він вчинив злочин в період часу з 22 год 09.09. до 01.00 год. 10.09.2015 року. В той же час судово- медичний експерт зазначає, що смерть ОСОБА_14 і ОСОБА_15 настала 10.09.2015 року без визначення часу, оскільки у постанові про призначення експертизи взагалі відсутнє питання щодо часу та дати їх смерті.
Жоден із допитаних судом свідків не підтвердив участі ОСОБА_7 у вчиненні вбивства.
Суд належним чином не мотивував своє рішення, не надав відповідної оцінки доказам, не вказав чому взяв до уваги одні докази та відкинув інші.
Інші учасники судового провадження вирок не оскаржували.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги, думку прокурора та потерпілої, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла до наступного висновку.
Згідно положень ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно зі ст.374 КПК України мотивувальна частина обвинувального вироку має містити насамперед формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і його мотивів. У цій частині вироку наводяться обставини, які визначають ступінь тяжкості вчиненого злочину, та докази, на яких ґрунтується висновок суду , з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає інші докази; обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання.
Суду належить дати аналіз усіх фактичних даних, які містяться в показаннях свідків, потерпілих, обвинувачених, у висновку експерта та інших джерелах доказів, які стверджують чи спростовують обвинувачення.
Висновки суду щодо оцінки доказів належить викласти у вироку в точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу. Прийняття одних і відхилення інших доказів судом повинно бути мотивовано.
Проте суд першої інстанції у повній мірі зазначених вимог кримінального процесуального закону не дотримався і всупереч положенням ст. 374 КПК України суд у мотивувальній частині вироку лише перерахував докази , проте не зазначив, які саме фактичні дані, що містяться у цих доказах, підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у цьому провадженні та не дав оцінку цим доказам з точки зору їх допустимості, належності, достатності про що вірно зазначає в апеляційній скарзі захисник.
Суд у вироку взагалі не мотивував чому він відхилив доводи сторони захисту про недопустимість деяких доказів через порушення порядку їх отримання, зокрема отриманих в результаті обшуку житла обвинуваченого, реузльтатів висновків судово- медичних експертиз , дотримання вимог закону при відібранні біологічних зразів, , тощо , на чому наголошував захисник під час розгляду провадження в суді першої інстанції, не навів переконливих доводів чому він не приймає до уваги доводи обвинуваченого на свій захист.
Крім того , судом не було встановлено час та дату смерті ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на чому слушно наголошує апелянт, що свідчить про те, що суд не в повній мірі встановив всі обставини, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, чим допустив неповноту судового розгляду.
Допущені судом порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, та такими, що перешкодили суду ухвалити обґрунтоване судове рішення, вирок суду не відповідає положенням ст. 370, 374 КПК України , є немотивованим та необгрунтованим, а тому його не можна визнати законним.
Колегія судів приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваного вироку і призначення нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції відповідно до положень ч 1 ст. 412 КПК.
При новому розгляді необхідно усунути порушення вимог кримінального процесуального закону, з дотриманням встановленого законом порядку повно та всебічно дослідити обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження, ретельно перевірити докази у провадженні з точки зору їх належності, допустимості та достатності , перевірити доводи сторін кримінального провадження, зокрема які викладені в апеляційній скарзі та ухвалити законне, обґрунтоване судове рішення.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, оскільки оскаржуваний вирок скасовано через істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону, а відповідно до приписів чт. 415 КПК України суд апеляційної інстанції не вправі наперед вирішувати питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.
Відповідно до положень ст. 419 КПК України ухвала суду апеляційної інстанції має містити рішення щодо запобіжного заходу у кримінальному провадженні.
Враховуючи , що на час апеляційного перегляду ризики, що стали підставою для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжують існувати, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого криімнального правопорушення, запобіжний захід ОСОБА_7 слід продовжити .
Керуючись ст.ст. 376 ч 2, 404, 407, 409, 412, 415 , 419 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , задовольнити частково.
Вирок Генічеського районного суду Херсонської області від 30 листопада 2017 року відносно ОСОБА_7 скасувати , призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції в іншому складі суду.
Запобіжний захід ОСОБА_7 у виді тримання під вартою залишити без змін і продовжити строк його дії на 60 днів до 24.06.2018 року .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ( три підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
копія вірна, ухвала набирає законної сили 26.04.2018 року

суддя ОСОБА_2