АПЕЛЯЦІЙНИЙСУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

3 вересня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

перевіривши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , яка діє у захист прав та інтересів громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18 липня 2018 року,

за участю прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8
особи, яка перебуває під екстрадиційним арештом ОСОБА_6
захисника адвоката ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18 липня 2018 року було задоволено клопотання першого заступника прокурора Київської області ОСОБА_9 про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Казахстан,

який розшукується компетентними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів, передбачених ч. 3 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 3 ст. 30, ч. 2 ст. 159 КК Російської Федерації.

Визнано наявність підстав для подальшого тримання під вартою громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу (екстрадицію) компетентним органам Російської Федерації строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 16 вересня 2018 року включно.

Згідно ухвали суду, слідчий суддя врахувавши наявність правових підстав для подальшого тримання ОСОБА_6 під вартою та продовження строку екстрадиційного арешту, оскільки він є громадянином Республіки Казахстан, а інкриміновані йому кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 3 ст. 30 ч. 2 ст. 159, ч. 3 ст. 159 КК Російської Федерації відповідає кримінальному правопорушенню, передбаченому ч. 3 ст. 190 КК України та являється екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше одного року, а також врахувавши наявність ризику можливої втечі ОСОБА_6 з метою уникнення його видачі правоохоронним органам Російської Федерації, прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції захисник ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою, а тому просить ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 липня 2018 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора про продовження екстрадиційного арешту щодо ОСОБА_6 відмовити та звільнити останнього з-під варти в залі суду.

Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, апелянт вказує на те, що а ні в клопотанні, а ні в судовому засіданні прокурором не надано доказів, які б підтверджували наявність ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України щодо можливості ОСОБА_6 переховуватися, з метою уникнення його видачі правоохоронним органам Російської Федерації, з огляду на те, що за отриманими від запитуючої сторони документів не відомо про будь-які ухилення ОСОБА_6 від правосуддя.

Також на думку сторони захисту, слідчим суддею, при продовженні ОСОБА_6 екстрадиційного арешту, було залишено поза увагою характеризуючі дані про особу ОСОБА_6 , який має незадовільний стан здоров`я, який погіршився в умовах утримання в Київському СІЗО, важку і невиліковну хворобу, при наявності якої ОСОБА_6 навіть не може комплексно та професійно бути обстеженим, не говорячи про те щоб проходити подальшу реабілітацію та лікування в спеціалізованій клініці, а також те, що ОСОБА_6 має тимчасове місце помешкання в Україні, має міцні соціальні зв`язки, а його мати - ОСОБА_10 , орендувала для нього окреме житло в Україні.

Крім того, апелянт звертає увагу суду на те, що слідчий суддя належним чином не перевірив правові підстави для подальшого тримання ОСОБА_6 під вартою, оскільки, ОСОБА_6 звернувся в державну міграційну службу України для захисту та надання йому притулку, і відповідна перевірка до цього часу триває, а тому на час подання апеляційної скарги та викладених доводів, на переконання сторони захисту, ОСОБА_6 можливо змінити запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою для проходження ним реабілітації та лікування.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурорів, які вважали ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів провадження, у провадженні правоохоронних органів Російської Федерації перебуває кримінальна справа №704188, порушена 16.12.2008 р. стосовно громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 3 ст. 30 ч. 2 ст. 159 КК Російської Федерації.

04.04.2009 р. ОСОБА_6 притягнуто, як обвинуваченого за вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 3 ст. 30 ч. 2 ст. 159 КК Російської Федерації.

28.12.2010 р. вказану особу слідчим СУ при УВС Красносільського району Санкт-Петербурга оголошено в розшук.

29.06.2017 р. рішенням оперативних підрозділів Російської Федерації ОСОБА_6 оголошений в міжнародний розшук.

Постановою Красносільського районного суду Санкт-Петербурга від 10.07.2017 р. стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Рішенням Красносільського районного суду Санкт-Петербурга від 18.07.2017 року визначено рахувати строк тримання ОСОБА_6 під вартою з часу його екстрадиції на територію Російської Федерації.

26.10.2017 р. працівниками Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України, в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Караганда Республіки Казахстан.

27.10.2017 р. ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області до ОСОБА_6 , в порядку ст. 583 КПК України, застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб до надходження запиту російської сторони про його видачу.

29.11.2017 р. Генеральною прокуратурою України отримано запит компетентного органу Російської Федерації про видачу ОСОБА_6 для притягнення до кримінальної відповідальності.

Проведення екстрадиційної перевірки стосовно ОСОБА_6 Генеральна прокуратура України відповідно до ст. 587 КПК України доручила прокуратурі Київської області.

01.12.2017 р. ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва клопотання прокурора було задоволено та відносно громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_6 було застосовано екстрадиційний арешт до вирішення питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації, а саме до 01 лютого 2018 року.

22.01.2018 р. Управлінням ДМС України в Київській області прийнято до розгляду заяву про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_6

30.01.2018 р. ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва клопотання прокурора було задоволено та ОСОБА_6 було продовжено строк екстрадиційного арешту до вирішення питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації, а саме до 29 березня 2018 року, включно.

26.03.2018 р. ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва клопотання прокурора було задоволено та ОСОБА_6 було продовжено строк екстрадиційного арешту до вирішення питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації, а саме до 24 травня 2018 року, включно, але не більше дванадцяти місяців.

22.05.2018 р. ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва клопотання прокурора було задоволено та ОСОБА_6 було продовжено строк екстрадиційного арешту до вирішення питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації, а саме до 20 липня 2018 року, включно, але не більше дванадцяти місяців.

18.07.2018 р. перший заступник прокурора Київської області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження ОСОБА_6 строку екстрадиційного арешту до вирішення питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації, посилаючись на те, що інкриміновані ОСОБА_6 правопорушення за законодавством України кваліфікуються за ч. 3 ст. 190 КК України і є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк не менше 1 року, а строки давності притягнення до відповідальності за вказані діяння не закінчилися, крім того встановлено, що 22.01.2018 р. Управлінням ДМС України в Київській області прийнято до розгляду заяву про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_6 , однак на сьогоднішній день органами ДМС України рішення не прийняте, а тому за таких обставин рішення по суті запиту російської сторони Генеральною прокуратурою України не прийняте, екстрадиційна перевірка триває.

18.07.2018 р. ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва клопотання прокурора було задоволено та визнано наявність підстав для подальшого тримання під вартою громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу (екстрадицію) компетентним органам Російської Федерації строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 16 вересня 2018 року, включно.

Відповідно до ч. 11 ст. 584 КПК України, в межах передбаченого цим Кодексом строку, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та продовження строку екстрадиційного арешту для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 584 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні прокурора підстави для продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою та продовження екстрадиційного арешту перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_6 , вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання продовження цього запобіжного заходу.

При постановленні ухвали слідчим суддею дотримані вимоги норм КПК України, Конвенції про правову допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року.

Як правильно визначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, що ОСОБА_6 є громадянином Республіки Казахстан, обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 3 ст. 30 ч. 2 ст. 159, ч. 3 ст. 159 КК Російської Федерації, які відповідають кримінальному правопорушенню, передбаченому ч. 3 ст. 190 КК України та є екститрадиційним, оскільки передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад один рік позбавлення волі, а також те, що строк давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 не закінчився, а тому слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою та продовження строку екстрадиційного арешту.

Крім того, колегія суддів, погоджується також з висновками, які викладені в ухвалі слідчого судді, а саме те, що слідчий суддя, під час розгляду вказаного клопотання, не досліджує питання про винуватість особи і не перевіряє законність рішень прийнятих компетентними органами іноземних держав, а лише перевіряє наявність підстав, достатніх для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив компетентний орган держави, в особі прокуратури Київської області відносно ОСОБА_6 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Приймаючи рішення про продовження ОСОБА_6 саме такого запобіжного заходу слідчим суддею, враховано наявність ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема щодо можливості останнього ухилятися як від компетентних органів України, так і від компетентних органів іноземної держави, та обґрунтовано прийнято рішення про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризику, передбаченому ч. 1 ст. 177 КПК України та для забезпечення виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Доводи захисника про те, що слідчий суддя належним чином не перевірив правові підстави для подальшого тримання ОСОБА_6 під вартою, оскільки, ОСОБА_6 звернувся в державну міграційну службу України для захисту та надання йому притулку, і відповідна перевірка до цього часу триває, а тому на час подання апеляційної скарги та викладених доводів, на переконання сторони захисту, ОСОБА_6 можливо змінити запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою для проходження ним реабілітації та лікування, на думку суду не знайшли свого підтвердження в матеріалах судового провадження і не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів, як безумовні для скасування ухвали слідчого судді, оскільки на сьогоднішній день органами ДМС України жодне рішення щодо ОСОБА_6 не прийняте, а тому за таких обставин рішення по суті запиту російської сторони Генеральною прокуратурою України також не прийняте та екстрадиційна перевірка триває та обставини, які б перешкоджали подальшому перебуванню ОСОБА_6 під вартою відсутні.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких адвокат ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів ОСОБА_6 , просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та спростовуються вищевикладеним.

Істотних порушень норм КПК України при розгляді клопотання прокурора, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.

На підставі вище викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що в клопотанні та доданих до нього матеріалах відсутні обставини та законні підстави, при наявності яких продовження строку тримання під вартою та продовження екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_6 не можливе, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422, 584 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва,
п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18 липня 2018 року, якою було задоволено клопотання першого заступника прокурора Київської області ОСОБА_9 про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) та визнано наявність підстав для подальшого тримання під вартою громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу (екстрадицію) компетентним органам Російської Федерації строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 16 вересня 2018 року включно, залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 , яка діє у захист прав та інтересів громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил ч. 4 ст. 424 КПК України є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13 с і к