Справа № 357/5025/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/793/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 41 17.07.2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

в режимі відеоконцефенції засудженого ОСОБА_7 та представників ДУ «Білоцерківська ВК № 35» - ОСОБА_8 та ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами начальника ДУ «Білоцерківська ВК № 35» полковника внутрішньої служби ОСОБА_10 та прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 червня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні подання ДУ «Білоцерківська ВК № 35» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 31 серпня 2012 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 185 КК та призначено йому покарання на підставі ст.ст. 70, 71 КК України у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією частини його особистого майна.
Начальник ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» ОСОБА_10 подав до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області подання про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі та встановлення адміністративного нагляду стосовно засудженого ОСОБА_7 . Подання мотивоване тим, що відбуваючи покарання в місцях позбавлення волі ОСОБА_7 зарекомендував себе з позитивної сторони. Відношення до праці добре, за що має 14 заохочень. Допустив порушення вимог режиму відбування покарання, за що мав 1 стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку. Приймає участь в самодіяльних організаціях засуджених, є членом ради активу відділення. Засуджений ОСОБА_7 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, однак засуджений за злочин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а тому підпадає під дію Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі».
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 червня 2018 року у задоволенні вищевказаного подання відмовлено.
В апеляційних скаргах начальник ДУ «Білоцерківська ВК № 35» полковник внутрішньої служби ОСОБА_10 та прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 просять ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 червня 2018 року скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою задоволити подання ДУ «Білоцерківська ВК № 35» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 та звільнити останнього від відбування покарання.
В обґрунтування своїх вимог начальник ДУ «Білоцерківська ВК № 35» полковник внутрішньої служби ОСОБА_10 вказав, що суд першої інстанції при ухваленні судового рішення послався на те, що засуджений ОСОБА_7 раніше неодноразово засуджувався та вже звільнявся умовно-достроково. Вважає, що ці обставини дійсно характеризують особу засудженого, однак всі ці обставини були враховані судом при призначенні міри покарання за вчинений злочин, а тому повторно звертати на них увагу є недоцільним, оскільки суперечить принципу недопустимості повторної відповідальності.
Крім того, звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Апелянт вказав, що за час відбування покарання в ДУ «Білоцерківська ВК № 35» засуджений ОСОБА_7 порушення вимог режиму утримування не допускав, а навпаки сумлінною поведінкою і ставленням до праці доводив своє виправлення, за що був неодноразово заохочений (14 заохочень).
Також, апелянт вказав, що судом першої інстанції при ухваленні рішення, залишено поза увагою, що в порядку ст. 101 КВК України засуджений ОСОБА_7 був переведений з дільниці ресоціалізації до дільниці соціальної реабілітації, як засуджений, який стає на шлях виправлення, де останній продовжив працювати та сумлінно себе вести, що в подальшому дало підстави на комісії установи, прийняти позитивне рішення про направлення матеріалів до суду з приводу умовно-достроково звільнення ОСОБА_7 .
В обґрунтування своїх вимог прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 вказав, що судом першої інстанції не враховано, що 02 травня 2018 року рішенням комісії Білоцерківської ВК № 35 по розгляду особових справ на засуджених та інших матеріалів для вирішення питань щодо направлення до суду відповідного клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання встановлено, що засуджений ОСОБА_7 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Також судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_7 відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програми дефиренційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення». Прагне до вдосконалення наявних професійно-технічних навичок, а саме 29 січня 2017 року закінчив Білоцерківський навчальний центр № 35 та здобув спеціальність слюсаря по ремонту автомобілів, 28 травня 2016 року закінчив Білоцерківську вечірню (змінну) загальноосвітню школу І-ІІІ ступеня та здобув повну загальну середню освіту.
Таким чином, при винесенні рішення про відмову в умовно-достроковому звільненні засудженого ОСОБА_7 суд мотивуючи своє рішення зазначив лише те, що останній неодноразово судимий та звільнявся на підставі ст. 81 КК України. Але судом не враховано, що однією із складових мети призначення покарання та його подальше відбування є досягнення засудженим виправлення і ресоцалізації, яке полягає у формуванні та закріплені в засуджених прагнення до заняття суспільно корисною діяльність, сумлінного ставлення до праці, дотримання вимог законів та інших прийнятих у суспільстві правил поведінки, підвищення їх загально освітнього і культурного рівня.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, котрий підтримав подану апеляційну скаргу та апеляційну скаргу начальника ДУ «Білоцерківська ВК № 35», представників Білоцерківської ВК № 35 та засудженого ОСОБА_7 , котрі також підтримали подані апеляційні скарги та просили їх задоволити, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до переконання що апеляційні скарги підлягають до задоволення з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
На думку апеляційного суду, розглядаючи подання ДУ «Білоцерківська ВК № 35» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 суд першої інстанції належним чином не дослідив всі обставини провадження та в повній мірі не вмотивував свій висновок про те, що засуджений ОСОБА_7 не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання.
Відповідно до вимог ст. 81 КК України підставами умовно-дострокового звільнення є виправлення особи. Висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Відповідно до вимог ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Як вбачається з матеріалів подання, вироком Деснянського районного суду м. Києва від 31 серпня 2012 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 185 КК та призначено йому покарання на підставі ст.ст. 70, 71 КК України 7 років позбавлення волі з конфіскацією частини його особистого майна.
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 березня 2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано засудженому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 18 вересня 2013 року по 08 жовтня 2013 року.
У Білоцерківській ВК № 35 засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання з 19 жовтня 2013 року по теперішній час.
Початок строку 18 вересня 2013 року, кінець строку 29 серпня 2020 року.
Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 послався на те, що засуджений ОСОБА_7 протягом 2002 2012 років три рази засуджувався за умисні, у т.ч. тяжкі злочини, відбував покарання у місцях позбавлення волі, з іспитовим строком, умовно-достроково, проте незважаючи на проявлений судом до нього гуманізм, довіру суду не виправдовував, вчиняв знову злочини.
Між тим, суд першої інстанції не звернув увагу, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_7 характеризується позитивно - дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Мав 10 заохочень, стягнень не мав.
Окрім того, ОСОБА_7 бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення», а також 29 січня 2017 року закінчив Білоцерківський навчальний центр № 35 та здобув спеціальність слюсаря по ремонту автомобілів, 28 травня 2016 року закінчив Білоцерківську вечірню (змінну) загальноосвітню школу І-ІІІ ступеня та здобув повну загальну середню освіту.
Постановою начальника Білоцерківської ВК Київської області № 35 від 06 квітня 2017 року був переведений на дільницю соціальної реабілітації, що при колонії. Працевлаштований прибиральником на території. За час відбування покарання на дільниці соціальної реабілітації характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці був заохочений 4 рази. Стягнень не має.
З огляду на зазначене, апеляційний суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_7 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, що дає підстави для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.
Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції не ґрунтується на матеріалах особової справи засудженого ОСОБА_7 , даних щодо його особи та поведінки під час відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги начальника ДУ «Білоцерківська ВК № 35» полковника внутрішньої служби ОСОБА_10 та прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 задоволити.
Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 червня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні подання ДУ «Білоцерківська ВК № 35» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 скасувати.
Ухвалити нову ухвалу, якою подання начальника ДУ «Білоцерківська ВК № 35» ОСОБА_10 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі та встановлення адміністративного нагляду засудженого ОСОБА_7 задоволити.
Звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 31 серпня 2012 року умовно-достроково на 2 роки 1 місяць 12 днів.
Встановити ОСОБА_7 адміністративний нагляд строком на 1 рік.
Зобов`язати ОСОБА_7 :
- прибувати два рази на місяць кожного місяця до співробітників в територіальному органі національної поліції, які проводять реєстраційну відмітку;
- заборонити виїзд за межі населеного пункту де проживає, по службам і особистим справам без дозволу на те органів національної поліції;
- заборони вихід з будинку (квартири) у період з 22 години до 06 години наступного дня.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ: