УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю захисників особи, щодо якої ініційоване питання про застосування тимчасового арешту, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву громадянина Республіки Молдова ОСОБА_5 про відвід слідчого судді ОСОБА_6 від участі в розгляді клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_7 про застосування тимчасового арешту (справа № 761/23645/18 (провадження № 1-м/761/62/2018),
в с т а н о в и в:
23 червня 2018 року особа, щодо якої ініційоване питання про застосування тимчасового арешту, ОСОБА_8 у судовому засіданні усно заявив відвід слідчому судді ОСОБА_6 від участі в розгляді клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_7 про застосування тимчасового арешту (справа № 761/23645/18 (провадження № 1-м/761/62/2018), посилаючись на те, що прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_7 не було надано жодних документів на підтвердження своїх повноважень, однак, усупереч зазначеним порушенням, він був допущений слідчим суддею до участі в справі. Крім того, слідчим суддею ОСОБА_6 була проігнорована скарга, подана його захисником у порядку ст. 206 КПК України, не встановлено його особу, а також не роз`яснено йому процесуальні права та обов`язки.

Особа, щодо якої ініційоване питання про застосування тимчасового арешту, громадянин Республіки Молдова ОСОБА_8 , який на даний час утримується в ІТТ ГУ НП у м. Києві, до приміщення суду доставлений не був.

Від слідчого судді ОСОБА_6 надійшла заява, в якій він просив суд розглядати усну заяву громадянина Республіки Молдова ОСОБА_5 про його відвід від участі в розгляді справи № 761/23645/18 (провадження № 1-м/761/62/2018) за його відсутності.

Захисники особи, щодо якої ініційоване питання про застосування тимчасового арешту, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали заяву про відвід слідчого судді та просили її задовольнити.

Прокурор Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду заяви, в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини свого неприбуття. Разом із цим, його неявка не перешкоджає розгляду заяви про відвід слідчого судді.

Заслухавши думкузахисників особи, щодо якої ініційоване питання про застосування тимчасового арешту, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , приходжу до наступного висновку.
Так, статтею 75 КПК України встановлено вичерпний перелік обставин, які виключають можливість участі слідчого судді у кримінальному провадженні, зокрема:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
У свою чергу, поняття «обставини, які викликають сумнів у його неупередженості» є оціночним, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує та з`ясовує його сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» встановлено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 9 КПК України є обов`язковою для застосування під час здійснення кримінального провадження, при наданні оцінки безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти. Зокрема, у справах «Гаусшильдт проти Данії» та «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначено, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При цьому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо нього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, його прихильностей чи уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчить про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду з прав людини підтримав і Верховний Суд України у справі № 5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01 березня 2012 року).

Разом із цим, заява ОСОБА_5 про відвід не містить об`єктивних доказів фактичної наявності упередженості слідчого судді ОСОБА_6 під час розгляду справи № 761/23645/18 (провадження № 1-м/761/62/2018).

При цьому, наведені в заяві ОСОБА_5 підстави не можна визнати такими, що виключають можливість участі слідчого судді ОСОБА_6 в розгляді клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_7 про застосування тимчасового арешту, оскільки вони не містять ознак жодної з обставин, передбачених ст. 75 КПК України. У свою чергу, суть заявленого відводу зводиться до того, що особа, відносно якої ініційоване питання про застосування тимчасового арешту, та її захисники, внаслідок суб`єктивного тлумачення норм діючого законодавства та власної інтерпретації фактичних обставин справи, не погоджуються з процесуальними діями та рішеннями, прийнятими слідчим суддею ОСОБА_6 під час розгляду клопотання прокурора про застосування екстрадиційного арешту.

Такого роду твердження в будь-якому випадку не може слугувати достатньою підставою для відводу слідчого судді, оскільки не вказує на наявність обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості слідчого судді ОСОБА_6 та відсутності в нього особистої зацікавленості в результатах розгляду справи № 761/23645/18 (провадження № 1-м/761/62/2018) за клопотанням прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_7 про застосування тимчасового арешту відносно громадянина Республіки Молдова ОСОБА_5 .

Таким чином, з огляду на те, що в судовому засіданні не були встановлені обставини, які б виключали можливість участі слідчого судді ОСОБА_6 в розгляді справи № 761/23645/18 (провадження № 1-м/761/62/2018) чи свідчили б про його особисту заінтересованість або викликали обґрунтовані сумніви в його неупередженості під час розглядуклопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_7 про застосування тимчасового арешту відносно громадянина Республіки Молдова ОСОБА_5 , вважаю за необхідне відмовити останньому в задоволенні його заяви про відвід слідчого судді.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75, 80-81, 376, 532 КПК України, суддя
п о с т а н о в и в:
У задоволенні заяви громадянина Республіки Молдова ОСОБА_5 про відвід слідчого судді ОСОБА_6 від участі в розгляді клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_7 про застосування тимчасового арешту (справа № 761/23645/18 (провадження № 1-м/761/62/2018) відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1