Справа № 336/6655/18
Провадження № 1-кс/336/2026/2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2 листопада 2018 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Шевченківського відділення поліції Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, подане в межах досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003515 від 31.10.2018 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 186 Кримінального кодексу України, суд -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, за змістом якого просить накласти арешт на майно, а саме: мобільний телефон «Xiaomi Redmi 4A», в корпусі золотистого кольору, імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 вилучений 31.10.2018 протоколом огляду місця події на ділянці місцевості біля будинку № 13 по вулиці Базарній в місті Запоріжжя.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає наступне
«В провадженні СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0003515 від 31.10.2018 року за частиною 1 статті 186 Кримінального кодексу України.
Досудовим слідством встановлено, що 31.10.2018, приблизно о 20 годині 30 хвилин, невстановлена особа, знаходячись біля під`їзду № 6 будинку АДРЕСА_1 , відкрито, шляхом ривку викрала майно, яке належить потерпілій ОСОБА_4 , чим спричинив останній матеріальну шкоду.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення: частина 1 статті 186 Кримінального кодексу України.
У результаті проведеного огляду місця події виявлено та вилучено об`єкти для подальшого проведення судових експертиз, а саме: мобільний телефон «Xiaomi Redmi 4A», в корпусі золотистого кольору імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 .
На даний час вилучені об`єкти знаходяться у СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області.
Вищезазначені об`єкти є предметом вчинення злочину, що зберігає на собі сліди злочину та використовується як доказ факту вчинення кримінального правопорушення, тому слідчий Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області лейтенант поліції ОСОБА_3 просить слідчого суддю накласти арешт на вказане майно».
Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до частини 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України не здійснювалось.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого ОСОБА_3 підлягає задоволенню з наступних підстав.
Тимчасовим вилученням майна, згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасове вилучення майна, згідно ч. 2 ст. 168 КПК України, може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України, під арештом майна слід розуміти тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Частиною 2 ст. 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого про арешт майна має бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України.
Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Судом встановлено, що 31.10.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України (кримінальне провадження № 0003515). Як зазначає слідчий, досудовим розслідуванням встановлено, що 31.10.2018, приблизно о 20 годині 30 хвилин, невстановлена особа, знаходячись біля під`їзду № 6 будинку АДРЕСА_1 , відкрито, шляхом ривку викрала майно, яке належить потерпілій ОСОБА_4 , чим спричинив останній матеріальну шкоду.
Допитаний під час досудового розслідування потерпіла ОСОБА_4 , пояснила, що 31.10.2018, приблизно о 22 годині 00 хвилин, їй з невідомого номеру зателефонував її онук ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повідомив, що 31.10.2018, приблизно о 20 годині 30 хвилин, невстановлена особа, знаходячись біля під`їзду № 6 будинку АДРЕСА_1 , відкрито, шляхом ривку викрала мобільний телефон «Xiaomi Redmi 4A», в корпусі золотистого кольору, імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , який вона придбала у березні 2018 року
З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також у зв`язку із невідкладністю та першочерговістю проведення слідчих дій, у період часу із 23 години 45 хвилин до 00 години 00 хвилин 31 жовтня 2018 року, на ділянці місцевості біля будинку АДРЕСА_2 , було проведено огляд місця події, в ході якого було виявлено та вилучено:
- мобільний телефон «Xiaomi Redmi 4A», в корпусі золотистого кольору, імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 .
Слідчим доведено, що у разі не накладення арешту зазначене майно може бути піддано відчужуванню, зіпсуванню, переданню іншим особам до закінчення досудового розслідування, а також утруднити виконання вироку в частині відшкодування матеріальної шкоди потерпілому.
Більше того, арешт вказаного майна є тимчасовим заходом забезпечення у кримінальному провадженні, а тому його власник, в подальшому, в передбачених КПК України випадках, має право звертатися із клопотанням про скасування даного арешту.
З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення майна в даному кримінальному провадженні, суд вважає, що клопотання слід задовольнити та накласти арешт на визначене майно.
Відповідно до вимог ст. ст. 40, 131, 132, 170, 171,172 , 173 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчий СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенант поліції ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на мобільний телефон «Xiaomi Redmi 4A», в корпусі золотистого кольору, імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 вилучений 31.10.2018р. протоколом огляду місця події на ділянці місцевості біля будинку № 13 по вулиці Базарній в місті Запоріжжя, з метою його збереження та подальшого невідчуження.
Копію ухвали не пізніше наступного дня після її винесення направити власнику та володільцям арештованого майна.
Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на вищевказаного слідчого та відповідного процесуального прокурора.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького Апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення.
Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1

02.11.18