Справа № 344/4868/18
Провадження № 11-сс/779/169/2018
Категорія ст. 303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 квітня 2018 року про відмову в задоволенні його скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

скаржника ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Мотивує свої вимоги тим, що вважає ухвалу слідчого судді винесеною незаконно та необґрунтовано. Зазначає, що суд формально з`ясував природу відповідних правовідносин і не взяв до уваги ту обставину, що згідно з ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно провести досудове слідство. На його думку, слідчий цього не зробив, оскільки після внесення відомостей в ЄРДР за ст. 426 КК України ніяких слідчих дій не проводив. Наголошує, що не можна вважати об`єктивним проведення досудового слідства в даному кримінальному провадженні, оскільки він та потерпілий ОСОБА_9 не були допитані.

Ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП України в Івано-Франківській області ОСОБА_10 від 30 березня 2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000098 від 11 травня 2017 року.

Слідчий суддя виходив з того, що з матеріалів кримінального провадження та оскаржуваної постанови слідчого вбачається, що під час досудового розслідування ним було проведено всі можливі слідчі дії, а встановленим під час досудового розслідування обставинам - дана відповідна правова оцінка. Зокрема, слідчим було допитано ОСОБА_9 , колишнього військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11 , колишнього військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_12 , колишнього тимчасово виконуючого обов`язки військового комісара ОСОБА_13 та колишнього начальника відділення особового складу ОСОБА_14 , досліджено ряд документів та вивчено рішення судів, зокрема постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2011 року, якою встановлено, що звільнення ОСОБА_9 проведено в повній відповідності до норм чинного законодавства, а відтак відмовлено в задоволенні його позову про скасування наказів на звільнення та поновлення його на службі. Слідчим також враховано, що дане рішення суду першої інстанції залишено в силі на підставі ухвали Вищого адміністративного суду України. Враховуючи ту обставину, що під час досудового розслідування стороною кримінального провадження з боку обвинувачення не здобуто достатніх даних, які б вказували на наявність в діяннях службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 та Івано-Франківського ОВК складу кримінальних правопорушень, слідчим було прийнято вмотивовану та достатньо обґрунтовану постанову про закриття кримінального провадження з дотриманням вимог КПК України, відтак підстав для задоволення скарги ОСОБА_7 слідчий суддя не вбачав.

Під час апеляційного розгляду:

- скаржник ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_9 підтримали доводи апеляційної скарги з мотивів викладених у ній;

- прокурор просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, фактично наголошував на відсутності події кримінальних правопорушень як на підставі для закриття кримінального провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції згідно вимог ст. 404 КПК України переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - це суддя, до повноваження якого належить здійснення порядку судового контролю за дотримання прав, свобод, інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Завданням слідчого судді відповідно до вимог чинного КПК України є контроль законності рішень, дій чи бездіяльності, зокрема слідчого, на досудовому розслідуванні.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Слідчий суддя розглядаючи скаргу на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, повинен був перевірити дотримання слідчим вимог закону при прийнятті рішення, і постановити мотивовану ухвалу.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 372 КПК України у мотивувальній частині ухвали зазначають встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів, мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Слідчий суддя вказаних вимог кримінального процесуального закону не дотримався.

Ч. 2 ст. 9 КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини»).

Так, доводи апеляційної скарги про неповноту досудового розслідування та передчасність і необґрунтованість рішення про закриття кримінального провадження є слушними та знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду рішення слідчого судді суду першої інстанції.

На думку суду апеляційної інстанції, орган досудового розслідування, закриваючи кримінальне провадження № 0000098, в повному обсязі не з`ясував усі зазначені заявником обставини кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 426 КК України, не вжив всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування, не провів необхідного та повного переліку слідчих дій, спрямованих на встановлення істини у справі, що свідчить про передчасність висновку про відсутність в діянні складу кримінальних правопорушень та ставить під сумнів законність постанови про закриття кримінального провадження.

Згідно із ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

В постанові про закриття кримінального провадження слідчим викладено узагальнюючий зміст заяви ОСОБА_7 від 04 квітня 2017 року про вчинення злочину, пов`язаного із зловживанням владою та службовим становищем під час звільнення ОСОБА_9 з військової служби та ОСОБА_9 від 04 вересня 2017 року щодо вчинення злочину, пов`язаного з бездітністю військової влади керівництвом ІНФОРМАЦІЯ_3 під час його звільнення. Вказано, що відомості про вчинення вказаного було внесено до ЄРДР та об`єднано в одне провадження. Далі по тексту описано деякі встановлені обставини щодо проходження військової служби ОСОБА_9 . Зазначено пояснення потерпілого ОСОБА_9 , колишнього військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Відображено встановлену характеристику ОСОБА_9 та рекомендації під час проходження періодичних атестацій, зроблено посилання на висновок атестаційної комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 14 березня 2011 року, наказ Командувача Сухопутними військами Збройних Сил України № 171 від 06 травня 2011 року про звільнення з військової служби в запас, та рішення судів, за якими його звільнення проведено у повній відповідності до норм чинного законодавства. Наведено, що необхідно розуміти під зловживанням владою та зловживанням службовим становищем. Зроблено висновок про те, що ОСОБА_9 звільнено за спливом строку контракту, а причиною неукладення нового послужило порушення ним умов контракту та безвідповідальне ставлення до проходження військової служби. Далі наведено норми закону, які стосуються відповідного звільнення, та документи, що підтверджують негативне відношення ОСОБА_9 до проходження військової служби, а також вказано, що на розгляді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 за ст. 336 КК України. Підсумовує, що факти зловживання владою та службовим становищем колишнім військовим комісаріатом ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 та службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також факти бездіяльності військової влади не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами кримінального провадження.

В той час, слідчий не відобразив у постанові встановлених фактичних обставин за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 426 КК України, не навів будь-якої оцінки доказів, пославшись на зміст пояснень, не вказав що і які докази підтверджують, а що спростовують, не пояснив чому критично поставився до доводів заявника, не обґрунтував свій висновок в частині відсутності складу кримінальних правопорушень конкретними доказами, не вказав які саме фактичні дані підтверджують правильність висновку про необхідність закриття кримінального провадження, належним чином не обґрунтував підставу для закриття кримінального провадження, не зазначив в яких конкретно діяннях і яких саме відповідних осіб відсутній склад кримінальних правопорушень.

В постанові про закриття кримінального провадження відсутнє обґрунтування правомірності та законності дій кожного з тих осіб, на які вказують заявники, відповідності їх дій приписам нормативно-правих актів, інструкцій.

При цьому слідчий детально не допитав та не взяв до уваги пояснення осіб, які б могли дати показання щодо відомих їм обставин які стосуються викладеного в заявах про кримінальні правопорушення. Зокрема, в рамках кримінального провадження № 0000098 взагалі не допитано заявника ОСОБА_7 , а потерпілий ОСОБА_9 не надавав жодних пояснень з приводу його заяви паро кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 426 КК України.

Згідно ст. 2 КПК України закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення.

Зі змісту ст. 284 КПК України вбачається, що кримінальне провадження закривається в силу наявності обставин, які його виключають, та чіткий перелік яких міститься в даній статті.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

Оскільки законодавцем встановлено різні підстави для закриття кримінального провадження, зокрема, встановлена відсутність події кримінального правопорушення, встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати, у разі закриття кримінального провадження за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, на що посилається слідчий у даному випадку, постанова обов`язково повинна містити зазначення події, яка мала місце, що має ознаки кримінального правопорушення, і пояснення того, чому результат діянь певної особи не мав характеру кримінального правопорушення, зокрема чи це відсутність відповідного елементу складу кримінального правопорушення чи непричетність особи до події.

За таких обставин, у слідчого судді відсутня можливість обґрунтовано зробити висновок щодо правильності закриття кримінального провадження у зв`язку в відсутністю в діянні складу кримінальних правопорушень.

Слідчим суддею не були належним чином перевірені доводи ОСОБА_7 , викладені у скарзі, в оскаржуваній ухвалі не наведено переконуючих мотивів неврахування доводів скарги, належним чином не спростовано їх.

На думку суду апеляційної інстанції, ані слідчий, ані слідчий суддя не з`ясували всіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальній справі, не дали системної оцінки всіх допустимих і належних доказів у сукупності, що є основою прийняття законного і обґрунтованого рішення по справі.

Також, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на те, що під час розслідування кримінального провадження органами досудового розслідування не виконані вимоги, щодо розумності строків судового розгляду.

Так, як вказані недоліки досудового розслідування залишилися поза увагою слідчого судді при розгляді скарги на постанову про закриття кримінального провадження, то ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні скарги підлягає скасуванню з постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали, згідно з вимогами ч. 4 ст. 407 КПК України.

Постановляючи нову ухвалу, суд апеляційної інстанції вважає необхідним задовольнити скаргу ОСОБА_7 , скасувати постанову старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_10 від 30 березня 2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000098 від 11 травня 2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 426 КК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 квітня 2018 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_7 задовольнити, постанову старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_10 від 30 березня 2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000098 від 11 травня 2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 426 КК України, скасувати.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_3