Справа № 752/3334/18
Провадження №: 1-кп/752/934/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.06.2018 рокум. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0008148 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ниви Золочівські Демидівського р-ну Рівненської обл., громадянина України, який працює, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий 16.02.2016 року вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області за ч. 2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

з участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

встановив:
ОСОБА_3 31.08.2017 року приблизно о 13 годині 45 хвилин в приміщенні магазину «Капітошка» за адресою: м. Київ, вул. Заболотного, 20-а, умисно таємно взяв з полиці магазину піджак для хлопчика, вартістю 715 грн., та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, заховав його під толстовку, в яку був одягнений, після чого вийшов з приміщення магазину, не оплативши викрадений товар, та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 715 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду визнав повністю та пояснив, що сину його дружини треба був піджак у школу, грошей не було, у зв`язку з чим виникали конфлікти в сім`ї. 31.08.2017 року приблизно о 13 годині 45 хвилин він зайшов до магазину «Капітошка» за адресою: м. Київ, вул. Заболотного, 20-а, та взяв з полиці магазину піджак для хлопчика, його вартість він не оспорює. Після цього заховав його під свою кофту та вийшов з магазину, не заплативши за товар. Коли вийшов, зрозумів, що вчинив дуже погано. В подальшому він відшкодував завдані потерпілій збитки в повному обсязі, претензій до нього вона не має. Просить дати шанс, не позбавляти волі, оскільки він працює, зробив для себе висновки та став на шлях виправлення.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що прокурор, захисник також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочинів середньої тяжкості, обставини вчинення злочину, відсутність тяжких наслідків від вчиненого та будь-яких претензій з боку власниці майна, дані про особу підсудного, який раніше судимий, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, має постійне місце реєстрації, за яким характеризується з позитивної сторони, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, працює, має дружину та на утриманні дитину останньої, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття у вчиненому, активне сприяння в розкритті злочину, добровільне відшкодування завданих збитків, наявність обставини, що обтяжує покарання рецидив злочинів. Наявність обставин, що пом`якшують покарання підтверджується наявними у справі заявами потерпілої, що надходили до суду, в яких остання повідомляла про відшкодування завданих їй збитків та відсутність претензій. Крім того, обвинувачений під час досудового та судового розгляду провадження повністю визнавав свою провину, розповідав про обставини вчинення ним злочину. Враховуючи викладене, зокрема, обставини вчинення злочину, дані про особу підсудного, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає за необхідне і доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в максимальних межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, тому беручи до уваги викладене, а також і обставини вчинення злочину, вид та розмір викраденого майна, відсутність претензій з боку потерпілого, дані про особу підсудного, який має постійне місце проживання та реєстрації, працює, характеризується позитивно, має на утриманні дружину та її неповнолітню дитину, ряд обставин, що пом`якшують покарання, та обставина, що ОСОБА_3 раніше судимий і вчинив злочин в період іспитового строку не є перешкодою для застосуванням судом до останнього наймеш суворого виду покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 185 КК України.

З огляду на викладене, враховуючи принцип індивідуалізації та співмірності заходу примусу характеру вчинених дій, вважаю, що призначене судом ОСОБА_3 реальне покарання у виді штрафу є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення і запобігання вчинення нових злочинів.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_3 вчинив новий злочин в період іспитового строку, визначеного йому вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.02.2016 року, яким він був засуджений за ч. 2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, а за новий злочин суд вирішив призначити йому покарання у виді штрафу, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 72 КК України складанню з іншими видами покарань не підлягає, суд керуючись вимогами ст.ст.71, ч. 3 ст. 72 КК України приходить до висновку, що вироки судів слід виконувати самостійно.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень в дохід держави.

На підставі вимог ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.02.2016 року, яким ОСОБА_3 був засуджений за ч. 2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію, виконувати самостійно.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1