ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/2629/18

23 жовтня 2018 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши відкритому у судовому засіданні, в залі суду, м.Костопіль обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000117 від 11 вересня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Виноградів, Закарпатська область, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, навідника взводу охорони роти охорони батальйону охорони військової частини польова пошта НОМЕР_1 (на даний час військова частина НОМЕР_2 ), солдата, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 408 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження - прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що у порушення вимог ст.ст. 17,65 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 127, 128 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно- небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи військовослужбовцем Збройних сил України , із метою ухилитись від військової служби близько 21 год .00 хв. 20 липня 2014 року самовільно залишив місце служби табірний збір військової частини НОМЕР_3 , яка дислокується на Рівненському полігоні поблизу АДРЕСА_2 та до якої був тимчасово відряджений із військової частини польова пошта НОМЕР_1 (на даний час військова частина НОМЕР_2 ) та відправився за місцем свого проживання у місто Виноградів Закарпатської області, де проводить час на власний розсуд та обов`язки військової служби не виконує.

Дані дії ОСОБА_3 кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 408 КК України, як дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитись від військової служби.

Під час судового провадження між прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону майором юстиції ОСОБА_4 , обвинуваченим ОСОБА_3 та його захисником ОСОБА_5 , 23 жовтня 2018 року укладено угоду про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості ОСОБА_3 буде призначене покарання за ч. 1 ст. 408 КК України у виді 3 років позбавлення волі та враховуючи його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, по місцю проживання характеризується позитивно, із застосуванням ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним віднесений до злочинів середньої тяжкості, внаслідок яких шкода завдана лише державним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 та ст. 473 КПК України.

Судом також встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди, судом з`ясовувалось питання щодо можливої подачі обвинуваченим скарг.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам держави та суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, ст. 75,76 КК України, суд

УХВАЛИВ:

Угоду від 23 жовтня 2018 року по кримінальному провадженню №0000117 від 11 вересня 2017 року про визнання винуватості укладеної між прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону майором юстиції ОСОБА_4 , обвинуваченим ОСОБА_3 та його захисником ОСОБА_5 - затвердити.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України та призначити узгоджене покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки.

Відповідно до пп. 1,2, ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок суду може бути подана апеляцiя до Рівненського апеляцiйного суду через Костопільський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СуддяОСОБА_1