Справа № 425/677/17
Провадження № 11/782/171/18
«06» серпня 2018 року місто Сєвєродонецьк
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Луганської області апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на постанову судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 13 березня 2018 року про закриття провадження у кримінальній справі приватного обвинувачення стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ст.356 КК України,-
В с т а н о в и л а :
Постановою Рубіжанського міського суду Луганської області від 13 березня 2018 року провадження у кримінальній справі приватного обвинувачення стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ст.356 КК України закрито, а речові докази, долучені до кримінальної справи та які передані суб`єкту підприємницької діяльності ОСОБА_7 для зберігання у приміщені, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 повернуті ОСОБА_4 .
На постанову суду першої інстанції потерпілим ОСОБА_4 подана апеляційна скарга, в якій порушується питання про скасування постанови Рубіжанського міського суду Луганської області від 13 березня 2018 року у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства та його прав, як потерпілого, та про направлення кримінальної справи відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ст.356 КК України на новий судовий розгляд до Сєвєродонецького міського суду Луганської області за територіальною підсудністю.
В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначає, що 23 листопада 2009 року постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області була порушена кримінальна справа відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ст.356 КК України, яка ніким не скасована та є чинною.
22 червня 2012 року постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області, залишеної без змін ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 16.11.2012 року, вказана кримінальна справа відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ст.356 КК України була закрита на підставі ст.49 КК України.
Однак 30 січня 2014 року ухвалою ВССУ було скасовано рішення судів першої та апеляційної інстанцій, а справу направлено на новий судовий розгляд, який відповідно до п.11 Разділу Х1 Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України 2012 року повинен здійснюватися за правилами КПК України 1960 року.
Отже, як вказує потерпілий у своїй апеляційній скарзі, стаття 37 КПК України 1960 року встановлює правила територіальної підсудності, а саме: кримінальна справа розглядається в тому суді, в районі діяльності якого вчинено злочин, а порушення правила підсудності є підставою для скасування судового рішення відповідно до п.7 ч.2 ст.370 КПК України 2012 року. Питання про передачу кримінальної справи з одного суду до іншого, відповідно до ст.38 КПК України, вирішується головою Апеляційного суду АРК, головами відповідних апеляційних судів областей, міст Києва і Севастополя.
Протягом 2014-2016 років, як зазначає апелянт, справа розглядалась спочатку суддями Сєвєродонецького міського суду, а потім справа пепребувла на в провадженні Новоайдарського та Троїцького районних судів Луганської області. Однак 07 березня 2017 року голова Апеляційного суду Луганської області супровідним листом, тобто без винесення відповідного процесуального рішення, направив кримінальну справу для розгляду до Рубіжанського міського суду Луганської області, що на думку потерпілого, є порушенням ст.32 КПК України. Тому апелянт вважає, що кримінальну справу було передано до Рубіжанського міського суду з порушенням правил підсудності і суд не мав права приймати справу до свого розгляду. У зв`язку з чим він подавав до Рубіжанського міського суду заяву про порушення правил територіальної підсудності та необхідності передачі кримінальної справи для розгляду до Сєвєродонецького міського суду, але йому було відмовлено.
Крім того, у своїй апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_4 вказує на порушення судом першої інстанції положень ст.ст.240, 244, 245 КПК України щодо порядку проведення попереднього розгляду справи та зазначає, що в матеріалах кримінальної справи відсутні постанови судді про призначення справи до попереднього судового розгляду та про призначення справи до судового розгляду. Однак, в оскаржуваній постанові суду вказано, що потерпілий ОСОБА_4 не з`явився без поважних причин у попереднє судове засідання, призначене на 31.01.2018 року, 27.02.2018 року, та у судове засідання, призначене на 13.03.2018 року, що зумовило винесення постанови про закриття провадження у справі на підставі ч.3 ст.282 КПК України 1960 року.
Також у своїй апеляційній скарзі потерпілий вказує, що попри наявність чинної постанови судді Сєвєродонецького міського суду ОСОБА_8 від 23.11.2009 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ст.356 КК України, суддя Рубіжанського міського суду ОСОБА_9 , всупереч вимогам ст.19, ч.1 ст.61, ч.1 ст.129 Конституції України та ст.251 КПК України 1960 року, якими не передбачено двічі притягати особу до кримінальної відповідальності за один й той самий злочин за скаргою потерпілого, вдруге, 27 лютого 2018 року порушила кримінальну справу стосовно цих же підсудних та за то й же злочин.
Апелянт вважає, що кримінальну справу було розглянуто з порушеннями правил територіальної підсудності; за відсутності підсудних, їх захисників, потерпілого; у справі відсутні протоколи попереднього та судового засідання, сам судовий процес не фіксувався технічними засобами, що, на його думку, є істотними порушеннями кримінально-процесуального закону, що є підставою для скасування судового рішення відповідно до ч.2 ст.370 КПК України.
В судове засідання апеляційного суду сторони не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомили, що відповідно до ч.3 ст.362 КПК не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до п.15 Розділу Х1 Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України 2012 року апеляційні та касаційні скарги, заяви про перегляд судових рішень у кримінальних справах, які були розглянуті до набрання чинності цим Кодексом, або у справах, розгляд яких не завершено з набранням чинності цим Кодексом, подаються і розглядаються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Отже колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_4 підлягає апеляційному розгляду за правилами Кримінально-процесуального кодексу України в редакції 1960 року (далі КПК).
Відповідно до ч.1 ст.365 КПК вирок, ухвала чи постанова суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляції.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги потерпілого щодо порушення правил територіальної підсудності колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно з положеннями ч.3 ст.38 КПК питання про передачу справи з одного районного, районного у місті, міського, міськрайонного суду до іншого в межах Автономної Республіки Крим, однієї області, міст Києва і Севастополя, вирішується головою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим, головами відповідних апеляційних судів областей, міст Києва і Севастополя.
Окрім того, як зазначено у статті 42 КПК, спори про підсудність між судами не допускаються. Кримінальна справа, надіслана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтями 38 - 41 цього Кодексу, повинна бути прийнята цим судом до свого провадження, якщо при цьому не перевищується компетенція суду.
При цьому норми КПК не містять положень, які б зобов`язували відповідну посадову особу вирішувати питання про передачу справи з одного суду до іншого шляхом ухвалення відповідного процесуального рішення.
З матеріалів кримінальної справи вбачається, що згідно супровідного листа Голови Апеляційного суду Луганської області від 07.03.2017 року вих.№5/155/2017 (том №7 а.с.104) кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ст.356 КК України, в порядку ст.38 КПК, надіслано до Рубіжанського міського суду Луганської області для розгляду по суті.
За таких обставин колегія суддів вважає, що питання про передачу кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ст.356 КК України було вирішено та справа була прийнята до розгляду Рубіжанським міським судом у спосіб, перебачений нормами кримінально- процесуального закону. Тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги потерпілого про недотримання судом першої інстанції вимог процесуального закону, а саме щодо проведення підготовчого та судового розгляду справи без ухвалення судом відповідних постанов, а також відсутності протоколів судових засідань та їх технічної фіксації, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з положеннями частин першої, другої та четвертої статті 87 КПК основним засобом фіксації перебігу судового розгляду справи є протокол судового засідання. У ході кожного судового засідання суду першої інстанції, а також при кожній окремій процесуальній дії, вчиненій поза постійним місцем засідання суду першої інстанції, складається протокол. У суді апеляційної інстанції протокол судового засідання ведеться у випадках, передбачених цим Кодексом.
У протоколі судового засідання відображаються всі істотні моменти розгляду справи в тій послідовності, в якій вони мали місце в судовому засіданні чи при вчиненні окремої процесуальної дії.
На вимогу хоча б одного учасника судового розгляду справи або за ініціативою суду у суді першої чи апеляційної інстанції здійснюється повне фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу.
З матеріалів справи вбачається, що у томі № 6 а.с.58 має місце протокол попереднього судового засідання від 27.02.2018 року та за результатами якого судом було ухвалено рішення про призначення справи до судового розгляду на 13 березня 2018 року, про що безпосередньо зазначено секретарем судового засідання у протоколі.
Окрім того, у томі № 7 а.с.109 має місце протокол судового засідання від 13.03.2018 року, згідно якого судом було ухвалено оскаржувану потерпілим постанову про закриття провадження у справі.
Технічне фіксування судових засідань не здійснювалось у зв`язку з відсутністю про те клопотань учасників процесу.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги в цій частині є неспроможними, оскільки не відповідають матеріалам справи.
Крім того колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги потерпілого щодо порушення судом першої інстанції положень ст.ст.240, 244, 245 КПК, оскільки вони встановлюють порядок попереднього розгляду справ, що надійшли від прокурора, а не справ приватного обвинувачення.
Особливості попереднього розгляду в справах, які порушуються за скаргою потерпілого, визначені статтею 251 КПК. Зокрема пункт третій частини другої цієї статті передбачає, що суддя, одержавши від потерпілого скаргу з проханням порушити справу, за наявності достатніх даних, які вказують на вчинення злочину, передбаченого частиною першою статті 27 цього Кодексу, порушує кримінальну справу і призначає її до розгляду.
Між тим, з оскаржуваного судового рішення та протоколу судового засідання від 13.03.2018 року (том № 7 а.с.109, 111) вбачається, що кримінальна справа була розглянута Рубіжанським міським судом за відсутністю сторін та без наявності письмової заяви підсудних про можливість розгляду справи за їх відсутністю.
При цьому суд не врахував положення ст.262 КПК, які визначають, що розгляд справи в засіданні суду першої інстанції відбувається з участю підсудного, явка якого до суду є обов`язковою. Розгляд справи при відсутності підсудного допускається лише у виняткових випадках, а саме - коли підсудний перебуває за межами України і ухиляється від явки до суду або коли справу про злочин, за який не може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, підсудний просить розглянути у його відсутності. Проте суд має право і в цьому разі визнати явку підсудного обов`язковою.
Отже суд першої інстанції припустився істотного порушення норм кримінально-процесуального законодавства, що відповідно до положень п.6 ч.2 ст.370 КПК є безумовною підставою для скасування постанови суду, та про що слушно зазначається в апеляційній скарзі потерпілого.
Крім того, апеляційний суд вважає безпідставною та такою, що суперечить загальним положенням статей 4, 27 КПК, а також закріпленим у ст.61 Основного закону України конституційним гарантіям людини і громадянина, постанову судді Рубіжанського міського суду Луганської області ОСОБА_9 від 27 лютого 2018 року (том № 7 а.с.59), якою повторно, без заяви потерпілого, було порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ст.356 КК України за тих самих обставин, за яких раніше вже була порушена кримінальна справа постановою судді Сєвєродонецького міського суду ОСОБА_8 від 23.11.2009 року (том №3 а.с.54) та яка не скасована у встановленому законом порядку, тому є чинною, про що також слушно зазначає потерпілий у своїй апеляційній скарзі.
Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_4 є частково обґрунтованою та такою, що підлягає частковому задоволенню, а постанова судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 13 березня 2018 року про закриття провадження у кримінальній справі приватного обвинувачення стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ст.356 КК України підлягає скасуванню на підставі п.3 ч.1 ст.367, п.6 ч.2 ст.370 КПК у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, з поверненням справи на новий судовий розгляд.
Одночасно колегія суддів вважає за необхідне скасувати постанову судді Рубіжанського міського суду Луганської області ОСОБА_9 від 27 лютого 2018 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ст.356 КК України, як таку, що суперечить нормам кримінально-процесуального законодавства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.366, 367, 370, 374, 377 КПК України (1960 року) та п.15 Розділу Х1 Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України (2012 року), колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково.
Постанову судді Рубіжанського міського суду Луганської області ОСОБА_9 від 27 лютого 2018 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ст.356 КК України скасувати.
Постанову судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 13 березня 2018 року про закриття провадження у кримінальній справі приватного обвинувачення стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ст.356 КК України скасувати, а справу повернути до того ж суду на новий судовий розгляд.
Ухвала апеляційного суду є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.
С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3