11-кп/775/431/2018(м)
242/2879/18

Категорія: ст. 537 КПК України Суддя 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

та справах про адміністративні правопорушення

Апеляційного суду Донецької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 15.06.2018 року про повернення засудженому ОСОБА_7 його клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році», -

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

13.06.2018 року до Селидівського міського суду Донецької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування стосовно нього Закону України «Про амністію у 2016 році», яке було повернуто останньому відповідно до ухвали цього ж суду від 15.06.2018 року.

Повертаючи вищевказане клопотання, суд першої інстанції послався на порушення ч.3 ст.113 КВК України, п.1 розділу ХІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 29.12.2014 року №2186/5, і зазначив, що клопотання засудженого відправлено не через адміністрацію установи виконання покарань, а особисто засудженим.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Засуджений просить скасувати оскаржуване судове рішення і застосувати щодо нього Закон України «Про амністію у 2016 році», оскільки останній раз він відбував покарання з 2002 року по 2005 рік.

Позиції учасників судового провадження

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала апеляційні вимоги апелянта та просила ухвалу суду скасувати, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Мотиви Суду

Суд першої інстанції прийшов до висновку про повернення заяви засудженого ОСОБА_7 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році», виходячи з тих підстав, що засуджений направив заяву не через адміністрацію установи покарань, а особисто, посилаючись на ч.3 ст.113 КВК України і п.1 розділу ХІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 29.12.2014 року №2186/5.

Колегія суддів не може погодитися з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів судової справи вбачається, що ОСОБА_7 відбуває покарання в умовах Державної установи «Селидівська виправна колонія №82».

14.05.2018 року засуджений направив до Селидівського міського суду Донецької області клопотання про застосування щодо нього Закон України «Про амністію у 2016 році» (а/п 1).

Згідно вимог ч.1 ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до вимог статті 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VIII від 22.12.2016 року, питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.

Застосування цього Закону здійснюється щодо:

а) осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, та осіб, яких засуджено до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, крім покарання у виді штрафу, - за поданням органу виконання покарань, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, або за клопотанням самої особи, її захисника чи законного представника;

б) осіб, яких засуджено до покарання у виді штрафу, якщо на день набрання чинності цим Законом це покарання не виконано, - за клопотанням самої особи, її захисника чи законного представника;

в) засуджених, які перебувають в установах виконання покарань, - за поданням начальника установи, погодженим з відповідною спостережною комісією або службою у справах дітей, або за клопотанням самого засудженого, його захисника чи законного представника, а щодо військовослужбовців, які тримаються в дисциплінарному батальйоні, - за поданням командування дисциплінарного батальйону, військової частини, начальника гарнізону, органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або за клопотанням самого військовослужбовця, його захисника чи законного представника. До подання додаються довідка про заохочення і стягнення, особова справа засудженого та інші документи, необхідні для вирішення питання про застосування амністії.

Крім того, як вбачається із змісту ч.4 ст.113 Кримінально-виконавчого Кодексу України та абзацу 7 п.1 розділу ХІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 29.12.2014 року №2186/5, кореспонденція, яку засуджені адресують Уповноваженому Верховної Ради України з прав людини, Європейському суду з прав людини, а також іншим відповідним органам міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна, уповноваженим особам таких міжнародних організацій, до суду та прокуророві, перегляду не підлягає і надсилається за адресою протягом доби з часу її подачі. Кореспонденція, яку засуджені одержують від зазначених органів та осіб, перегляду не підлягає.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судових рішень судом апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції з істотним порушенням вимог статті 539 КПК України прийняв рішення про повернення клопотання засудженого, який перебуває в установі виконання покарань, про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році», з тих підстав, що воно направлено не через адміністрацію установи виконання покарань, а особисто засудженим. За відсутності апеляційних поводів, колегія суддів позбавлена можливості усунути наведені порушення в рамках апеляційного розгляду, оскільки клопотання засудженого судом першої інстанції не розглядалося по суті.

За наведених підстав, ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування стосовно нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 15.06.2018 року про повернення засудженому ОСОБА_7 клопотання про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році» скасувати і призначити новий розгляд клопотання у тому ж суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4