Справа № 369/9106/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/139/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 21.06.2018
УХВАЛА
Іменем України

21 червня 2018 року м.Київ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: ОСОБА_5 ,

при секретарі: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Київської області ОСОБА_9 , на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 листопада 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стоянка Києво-Святошинського району Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 07.05.2010 року вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ст. 70, 71 КК України на 7 (сім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна, звільненого 14.04.2016 року по відбуттю строку покарання,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання - 4 (чотири) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Вирішено питання речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку, 28.07.2017 року приблизно о 03 годині 40 хвилин ОСОБА_7 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, проник на приватну огороджену парканом територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_10 .

В подальшому, скориставшись відсутністю поблизу себе власника та сторонніх осіб, ОСОБА_7 , пошкодив вікно першого поверху будинку та проник через нього всередину будинку, звідки викрав телевізор марки «Самсунг».

Після цього, ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріального збитку на суму 7 050 грн.

Не погоджуючись з вироком, прокурор в апеляційній скарзі просить його скасувати в частині призначеного покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч.3 ст.185 КК України - 5 років позбавлення волі.

В обґрунтуванні звертає увагу, що ОСОБА_7 притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних тяжких злочинів проти власності, має непогашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість, за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.05.2010 року відбув покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі, проте, вчергове вчинив умисний тяжкий злочин, що вказує на відсутність належних висновків, які мав би для себе зробити обвинувачений.
Також вказує, що щире розкаяння, не може бути беззаперечною обставиною для звільнення особи від відбування покарання з випробуванням.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та потерпілу, які підтримали судове рішення, прокурора, яка просила задовольнити апеляційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Оскільки встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 учасниками судового розгляду у апеляційному порядку не оскаржуються, тому колегією суддів вони не перевіряються.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Доводи прокурора про м`якість призначеного ОСОБА_7 покарання є необґрунтованими, оскільки відповідно до вимог ст.65 КК України, судом першої інстанції було враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання (т.1 а.с.73), не одружений, офіційно не працюючий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, потерпіла є його рідною сестрою, зазначила, що заяву до поліції написала помилково, просила не позбавляти волі свого рідного брата, завдана шкода повністю відшкодована, ніяких претензій морального чи матеріального характеру до ОСОБА_7 не має.

Призначене ОСОБА_7 покарання не суперечить вимогам закону, воно відповідає характеру і ступеню тяжкості вчиненого злочину, даним про особу винного і є необхідним та достатнім для виправлення останнього та попередження нових злочинів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування чи зміни вироку не вбачається.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Київської області ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 листопада 2017 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді: