Справа №333/4292/18
Провадження №1-в/333/245/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника заявника ОСОБА_4 ,

лікаря-психіатра ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

особи відносно якої ставиться питання

припинення примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, заяву головного лікаря Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_8 про припинення примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_7 , 1987 р.н., -

ВСТАНОВИВ:
До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла вищевказана заява головного лікаря КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР ОСОБА_8 про припинення примусових заходів медичного характеру у формі надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_7 . Заява обґрунтована наступним.

На диспансерному обліку в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради з 06.10.2004 р. знаходиться пацієнт ОСОБА_7 , 1987 р. н., який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу з наростаючим дефектом особистості». В клінічній картині захворювання переважно галлюцинаторно-параноїдна симптоматика з маячними ідеями переслідування та відношення.. 06.05.2017 року скоїв суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України. Після проведення судово-психіатричної експертизи № 342 от 21.06.2017 р. хворий був визнаний таким, то неосудний. Відповідно до Постанови Заводського районного суду м. Запорожжя від 06.09.2017 р. до пацієнта була застосована примусова міра медичного характеру у вигляді амбулаторно психіатричної допомоги у примусовому порядку. Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.03.2018 року ОСОБА_7 були продовжені примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Протягом останніх 6 місяців пацієнт своєчасно не відвідував лікаря-психіатра на прийомі, категорично відмовлявся від підтримуючого лікування. З травня місяця по теперішній час, зі слів матері, перебуває за кордоном у Польщі. Згідно Акту комісії лікарів - психіатрів пацієнт страждає на тяжкий психічний розлад, у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервного перебігу з наростаючим дефектом особистості. Враховуючи те, що пацієнт не відвідує лікаря-психіатра на прийомі, не приймає підтримуюче лікування, зі слів матері нібито на даний час перебуває за кордоном у Польщі, стан пацієнта можна розцінювати як стабільний з соціальною адаптацією. Згідно с цим потребує припинення примусової міри медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

У судовому засіданні представник Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР підтримала заяву та просила її задовольнити.

Лікар-психіатр Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_7 останній раз був у лікаря-психіатра 06.04.2018 р., був оглянутий комісією лікарів-психіатрів 28.09.2018 р., в ході якого встановлено, що він страждає на тяжкий психічний розлад, у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервного перебігу з наростаючим дефектом особистості. На момент огляду психічний стан ОСОБА_7 можна оцінити як стабільний з соціальною адаптацією. Достатньо критичний до скоєного ним правопорушення та своєї хвороби. Підтвердила, що в період з квітня 2018 р. лікаря-психіатра не відвідував, підтримуючу терапію не здійснював. Вважає, що на даний час хвороба ОСОБА_7 в стані ремісії, в зв`язку з чим останньому не потрібна підтримуюча терапія. Підтвердила, що представники лікарні не повідомляли ні суд, ні поліцію про те, що ОСОБА_7 в період з квітня 2018 р. по вересень 2018 р. ухилявся від отримання амбулаторної психіатричної допомоги призначеної судом в примусовому порядку.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала відносно задоволення даної заяви, вважає, що Акт комісії-психіатрів від 10.08.2018 р. складений з процесуальними порушеннями, у відсутність ОСОБА_7 , Акт комісії лікарів-психіатрів від 28.09.2018 р. складений формально без врахування, що пацієнт ухилявся від отримання амбулаторної психіатричної допомоги призначеної ухвалою суду, в зв`язку з чим підстави для задоволення даної заяви відсутні.

ОСОБА_7 та його захисник підтримали дану заяву.

Суд, заслухавши пояснення та думку учасників процесу, дослідивши матеріали заяви, вважає, що остання підлягає не задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.09.2017 р. ухвалою Заводського районного суду м. Запорожжя від 06.09.2017 р. відносно ОСОБА_7 за вчинення правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.03.2018 р. примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку продовжені.

Згідно з висновком комісії лікарів-психіатрів від 10.08.2018 р., в присутності ОСОБА_10 проведений його огляд цією комісією, внаслідок якого встановлено, що він страждає на тяжкий психічний розлад, у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервного перебігу з наростаючим дефектом особистості. В зв`язку з тим, що він не з`являється до лікаря-психіатра на прийом, не приймає підтримуючу терапію, зі слів матері перебуває за кордоном, в Польщі, на теперішній час стан пацієнта можливо оцінювати як стабільний з соціальною адаптацією, тому потребує в припиненні примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги.

Відповідно до відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 06.09.2018 р., ОСОБА_11 26.04.2018 р. на пункту пропуску Рава-Руська перетнув кордон України з метою виїзду. Відомості про в`їзд на територію України станом на 06.09.2018 р. відсутні.

Таким чином, встановлено, що вищезазначений висновок комісії був складений без фактичного огляду ОСОБА_10 , який на час його складання не перебував на території України, тому не містить об`єктивних даних щодо психічного стану пацієнта.

З пояснень ОСОБА_10 вбачається, що він приїхав в Україну в кінці вересня 2018 р. Згідно Акту комісії лікарів-психіатрів від 28.08.2018 р., ОСОБА_7 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, за висновками якого пацієнт страждає на тяжкий психічний розлад, у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервного перебігу з наростаючим дефектом особистості. На теперішній час стан пацієнта можна оцінювати як стабільний з соціальною адаптацією, останній будує плани на майбутнє, достатньо критичний до хвороби і вчиненого ним правопорушення, виказує твердження про регулярне відвідування лікаря-психіатра в добровільному порядку. В зв`язку з чим, комісія приходить до висновку, що пацієнт ОСОБА_7 потребує припинення мір примусового характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

Згідно ст. 514 КК України, припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру. Розгляд питання про припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Згідно ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, якій надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, повинна оглядатися лікарем-психіатром не рідше одного разу на місяць, а комісією лікарів-психіатрів - не

рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про продовження чи припинення надання їй такої допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що вимоги ст.12 Закону України «Про психіатричну допомогу» не виконані, ОСОБА_7 після продовження судом йому даних заходів примусового характеру, не оглядався в лікаря-психіатра в установлені законодавством строки, з вищезазначених Актів комісії лікарів-психіатрів вбачається, що він категорично відмовився від прийому підтримуючого лікування, яке було призначене лікарем-психіатром. З анамнезу психічного захворювання ОСОБА_7 вбачається, що останній є інвалідом 2-ї групи, хворіє на психічне захворювання з 2004 р., багаторазово більше 10 разів лікувався стаціонарно з галюцинаторною і параноїчною симптоматикою, остання виписка в 2016 р., після виписки приймав підтримуючу терапію нерегулярно. 06.05.2017 р. в стані неосудності вчинив кримінальне правопорушення. З Акту комісії лікарів-психіатрів від 28.09.2018 р. вбачається, ОСОБА_7 не видужав, висновок про те, що хвороба останнього перебуває в стані ремісії (як було зазначено лікарем-психіатром в судовому засіданні) відсутній, висновки зазначені у цьому Акті комісії зроблені без врахування анамнезу хвороби, в період з квітня 2018 р. по вересень 2018 р., який мав бути відображений лікарем-психіатром під час щомісячного огляду пацієнту, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що даний Акт складений формально і не містить об`єктивної інформації про стан ОСОБА_7 на теперішній час.

Враховуючи вищезазначене дана заява не підлягає задоволенню в зв`язку з необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст.19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.95 КК України, ст.ст.512, 514 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні заяви головного лікаря Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_8 про припинення примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, призначених ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06.09.2017 р., відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Комунарського районного
суду м. Запоріжжя ОСОБА_1