11-кп/775/315/2018(м)
263/4514/18

Категорія: п.3 ч.3 ст. 314 КПК України Суддя 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2018 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
та справах про адміністративні правопорушення
Апеляційного суду Донецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
законного представника
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А :
17.04.2018 року до Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області з Маріупольської місцевої прокуратури № 1 Донецької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Ухвалою Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 26 квітня 2018 року обвинувальний акт з додатками повернуто прокурору Маріупольської місцевої прокуратури № 1 Донецької області, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить вищевказану ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового провадження в іншому складі суду, посилаючись на те, що суд необґрунтовано повернув обвинувальний акт прокурору, складений відповідно до вимог ч.ч.2,4 ст.291 КПК України.
Вважає, що є недоречним визнання судом першої інстанції в якості підстави повернення обвинувального акту прокурору те, що обвинувачений не володіє українською мовою, недостатньо розуміє зміст викладеного обвинувачення і при проведенні досудового розслідування йому не були надані послуги перекладача, оскільки така підстава для повернення обвинувального акту прокурору не передбачена нормами діючого кримінального процесуального законодавства України.
Окрім того, під час проведення досудового розслідування ОСОБА_7 належним чином ознайомлений з правами і обов`язками, про своє недостатнє знання української мови не повідомляв, клопотання про залучення до провадження перекладача не заявляв, призначений йому відповідно до постанови слідчого захисник також не заявляв клопотань з цього приводу.
Зауважує, що 23.03.2018 року слідчий суддя розглядав клопотання про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, і в цьому судовому засіданні обвинувачений був присутній, надавав пояснення, відповідав на запитання слідчого судді, судове засідання проводилось на українській мові, від ОСОБА_7 і його захисника не надходило клопотання про залучення перекладача.
При ознайомленні з матеріалами кримінального провадження і врученні обвинувального акту ОСОБА_7 захисник також не заявляв клопотання про залучення перекладача.
Відповідно до довідки Маріупольської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 64 ОСОБА_7 навчався у цьому навчальному закладі з 2008 по 2017 рік, був атестований з української мови.
Окрім того, у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 народився і навчався у м. Маріуполі, є громадянином України, і при проведенні цього засідання останній не повідомляв суду, що не розуміє зміст викладеного у обвинувальному акті обвинувачення.
Заслухавши суддю доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції і призначити новий розгляд в суді першої інстанції; обвинуваченого, його законного представника та захисника, які не визнали апеляційної скарги прокурора, вважали ухвалу суду законною та обґрунтованою, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів дійшла таких висновків.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Згідно вимог ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.
За змістом п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Верховний Суд України у своїй постанові №5-328кс16 від 24.11.2016 року виклав правову позицію стосовно питання повернення обвинувального акту з підстав відсутності формулювання обвинувачення, відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, і звернув увагу на те, що суду належить встановити, чи має таке недотримання вимог кримінального процесуального закону наслідок у вигляді істотного впливу на права учасників кримінального провадження щодо забезпечення права на справедливий суд.
Мотивуючи вказаний висновок Верховний Суд врахував наступне.
У міжнародних джерелах права, зокрема в Конвенції, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до пункту "а" частини третьої статті 6, є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
Також, зі змісту ч.2 та ч.3 ст.29 КПК України вбачається, що особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою іншою мовою, якою вона володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною мовою або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що повідомлення про підозру та обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 складенні державною мовою.
Між тим, обвинувачений при проведенні підготовчого судового засідання у суді першої інстанції заявив, що йому незрозуміла суть обвинувачення, оскільки він недостатньо володіє українською мовою, а вручені йому повідомлення про підозру та обвинувальний акт складенні українською мовою.
Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 народився у м. Маріуполі, є громадянином України, навчався у Маріупольській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 64 з 2008 по 2017 рік, був атестований з української мови, оскільки вони не можуть свідчити про достатній рівень знання української мови. Натомість, ОСОБА_7 , який атестований з української мови, мав оцінку «3» за 12 бальною системою, що свідчить про недостатнє володіння державною мовою, на чому наполягає сам неповнолітній обвинувачений та його законний представник.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає законним, обґрунтованим та вмотивованим рішення суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акту для усунення недоліків, а саме для вручення обвинуваченому повідомлення про підозру та обвинувального акту складених мовою, якою він володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення, доводи прокурора, які наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає неспроможними.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 26 квітня 2018 року про повернення обвинувального акту по кримінальному провадженню стосовно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України прокурору Маріупольської місцевої прокуратури №1 Донецької області залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2

ОСОБА_4

ОСОБА_3