АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/1922/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 181 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2018 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 12 березня 2018 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого Дніпровського управління поліції ГУ НП у місті Києві ОСОБА_9 , яке погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 міста Києва ОСОБА_10 , та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 12 травня 2018 року включно, а саме заборони цілодобово залишати місце проживання за адресою:АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Києві, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який працює на посаді менеджера у ТОВ «ІМКО», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді, застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту мотивовано тим, що при вирішенні цього питання слідчий суддя прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та про існування ризиків з боку підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, слідчий суддя послався на врахування даних про особу підозрюваного та дійшов висновку про недостатність підстав для застосування щодо ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, ніж цілодобовий домашній арешт.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_7 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить змінити запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт із забороною залишати житло в певний період доби, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України. Зокрема, апелянт стверджує, що, зважаючи на злочин, вчинений ОСОБА_8 , останній бажає відшкодувати матеріальні збитки, працюючи за місцем роботи, має міцні соціальні зв`язки, займається благодійною діяльністю у наданні допомоги дитячим будинкам, за що має незаперечні подяки, одружений, має вищу освіту і хоче сприяти слідству в розслідуванні кримінального правопорушення. Крім того, захисник наголошує, що ОСОБА_8 має на утриманні хвору матір та стареньку бабусю, які потребують постійного догляду і надання їм постійної допомоги, але фактично цілодобовий домашній арешт позбавляє його можливості виконувати родинні обов`язки щодо надання матері і бабусі необхідної медичної допомоги, їх догляду та утримання, що може негативно вплинути на стан здоров`я останніх. На думку автора апеляції, ризики, які передбачені в ст. 177 КПК України, відсутні в даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги і просила ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого відділу Дніпровського управління поліції ГУ НП в місті Києві перебуває кримінальне провадження № 0002455, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 березня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

10 березня 2018 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ч. 1 ст. 208 КПК України та того ж числа ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

12 березня 2018 року слідчий Дніпровського управління поліції ГУ НП у місті Києві ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 міста Києва ОСОБА_10 , звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Це клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 12 березня 2018 року клопотання слідчого було задоволено та щодо ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 12 травня 2018 року включно, а саме заборони цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, якими є докази, наведені у клопотанні слідчого з доданими до нього матеріалами. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів слідчий суддя правильно визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів. Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри. Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри, чогось очевидно недопустимого чи безпідставного не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч доводів апелянта, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчиненому злочині, та суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто заявлені у клопотанні слідчого ризики є реальними. У зв`язку з цим колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи, ніж цілодобовий домашній арешт, не здатні запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого.

В сукупності із обставинами кримінального провадження та ризиками, приведеними у клопотанні слідчого, для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які міститься посилання в апеляційній скарзі.

Таким чином, доводи захисника щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжних заходів, в тому числі і у вигляді цілодобового домашнього арешту, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді саме цілодобового домашнього арешту та належним чином мотивував своє рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 12 березня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого Дніпровського управління поліції ГУ НП у місті Києві ОСОБА_9 , погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 міста Києва ОСОБА_10 , та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 12 травня 2018 року включно, а саме заборони цілодобово залишати місце проживання за адресою:АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4