АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 12 червня 2018 року у кримінальному провадженні №0008436, за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Ворзель, Київської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Ірпінського міського суду Київської області від 30 березня 2004 року за ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки; вироком Ірпінського міського суду Київської області від 26 січня 2006 року за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ст.ст. 70, 71 КК України до 6 років позбавлення волі, з конфіскацією майна; вироком Ірпінського міського суду Київської області від 18 серпня 2016 року за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310, ст. 70 КК України до 3 років 180 днів позбавлення волі; вироком Ірпінського міського суду Київської області від 01 вересня 2017 року за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и л а :

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 12 червня 2018 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та йому призначено покарання у виді 2 років позбавлення.
Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, ОСОБА_6 до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 01 вересня 2017 року, та остаточно призначено йому для відбування покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з моменту затримання - 23 травня 2018 року.
Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишено без змін.
Судом у кримінальному провадженні вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.
Судом першої інстанції ОСОБА_6 визнаний винуватим у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, вчиненому повторно особою, яка раніше вчинила злочини, передбачені ст.ст. 307, 310 КК України, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 309 КК України.
Як визнав установленим у вироку суд першої інстанції, кримінальне правопорушення вчинене за таких обставин.

22 вересня 2017 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: м. Київ проспект А. Паладіна, 6, шляхом закладки повторно придбав для власного вживання у невстановленої особи за ціною 200 гривень наркотичний засіб опій ацетильований. Повторно придбаний наркотичний засіб, який знаходився в медичному шприці, ОСОБА_7 поклав до кишені куртки. Приблизно о 18 год. 00 хв. того ж дня ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: м. Київ проспект Перемоги 128/2, був викритий працівниками поліції, які виявили та в подальшому вилучили з кишені куртки останнього медичний шприц з особливо небезпечним наркотичним засобом - опій ацетильований, маса якого (а перерахунку на суху речовину) становить 0,22 г.

Не погодившись із вироком суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок суду першої інстанції змінити, пом`якшивши призначене йому покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, посилаючись на неврахування судом першої інстанції при призначенні покарання обставин, які пом`якшують покарання, зокрема щирого каяття, та позитивної характеристики за місцем проживання та реєстрації.
Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 , який просив задовольнити апеляційну скаргу та змінити вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання, прокурора, який просили залишити без задоволення апеляційну скаргу обвинуваченого, а вирок суду першої інстанції без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, дослідивши у порядку ст. 404 КПК України дані, які характеризують особу обвинуваченого, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог частини 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, вчиненому повторно особою, яка раніше вчинила злочини, передбачені ст.ст. 307, 310 КК України, за обставин, викладених у вироку, згідно частини 2 статті 394 КПК України, колегією суддів не перевіряються, оскільки фактичні обставини кримінального провадження під час судового розгляду в суді першої інстанції ніким із учасників судового провадження не оспорювались, щодо них відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України докази в судовому засіданні не досліджувались, і вони в апеляційній скарзі, поданій обвинуваченим, не заперечуються.
При цьому судом першої інстанції належно з`ясована правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Отже, на підставі встановлених судом першої інстанції фактичних обставин кримінального правопорушення, доведеності винуватості ОСОБА_6 , правову кваліфікацію дій, вчинених останнім за ч. 2 ст. 309 КК України, колегія суддів апеляційної інстанції вважає правильною.

Доводи обвинуваченого, викладені в апеляційній скарзі стосовно наявності підстав для зміни вироку та пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання шляхом застосування положень ст. 69 КК України, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, є необґрунтованими.

Всупереч твердженням в апеляційній скарзі, покарання ОСОБА_6 за вчинене кримінальне правопорушення призначено з дотриманням вимог ст. 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, є необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів. При цьому, судом першої інстанції фактично враховані усі обставини, на які є посилання в апеляційній скарзі.

Так, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке згідно з ч. 3 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, обставини його вчинення, відомості про особу обвинуваченого, який раніше судимий, не одружений, не працює, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, а також наявність обставини, що пом`якшує покарання - щире каяття, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд першої інстанції у відповідності до вимог закону призначив йому покарання у виді позбавлення волі у мінімальних межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 309 КК України.
При вирішенні питання про призначення ОСОБА_6 остаточного покарання, з огляду на те, що кримінальне правопорушення обвинувачений вчинив після постановлення попереднього вироку Ірпінським міським судом Київської області від 01 вересня 2017 року, яким його засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України частково приєднав невідбуту частину покарання, призначеного вироком Ірпінського міського суду Київської області від 01 вересня 2017 року, та призначив ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на певний строк.
Отже, судом першої інстанції ОСОБА_6 призначене покарання з дотриманням вимог ст.ст. 50, 65, 71 КК України, яке за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, та особі обвинуваченого, є необхідним і достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.

Враховуючи, що ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, у тому числі і за злочини у сфері обігу наркотичних засобів, новий злочин вчинив під час іспитового строку за попереднім вироком, а відтак належних висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став, підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України, та призначення покарання, нижчого від найнижчої межі санкції ч. 2 ст. 309 КК України.
Всупереч доводам апеляційної скарги, при призначенні ОСОБА_6 покарання суд першої інстанції врахував усі обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі з доповненнями, у тому числі і дані про особу обвинуваченого, наявність у нього позитивної характеристики за місцем проживання та щире каяття останнього, яке у відповідності до ст. 66 КК України визнано обставиною, що пом`якшує покарання.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок у наведеній його частині, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не виявлено.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 532 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 12 червня 2018 року стосовно ОСОБА_6 - без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного суду у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженому, який тримається під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

__________________ ____________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3