Провадження № 1кп/202/44/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурорів : ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
потерпіла ОСОБА_7
представника потерпілого ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001175 від 14.06.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ашгабат республіки Туркменістан, громадянина України, з середньою освітою, офіційно працюючого, раніше судимого, останній раз:
-12.04.2013 року вироком Нікопольського міського районного суду Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 КК України. На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Нікопольського міського суду від 14.01.2004 року, у вигляді позбавлення волі, остаточне покарання у вигляді одного місяця позбавлення волі, остаточне покарання у вигляді позбавлення волі, остаточне покарання у вигляді позбавлення волі 4 роки 1 місяць. Звільнений умовно-достроково 25.07.2016 року, невідбуте покарання 6 місяців 4 доби;
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ :

10.06.2017 року близько 01:00 години, ОСОБА_9 , перебуваючи у приміщенні кухні квартири АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, на ґрунті неприязних особистих стосунків, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_9 кулаком своєї правої руки умисно наніс не менше 3-5 ударів в обличчя та нижньої щелепи ОСОБА_10 , від яких останній впав на підлогу кухонного приміщення. Після цього, ОСОБА_9 , стопою правої ноги продовжив наносити лежачому на підлозі кухонного приміщення ОСОБА_10 невстановлену досудовим слідством кількість ударів в область тулуба справа, в область паху та область тазостегнової кістки. В цей момент, до приміщення кухні вбігла ОСОБА_11 , яка зупинила злочинні дії ОСОБА_9 , а ОСОБА_10 надала допомогу. В результаті отриманих травм, ОСОБА_10 було госпіталізовано до КЗ «Дніпропетровської шостої міської клінічної лікарні» ДОР, де ІНФОРМАЦІЯ_3 від отриманих тілесних ушкоджень останній помер.
Відповідно до висновку експерта № 1341 від 19.07.2017 року, у ОСОБА_10 були виявлені тілесні ушкодження, а саме: закрита тупа травма черева синець на передній черевній стінці дещо ліворуч у середній третині, розрив та некроз купола сліпої кишки (стан після операції видалення частини ободової кишки), перитоніт; закрита тупа травма грудної клітини: два синці на передній поверхні грудної клітини по центру у верхній третині та у передній лівої реберної дуги, крововиливи у товщі м`яких тканин по лівій задньо-бічній поверхні грудної клітини в середньо-нижній третині, зростаючий ся перелом 7-го ребра ліворуч по задньо-пахвовій лінії; забій правої пахової області та мошонки з некрозом правого яєчка та семенного канатика (стан після операції видалення правого яєчка та семенного канатика); 6 синців на нижній повіці правого та лівого ока з розповсюдженням на верхню третину шиї, на правій бічній поверхні шиї, на лівій вушній раковині; перелом кісток носа; 5 синців на передньо-внутрішній поверхні лівого стегна, на внутрішній поверхні лівої стопи, по задньо-внутрішній поверхні лівої гомілки, у середній третині; крововиливи у товщі м`яких тканин по лівій задньо-бічній поверхні грудної клітини в середньо-нижній третині, в правій та лівій поперековій ділянці. Смерть ОСОБА_10 настала від закритої тупої травми з розривом та некрозом купола сліпої кишки, яка відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до настання смерті.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину визнав частково, суду пояснив, що 09.06.2017 року, коли він повернувся додому з магазину, побачив у квартирі свою співмешканку ОСОБА_11 , яка сварилась з ОСОБА_10 , вони були у стані алкогольного сп`яніння. На жінці була розірвана футболка, при цьому ОСОБА_10 тримав її за талію, а коли побачив ОСОБА_9 , - різко накинувся на нього. Обвинувачений відштовхнув ОСОБА_10 , від чого той сів на стілець, а потім схопив його за ліву руку. Через це, а також вважаючи, що потерпілий чіпляється до його жінки, ОСОБА_9 наніс йому близько 4-6 ударів в обличчя, а коли ОСОБА_10 упав, почав кричати та просити пробачення, обвинувачений його підняв, посадив на стілець і дав рушника, так як у потерпілого з носу пішла кров. Після цього, ОСОБА_9 вийшов з квартири та біля будинку розмовляв зі своїм другом - ОСОБА_12 , а коли почув крики з квартири, знову туди повернувся. На кухні він побачив ОСОБА_10 , який лежав на підлозі і ОСОБА_11 , яка кричала на останнього. ОСОБА_9 підняв потерпілого та відвів до його кімнати, де в ході розмови останній вибачався за свою поведінку. В цей час ОСОБА_11 намагалась зайти до кімнати та продовжити сварку з ОСОБА_10 . Потім ОСОБА_9 неодноразово збирався викликати швидку допомогу, але потерпілий відмовлявся. Після цього, ОСОБА_10 залишився відпочивати у своїй кімнаті, а ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та їхні друзі ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , які прийшли до них в гості, пішли на кухню спілкуватись, після чого всі розійшлися.
Зі слів ОСОБА_11 , коли вони з потерпілим знаходились разом у квартирі, той почав її ображати, за що вона його побила. ОСОБА_9 невідомо, хто бив ОСОБА_10 ногами в пахову область, оскільки він неодноразово виходив того вечора з квартири. Крім того, у обвинуваченого були опіки на ногах і він фізично не зміг би наносити удари ОСОБА_10 .
Потерпіла ОСОБА_7 суду показала, що померлий ОСОБА_10 це її чоловік, який у березні 2017 року з метою покращення свого матеріального становища, здав кімнату у своїй квартирі за адресою АДРЕСА_3 ОСОБА_9 та його співмешканці ОСОБА_11 . Останні, за домовленістю повинні були сплачувати орендну плату у розмірі 1500 гривень та половину комунальних послуг. Однак, через місяць ОСОБА_9 та ОСОБА_11 почали оплачувати оренду частинами, а з травня взагалі припинили платити грошові кошти за користування квартирою ОСОБА_10 , на підставі чого, 10.06.2017 року у потерпілого з ОСОБА_9 , який того дня повернувся додому у нетверезому стані відбувся конфлікт. ОСОБА_9 не хотів сплачувати кошти за проживання у квартирі та почав вимагати у ОСОБА_10 , щоб він відмовився від квартири на користь обвинуваченого, погрожуючи у разі відмови фізичною розправою та спочатку вдаривши молотком по руці потерпілого, а потім скинувши його на підлогу почав жорстоко бити, спричинивши численні тілесні ушкодження. Після цього, ОСОБА_9 разом з ОСОБА_11 покликали своїх знайомих, які подивились на наслідки побиття ОСОБА_10 та вирішили не випускати його з квартири, щоб останній не звернувся до поліції. Коли ОСОБА_7 того дня близько 12:00 години прийшла до чоловіка на квартиру, квартирантів не було, а ОСОБА_10 лежав на дивані побитий, у тяжкому стані через численні гематоми на тілі. Потерпілого 10.06.2017 року доставили до лікарні там йому надали необхідну допомогу і цього ж дня його забрали додому. Потім, з 13.06.2017 року ОСОБА_10 знову привезли до лікарні, але ні операція, ні лікарські препарати не врятували його, і ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10 помер.
Потерпілою заявлений цивільний позов про відшкодування з обвинуваченого матеріальної шкоди на загальну суму 24, 394 грн., понесені нею на оплату лікування та поховання покійного ОСОБА_10 і моральної шкоди, у розмірі 200 000 грн. у зв`язку з перенесеними стражданнями та переживаннями через смерть чоловіка.
Свідок ОСОБА_11 суду показала, що обвинувачений це її цивільний чоловік, з яким вони з березня 2017 року винаймали кімнату у ОСОБА_10 , де разом проживали. 09.06.2017 року ОСОБА_9 пішов до магазину, а ОСОБА_11 готувала їжу на кухні, куди зайшов ОСОБА_10 та почав до неї чіплятись, хапати за сідниці, у відповідь на що вона його штовхнула і він упав. В цей момент, приблизно о 22:00 годині з магазину повернувся ОСОБА_9 , на якого накинувся ОСОБА_10 , а той вдарив його по обличчю, після чого ОСОБА_10 пішов до своєї кімнати, але через деякий час знову повернувся та сидячи на стільці з рушником і льодом, які йому дав ОСОБА_9 , щоб він прикладав до обличчя, почав чіплятись до ОСОБА_11 та ображати її, вона штовхнула його, а коли потерпілий впав, почала бити його по спині ногами, взутими у капці, близько п`яти разів, а також в область паху. На крик ОСОБА_10 з кімнати вийшов ОСОБА_9 , який зупинив ОСОБА_11 і відвів ОСОБА_10 до кімнати, з якої той вже не виходив. Після цієї сварки у потерпілого йшла з носу кров, більше тілесних ушкоджень у нього не було. Пізно ввечері до них прийшли їхні друзі ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , за весь час їх перебування у квартирі, ОСОБА_10 з кімнати не виходив, вони його не бачили.
Свідок стверджує, що обвинувачений обмовив себе, щоб ОСОБА_11 уникла кримінальної відповідальності. Всі удари, які показувала свідок на слідчому експерименті, під час досудового слідства, що завдавав ОСОБА_10 обвинувачений в область тулуба, насправді наносила вона. Неправдиві пояснення ОСОБА_11 давала у зв`язку з тим, що ОСОБА_9 вирішив взяти провину на себе, крім того, вона боялась співробітника поліції на ім`я ОСОБА_14 , який погрожував їй, вимагаючи обмовити ОСОБА_9 .
ОСОБА_11 знаходиться на обліку у лікаря психіатра через розлади з психікою з діагнозом судорожний синдром.
Свідок ОСОБА_15 суду показала, що ОСОБА_7 та померлий ОСОБА_10 це її сусіди, які наприкінці березня 2017 року винайняли кімнату квартирантам ОСОБА_9 та ОСОБА_11 .. У травні 2017 року ОСОБА_10 жалівся свідку про те, що квартиранти не сплачують гроші за проживання та час від часу виносять з квартири його речі, у зв`язку з чим, він хотів їх виселити. Так, 10.06.2017 року ОСОБА_15 побачила, як ОСОБА_7 разом з дочкою ОСОБА_16 виводили з квартири побитого ОСОБА_10 , вона запитала, що з ним сталося, він їй пояснив, що його побив ОСОБА_9 за те, що він вимагав сплатити за проживання у квартирі. 21.06.2017 року свідок приймала участь у слідчому експерименті, який проводився у квартирі ОСОБА_10 , в якості понятого, де квартирантка ОСОБА_11 розказувала про події того дня. Зі слів останньої, 10.06.2017 ОСОБА_9 наніс удар в голову ОСОБА_10 , після чого той упав і обвинувачений, якого ОСОБА_11 намагалась зупинити, продовжив його бити. ОСОБА_11 без будь яких підказок чи тиску з боку поліції розказувала та показувала куди і яким чином Подураго наносив удари ОСОБА_10 ..
Свідок ОСОБА_13 суду показала, що ОСОБА_9 це її друг, тієї ночі, близько 03:00 години, він зателефонував її чоловіку( ОСОБА_12 ) і попросив приїхати, а після того, як він пішов, до неї прийшла ОСОБА_11 і на прохання останньої вони теж пішли додому до обвинуваченого. Коли вони прийшли, свідок бачила, як на кухні ОСОБА_11 сварилася з ОСОБА_10 з приводу того, що він до неї чіплявся. Потерпілий на той момент вже був побитий у нього йшла носом кров та було перебито перенісся, до якого він прикладав рушника, крім того була гуля на шиї позаду, він сказав, що упав, цей факт також підтвердили ОСОБА_11 та ОСОБА_9 . Потім ОСОБА_13 відвела ОСОБА_11 , яка плакала через сварку з обвинуваченим на вулицю, а її чоловік, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 залишились сидіти на кухні та спілкуватись.
Наступного ранку свідок з чоловіком знову прийшли до ОСОБА_9 , щоб разом прогулятися, вона бачила ОСОБА_10 , який лежав на дивані, при цьому вони поспілкувалися, потерпілий був у нормальному стані, сказав, що відпочиває, після цього вони пішли з квартири.
Під час з`ясування причини зміни показань, свідок запевнила, що давала такі саме покази, чому в протоколі її допиту міститься інша інформація пояснити не змогла.
Свідок ОСОБА_12 суду показав, що ОСОБА_9 - його приятель, який тієї ночі, близько 02:00 години, йому зателефонував та попросив терміново приїхати. ОСОБА_9 зустрів його біля під`їзду, коли вони підійшли до квартири, почули звідти крики ОСОБА_11 , обвинувачений одразу завів її до кімнати та почав заспокоювати. Свідок не бачив, щоб ОСОБА_11 чи ОСОБА_9 били потерпілого. Потім ОСОБА_10 , який був побитий, сидів на кухні, прикладав ганчірку до носа, з якого йшла кров і просив свідка не пускати до нього ОСОБА_11 . Після цього ОСОБА_11 пішла з квартири за своєю подругою ОСОБА_13 , а свідок залишився спілкуватися на кухні з ОСОБА_10 . Як пізніше свідку пояснив обвинувачений, він його викликав, щоб повідомити, що ОСОБА_10 чіплявся до ОСОБА_11 та до жінки ОСОБА_12 , коли той знаходився у місцях позбавлення волі. Наступного ранку свідок разом зі своєю дружиною ОСОБА_13 знову прийшли до обвинуваченого, потерпілий в цей час відпочивав на дивані.
На досудовому слідстві ОСОБА_12 давав ті покази, які йому сказали писати співробітники поліції, тому його свідчення щодо того, що потерпілого бив ОСОБА_9 - не відповідають дійсності. ОСОБА_12 вважає, що потерпілого била ОСОБА_11 , оскільки він чув крики, коли зайшов до квартири тієї ночі і тому, що ОСОБА_9 сказав, щоб всю провину за вчинене він бере на себе.
Свідок ОСОБА_17 суду показав, що він працює лікарем хірургом Кліничної лікарні №6, згідно медичної документації ОСОБА_10 було доставлено до лікарні каретою швидкої медичної допомоги 11.06.2017 року та в той же день був оглянутий лікарями, надана необхідна медична допомога, було запропоновано госпіталізацію, від якої ОСОБА_18 відмовився, про що свідчить його власний запис до журналу реєстрації пацієнтів. 13.06.2017 року він приймав та оглядав ОСОБА_10 , який звернувся до лікарні вдруге у зв`язку з тим, що стан його здоров`я погіршився. Він повідомив свідку, що наявні у нього травми 10.06.2017 року наніс його квартирант, який бив його руками і ногами в область живота, паху і голови. Під час обстеження ОСОБА_10 лікарі прийшли до висновку, що є загроза його здоров`ю і життю, у зв`язку з чим було призначено термінову операцію. У потерпілого було виявлено розрив з некрозом стінки сліпої кишки, некроз правого яєчка, перелом 7-го ребра зліва, черепно-мозкова травма, струс головного мозку, перелом кісток носу. Хворому було зроблено операцію, після чого деякий час він знаходився у відділенні реанімації, а потім,з покращенням стану здоров`я, був переведений у хірургічне відділення №2, де продовжував лікування. ОСОБА_10 помер у лікарні, згідно висновку судово-медичного експерта від наслідків важкої травми, що призвели до інтоксикації та поступового виснаження організму.
Свідок зазначив, що на момент першого звернення ОСОБА_10 до лікарні, загальний стан його здоров`я був приблизно середньої важкості, коли він звернувся вдруге стан його здоров`я також був середньої важкості. ОСОБА_17 пояснив, що без згоди пацієнта на рекомендовану лікарем госпіталізацію, медичний персонал не має будь-якого впливу на його рішення для залишення такого хворого в лікарні. ОСОБА_10 прописали тільки знеболювальне.
Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що померлий ОСОБА_10 це її батько, який в середині березня 2017 року з власної ініціативи заселив до себе квартирантів ОСОБА_9 та ОСОБА_11 . Одразу після їх заселення у ОСОБА_10 почалися з ними проблеми, він скаржився на те, що вказані квартиранти постійно крали його речі, їжу, інструменти, гроші, а також мобільний телефон. З весь час проживання ОСОБА_9 та ОСОБА_11 відмовлялися як платити за житло, так і виїжджати з квартири. 10.06.2017 року свідку зателефонувала її мати ОСОБА_7 , яка прийшла до ОСОБА_10 , з проханням приїхати до нього. Коли ОСОБА_16 прибула на квартиру до батька, він був у жахливому стані ОСОБА_10 лежав з побитим обличчям, під очима та на переніссі були великі синці, на шиї були подряпини, мова нечіткою. Як пояснив свідку сам потерпілий, вночі у них з ОСОБА_9 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння на кухні відбулась сварка через відмову останнього платити за проживання або виїжджати з кімнати, у ході якої обвинувачений наніс йому тяжкі тілесні ушкодження зламав йому щелепу, розірвав кишечник, забив ноги. При цьому ОСОБА_9 змушував потерпілого переписати на нього все належне ОСОБА_10 майно. На крики під час вказаної бійки на кухню вибігла ОСОБА_11 , яка почала відтягувати ОСОБА_9 від потерпілого, тим самим зупинила його. Після цього, ОСОБА_10 пішов до своєї кімнати, з якої того вечора більше не виходив. Через деякий час після того, як потерпілий пішов до кімнати, до квартири прийшли друзі квартирантів ОСОБА_12 та ОСОБА_13 і всі четверо почали вирішувати, що робити через те, що ОСОБА_9 зробив з ОСОБА_10 . ОСОБА_12 говорив, що не візьме цей злочин на себе, оскільки тільки вийшов з місць позбавлення волі, казав добре, що у потерпілого немає телефону і він не зможе повідомити про те, що з ним сталося ні родичам, ні поліції чи швидкій допомозі.
Коли на ранок свідок з матір`ю забирали ОСОБА_10 до лікарні, він дуже погано виглядав та практично не міг самостійно пересуватись. Оскільки це були вихідні, ОСОБА_10 у лікарні того дня не залишили, а відвезли вже через кілька днів, де йому зробили операцію і він помер від наслідків заподіяних йому тілесних ушкоджень, які виявилися несумісними з життям. Після того, як ОСОБА_10 прооперували, свідок та її мати ОСОБА_7 дотримувалися всіх рекомендацій лікарів щодо лікування потерпілого, придбавали йому всі прописані ліки.
Свідок ОСОБА_19 суду пояснила, що з 2014 року вона проживала однією сім`єю з ОСОБА_10 за його місцем мешкання, 11.06.2017 року вона зустріла сусідку, яка повідомила, що ОСОБА_10 забрали до лікарні і він знаходиться в реанімації. 13.06.2017 року свідку сказали знайомі, що ОСОБА_10 хтось побив і він знаходиться у лікарні. Коли свідок прийшла до потерпілого в лікарню, він їй нічого не говорив з приводу того, що з ним сталося.
В судовому засіданні досліджено протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.06.2017 року, відповідно до якого гр. ОСОБА_10 звернувся із заявою до поліції з проханням вжити заходи до ОСОБА_9 , який 10.06.2017 року о 01:00 годині за адресою: АДРЕСА_3 спричинив йому тілесні ушкодження, а саме бив руками, ногами та кухонним молотком по пальцю, про що потерпілий також повідомив при наданні показів у слідчого, відповідно до протоколу допиту від 14.06.2017 року, де зазначив, що саме ОСОБА_9 наніс йому вказані ушкодження.
Судом досліджено протокол огляду з фототаблицею до нього від 20.06.2017 року, відповідно до якого, об`єктом огляду є приміщення 3-кімнатної квартири, розташованої на 3-му поверсі 5-ти поверхового будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Під час огляду обстановка в квартирі не порушена, слідів волочіння, боротьби не виявлено. У приміщенні кухні, у ящику шафи серед столових приборів виявлено молоток з гумовою рукояткою, загальною довжиною 10,2 см., на металевій основі рукоятки містяться два пошкодження у вигляді подряпин. Під час огляду в кімнаті-спальні №2 на поверхні тканини подушки виявлені два сліди бурого кольору, діаметром 1 см. кожний.
В судовому засіданні досліджено протокол огляду трупа з фототаблицею до нього від 30.06.2017 року, відповідно до якого за адресою: м. Дніпро, вул. Батумська, 13, було оглянуто труп ОСОБА_10 та зазначено, що трупне заклякання добре виражене, на задніх бічних поверхнях тіла наявні трупні плями синюшно-фіолетового кольору.
Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 1341 від 03.07.2017 року, ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у стаціонарі КЗ Дніпропетровської шостої міської клінічної лікарні ДОР, внаслідок отриманої сумісної тупої травми тіла, яку отримав від побиття за місцем свого проживання, а саме внаслідок нападу на нього з використанням тупого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкоджень.
Відповідно до висновку експерта № 1341 від 19.07.2017 року, виявлені при експертизі трупа ОСОБА_10 тілесні ушкодження виникли прижиттєво, задовго до настання смерті, від дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі, якими могли бути рука, зажата в кулак, нога або інші тупі тверді предмети. Враховуючи характер та масивність тілесних ушкоджень, маловірогідно, що вони виникли від дії власноруч та не могли утворитися при падінні тіла з висоти власного зросту, не виключено, що вони утворилися при обставинах, вказаних у протоколі проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 від 21.06.2017 року.
При судово-імунологічному дослідженні крові з трупа встановлена група крові А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0.
В судовому засіданні допитано судово-медичного експерта ОСОБА_20 , який пояснив суду, що має експертний стаж 14 років та підтвердив висновок експертизи № 1341 від 19.07.2017 року щодо виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 та характеру їх локалізації. Експерт пояснив, що розрив товстої кишки у потерпілого виник внаслідок травми, отриманої від дії тупого твердого предмета.
Під час досудового слідства проведено слідчий експеримент від 21.06.2017 р., який разом з відеозаписом відтворення було досліджено у судовому засіданні, вказана слідча дія проводилась за участю свідка ОСОБА_11 , під час якого, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , у присутності двох понятих, ОСОБА_7 і статиста, свідок ОСОБА_11 показала, що у ніч з 09.06.2017 року на 10.06.2017 року потерпілий ОСОБА_10 знаходився на кухні за вищевказаною адресою. Він сидів на табуретці, лівим боком обпершись об холодильник, який розташований поряд з кухонним столом, за яким сидів ОСОБА_9 . Потім свідок залишила приміщення кухні, але через короткий час почула крики, голос потерпілого і звук, схожий на падіння. ОСОБА_11 прибігла на кухню, де побачила потерпілого, який лежав на лівому боці та руками прикривав обличчя, а ОСОБА_9 стояв над ним і наносив кулаком правої руки удари в обличчя, а саме в нижню щелепу справа та у правий бік, тазостегнову кістку. Так, в обличчя було завдано не менше 3-5 ударів, а в бік не менше 3-х ударів. Далі, свідок схопила за руки ОСОБА_9 і почала його відтягувати від потерпілого, на його обличчі вона бачила кров. В той момент, коли потерпілий лежав на підлозі, а свідок виштовхувала ОСОБА_9 з приміщення кухні, він намагався правою стопою ноги штовхати ОСОБА_10 у бік та по нижнім кінцівкам. Потім свідок виштовхала ОСОБА_9 з кухні, а потерпілий піднявся з підлоги і направився до своєї кімнати.
Судом в порядку ст.333 КПК України було винесено ухвалу про необхідність проведення оперативних заходів в частині проведення слідчої дії, з метою перевірки показів свідка ОСОБА_11 з приводу нанесення нею тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .
Так, в ході виконання ухвали суду від 09.10.2017 року, органом досудового розслідування 21.02.2018 року було проведено слідчий експеримент за участю свідка ОСОБА_11 , під час якого свідок пояснила, що 09.06.2017 року саме вона нанесла ОСОБА_10 тілесні ушкодження за те, що він до неї чіплявся, а ОСОБА_9 , стоячи з лівого боку від ОСОБА_10 , який сидів на стільці, наніс правою долонею близько двох ударів в ліву частину обличчя потерпілого.
25.01.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000150 від 25.01.2018 внесені відомості за фактом надання завідомо неправдивих показів свідком ОСОБА_11 під час судового розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні за №0001175 від 14.06.2017 відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та розпочато досудове розслідування.
За результатами перевірки встановлено, що покази ОСОБА_9 та ОСОБА_11 за своїм змістом, хронологією подій та встановленим обставинам суперечать одне одному, та не підтверджують факт нанесення саме ОСОБА_11 тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , крім того спростовуються показами інших свідків. В ході проведення перевірки показів свідка ОСОБА_11 , щодо можливого спричинення нею тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , від яких настала смерть останнього, проведено вичерпний ряд заходів направлених на встановлення імовірних свідків подій, та проведено повний перелік слідчих дій, за результатами яких встановити факт нанесення нею тілесних ушкоджень ОСОБА_10 не виявилось можливим.
Крім того, вина ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України підтверджується наступними доказами: - показаннями самого обвинуваченого, який пояснював в судовому засіданні, що коли він прийшов до квартири ОСОБА_10 , в якій проживав зі своєю співмешканкою ОСОБА_11 , остання сварилась із потерпілим, який намагався вступити з нею в стосунки, та під час з`ясування з останнім причин його ставлення до жінки, дійсно наніс близько 6-ти ударів по голові потерпілому ОСОБА_10 . Разом з тим, ОСОБА_9 вказує на те, що у нього були опіки на ногах і він фізично не міг нанести удари ОСОБА_10 , однак жодних доказів на підтвердження травм кінцівок, обвинувачений не надав;

- показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка була дружиною загиблого ОСОБА_10 , та зазначила, що він проживав у квартирі із квартирантами ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , які часто розпивали спиртні напої та припинили слачувати орендну плату, через що неодноразово виникали конфлікти. Так 10 червня 2017 року, прибувши до чоловіка на квартиру, ОСОБА_7 побачила останнього побитим, з численними травмами, а з його слів дізналася, що тілесні ушкодження йому наніс саме ОСОБА_9 ;
- такі ж пояснення надала дочка потерпілого - свідок ОСОБА_16 , яка зазначила, що коли 10.06.2017 року вона прийшла до батька, його обличчя і тіло були понівечені до невпізнання і з пояснень батька свідку стало відомо, що його побив ОСОБА_9 , а ОСОБА_11 , навпаки, намагалась захистити потерпілого;
-показаннями свідка ОСОБА_11 , яка на досудовому слідстві, під час проведення слідчого експерименту від 21.06.2017 року у присутності понятих, підтвердила нанесення обвинуваченим ударів потерпілому ОСОБА_10 ;
- показаннями свідка ОСОБА_15 , яка повідомила суду, що померлий ОСОБА_10 напередодні жалівся їй на своїх квартирантів, які не сплачують гроші за оренду квартири, а 10.06.2017 року вона побачила, як потерпілого виводили з квартири і він пояснив, що його побив ОСОБА_9 .
Крім того потерпілий ОСОБА_10 при житті, дав пояснення та покази у ході досудового розслідування, в яких також послідовно вказав всі обставини, при яких ОСОБА_9 наніс йому тілесні ушкодження.
Судом належним чином надано оцінку показанням свідка ОСОБА_11 , її показання в цій частині, які не співпадають з поясненнями, наданими в ході судового розгляду, спростовуються результатами слідчого експерименту від 21.06.2017 року за її участю, при якому вона чітко та послідовно показала механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_10 , що підтверджено проведеною судово-медичною експертизою №238/Е/Д2, де зазначено, що тілесні ушкодження у ОСОБА_10 виникли прижиттєво, задовго до настання смерті, від дії тупого твердого предмету або при ударі об такий, яким могли бути рука, зжата в кулак або нога, а їх виникнення можливе при механізмі, на який вказує свідок ОСОБА_11 , тому до показів останньої суд ставиться критично та вважає, що свідок, обмовляючи себе, вводить суд в оману, намагаючись виправдати злочинні дії свого чоловіка ОСОБА_9 .
Суд не приймає до уваги покази свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які останні надали в судовому засіданні, оскільки вказані особи не були безпосередніми свідками події.
Твердження обвинуваченого щодо непричетності до цього злочину спростовуються зазначеними доказами.
Так, вищенаведене, в поєднанні з іншими об`єктивними даними справи - обставинами та характером взаємовідносин, які у короткий проміжок часу виникли між обвинуваченим та потерпілим, які передували злочину, віком і статурою потерпілого, який був людиною похилого віку, характером, локалізацією та механізмом спричинення тілесних ушкоджень, поведінкою ОСОБА_9 як до, так і після посягання, у своїй сукупності дають суду підстави вважати, що обвинувачений не міг не розуміти, що від його ударів потерпілий може отримати смертельні ушкодження, при цьому свідомо допускав тяжкі наслідки, враховуючи кількість та інтенсивність нанесення тілесних ушкоджень потерпілому.
Доводи сторони захисту та самого обвинуваченого ОСОБА_9 щодо недоведення його вини у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме того, що тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_10 , від яких останній в подальшому помер, заподіяла ОСОБА_11 , не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та були спростовані дослідженими в судовому засіданні доказами.
Доводи сторони захисту, що смерть потерпілого настала внаслідок несвоєчасно наданої медичної допомоги, спростовуються допитом свідка ОСОБА_17 , лікаря хірурга, який пояснив, що на момент першого звернення ОСОБА_10 до лікарні, загальний стан його здоров`я був приблизно середньої важкості, коли він звернувся вдруге стан його здоров`я також був середньої важкості. Хворому було зроблено операцію, після чого деякий час він знаходився у відділенні реанімації, а потім,з покращенням стану здоров`я, був переведений у хірургічне відділення №2, де продовжував лікування. ОСОБА_10 помер у лікарні від наслідків важкої травми, що призвели до інтоксикації та поступового виснаження організму. Такий висновок зроблений і експертом. .
Допитавши обвинуваченого, потерпілу, свідків, експерта, дослідивши надані докази, висновки експертизи, матеріали, що характеризують обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю.
ОСОБА_9 повинен нести кримінальну відповідальність за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Дії ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч.2 ст.121 КК України.
При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, характеризується задовільно, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів.
З врахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі, саме таке покарання, на думку суду, буди сприяти виправленню обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Цивільний позов ОСОБА_7 про стягнення з обвинуваченого на її користь у відшкодування заподіяної злочином матеріальної шкоди у розмірі 24,394 грн. (витрати, понесені нею на оплату лікування та поховання покійного ОСОБА_10 ) підлягає задоволенню на підставі ст.ст.1167, 1201 ЦК України, так як ця шкода підтверджена відповідними письмовими доказами, а саме чеками та квитанціями.
Позовні вимоги потерпілої про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, за наявності його вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми тощо.
Враховуючи той факт, що обвинуваченим заподіяна моральна шкода потерпілій, яка виразилась у моральних стражданнях через втрату близької людини, що призвело до порушення особистих життєвих та соціальних зв`язків, а також враховуючи характер і обсяг страждань потерпілої, їх тривалість, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути з обвинуваченого на користь ОСОБА_7 на відшкодування моральної шкоди 100000 грн.
Витрати на залучення експертів відсутні.
Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 367-374 КПК України суд, -
у х в а л и в :
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді восьми років позбавлення волі.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили - залишити без змін.
Строк покарання обчислювати з 20 червня 2017 року.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 24394 грн.
Позов про стягнення моральної шкоди задовольнити, стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_7 100000 гривень.
А всього стягнути 124394 грн.
Речові докази по справі молоток з гумовою рукояткою чорного кольору знищити, диск із відеозаписом слідчого експерименту зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1