УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2018 року м.Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 про накладення арешту в рамках досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000236 від 22 липня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, згідно якого просить накласти арешт із забороною використання, а саме проведення будь-яких підготовчих, земельних та будівельних робіт будь-якими особами на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 230,1564 га з кадастровим номером :75:151:0001 яка на праві постійного користування зареєстрована за Інститутом рибного господарства Української академії аграрних наук.

Як зазначає прокурор у клопотанні, службові особи Інституту рибного господарства НААН України, зловживаючи службовим становищем з метою одержання неправомірної вигоди передали під забудову частину земельної ділянки за адресою: м. Київ, вул. Обухівська, 135, площею 230,1564 га, кадастровий номер :75:151:0001, що перебувають у користуванні Інституту та відноситься до земель водного фонду та захисних зелених насаджень на користь ТОВ «Акцепт Логістик Груп», що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.

Відповідно до клопотання, земельна ділянка, яка використовується Інститутом під забудову не виділена в натурі, не сформована в державному земельному кадастрі, відсутні її межі та кадастровий номер, розумним, співмірним, та таким що може бути реалізованим в установленому законом порядку, є накладення арешту на всю земельну ділянку площею 230, 1564 га з кадастровим номером :75:151:0001, за адресою: АДРЕСА_1 . Далі, як зазначає прокурор, в ході огляду вказаних земельних ділянок встановлено, що земельні ділянки використовуються для індивідуальної малоповерхової забудови, земельна ділянка частково вкрита лісовими насадженнями. Будь-яких ознак використання вказаних земельних ділянок для лісогосподарських потреб не виявлено.

Таким чином, з метою забезпечення схоронності нерухомого майна до моменту з`ясування всіх подій та обставин необхідно накласти арешт на вказане майно.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт не було тимчасово вилучене та розгляд справи без повідомлення власника майна є необхідним, з метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про розгляд вищевказаного клопотання без повідомлення про його розгляд власника майна.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши пояснення слідчого, вважаю, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, оскільки, як встановлено з матеріалів клопотання та пояснень прокурора, що земельну ділянку по вул. Обухівській, 135 у м. Києві, площею 230,1564 га з кадастровим номером :75:151:0001, була отримана юридичною особою злочинним шляхом, а саме внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також з метою запобігання злочинним посяганням на вказаний об`єкт нерухомого майна під час проведення розслідування, забезпечення його збереження та недопущення його подальшого відчуження.

Крім того, слідчим доведено існування реальних ризиків передачі та відчуження вказаного майна, передбачені абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 про накладення арешту в рамках досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000236 від 22 липня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною використання, а саме проведення будь-яких підготовчих, земельних та будівельних робіт будь-якими особами на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 230,1564 га з кадастровим номером :75:151:0001 яка на праві постійного користування зареєстрована за Інститутом рибного господарства Української академії аграрних наук (нова назва Інститут рибного господарства Національної академії аграрних наук України) (код ЄРДПОУ 04372342), без заборони здійснення господарської діяльності Інститутом рибного господарства Національної академії аграрних наук України.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1