Провадження № 1-кс/679/357/2018
Справа № 679/547/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 жовтня 2018 року м. Нетішин
Слідчий суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нетішин скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області про закриття кримінального провадження та на бездіяльність слідчого,
ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді звернувся ОСОБА_3 із скаргою на постанову слідчого Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження та на бездіяльність останнього.
19 жовтня 2018 року ознайомившись з матеріалами вказаного кримінального провадження, він дізнався, що постановою слідчого СВ Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 дане кримінальне провадження закрито, у зв`язку з відсутністю в діях невідомих осіб складу кримінального правопорушення.
З постановою слідчого він не погоджується, вважає її незаконною та необґрунтованою.
Зокрема ОСОБА_3 зазначає, що в постанові слідчий ОСОБА_4 вказує, що в ході досудового розслідування встановлено, що дії ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 були спрямовані на припинення дій ОСОБА_5 , що в свою чергу виключає наявність в їх діях прямого умислу на умисне спричинення тілесних ушкоджень, таким чином кримінальне провадження підлягає закриттю.
Проте, вказані твердження слідчого, на думку скаржника, повністю спростовуються матеріалами досудового розслідування, з яких вбачається, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в приміщені кафе-бару «Берлога», що в м. Нетішин, умисно нанесли для ОСОБА_5 множині удари руками та ногами в різні частини тіла, удари наносили і тоді, коли ОСОБА_5 перебував без свідомості на підлозі закладу, а тому є безпідставними твердження слідчого про те, що дії останніх були спрямовані на припинення дій ОСОБА_5 , що в свою чергу виключає наявність в їх діях прямого умислу на умисне спричинення тілесних ушкоджень.
Крім того, зазначає, що умисне нанесення тілесних ушкоджень підтверджується:
- показаннями свідка ОСОБА_10 , яка є дружиною потерпілого та яка підтвердила те, що саме вищевказані особи наносили удари для її чоловіка ОСОБА_5 ;
- показаннями свідка ОСОБА_11 , який є працівникок кафе-бару «Берлога» та вказав на те, що зазначені особи на протязі 10 хвилин наносили удари для ОСОБА_5 , який в цей час лежав на підлозі та протиправних дій не вчиняв;
- показаннями ОСОБА_9 , який підтвердив факт нанесення ним, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ще одним невідомим йому чоловіком ударів для незнайомого чоловіка в кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 23 квітня 2018 року, визнав свою вину у спричинені тілесних ушкоджень;
- речовим доказом оптичним диском із записом із камери відеоспостереження літнього майданчику кафе-бару «Берлога» м. Нетішин;
- протоколом огляду від 15 травня 2018 року вищевказаного оптичного диску, з якого вбачається, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в приміщені кафе-бару «Берлога», що в м. Нетішин, умисно нанесли для ОСОБА_5 множині удари руками та ногами в різні частини тіла;
- висновком №44 від 26 квітня 2018 року судово-медичної експертизи, згідно якої ОСОБА_5 заподіяні тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, спричинені не менш, як двадцятишестиразовим прикладанням травмуючих предметів.
Також ОСОБА_3 в скарзі вказує на бездіяльність слідчого ОСОБА_4 , оскільки останній не вчиняє слідчих дій щодо пред`явлення підозрюваних осіб для впізнання свідками та потерпілим, проведення слідчого експерименту на місці події, одночасного допиту вже допитаних осіб.
В судове засідання скаржник та представник СВ Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи не з`явилися. При цьому, надали заяву про розгляд скарги без їх участі, скаржник в заяві зазначив, що скаргу підтримує в повному обсязі.
Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, вважаю, що скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно вимог ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Як увбачається з матеріалів кримінального провадження, 23 квітня 2018 року до чергової частини Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області надійшла заява про те, що того ж числа приблизно о 01 годині 00 хвилин в приміщенні кафе-бару «Берлога», що в м. Нетішин, невстановлені особи, спричинили тілесні ушкодження для ОСОБА_5
Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього кодексу, інших актів законодавства. Зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
У відповідності до ч. 2 ст. 91КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ч.1 ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих(розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
З аналізу ч. 1 ст. 223 КПК України слідує, що значення слідчих (розшукових) дій полягає в тому, що вони є основним способом збирання доказів і звідси основним засобом дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань.
Згідно вимог ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
В статті 284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження.
Оскільки закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.
Слідчим суддею з постанови про закриття кримінального провадження від 27 червня 2018 року встановлено, що підставою до закриття кримінального провадження слідчий зазначив п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Однак, у розумінні вимог кримінального провадження за відсутності в діянні складу злочину передбачає наявність самої події, у якій відсутні певні ознаки (обов`язкові елементи конкретного складу) злочину. За таких обставин рішення слідчого повинно містити вказівку на те, які обставини встановлені досудовим слідством, яке діяння мало місце (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення) та які ознаки кримінального правопорушення в діях конкретної особи відсутні, чого в оскаржуваній постанові не вбачається.
Слідчий в оскарженій постанові, вказуючи лише про допит потерпілого ОСОБА_5 та його дружини ОСОБА_10 , які ствердили про побиття потерпілого, відмову від дачі пояснень ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , наводить свій висновок про те, що дії останніх були спрямовані на припинення дій ОСОБА_5 , що в свою чергу виключає наявність в таких прямого умислу спрямованого на умисне спричинення тілесних ушкоджень. Крім того, як зазначає слідчий у постанові, інших свідків та очевидців вказаної події встановити не представилось можливим.
Водночас з матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчий під час досудового розслідування відібрав пояснення у ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , однак в постанові зазначив, що останні відмовилися від дачі пояснень в порядку ст. 63 Конституції України.
Крім того, в оскаржуваній постанові зазначено слідчим, що дії вказаних осіб були спрямовані на припинення дій ОСОБА_5 , що виключає наявність в їх діях прямого умислу спрямованого на умисне спричинення тілесних ушкоджень. Однак висновок слідчого суперечить поясненням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .
Також в постанові зазначено, що інших очевидців та свідків події крім опитаних потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_10 не представилось за можливе, проте, матеріали справи містять протокол допиту свідка ОСОБА_11 , який був очевидцем подій та викликав швидку допомогу.
Однак, слідчий не надав належну оцінку даним свідченням та не розширив шляхом проведення слідчих (розшукових) дій коло осіб, котрим можуть бути відомі обставин, що підлягають доказуванню і мають значення для даного кримінального провадження.
Також слідчим не надано належної оцінки висновку експерта №44 від 26 квітня 2018 року та відеозапису, на якому зафіксовано подію, яка відбулась 23 квітня 2018 року за участю потерпілого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , не зазначивши їх у своїй постанові з аргументацією відхилення таких, що не мають значення для даного кримінального провадження.
З огляду на наведене, слідчим не виконано вимоги ст. ст. 91-93 КПК України щодо обов`язку доказування, збирання, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, що унеможливлює прийняття ним законного процесуального рішення про закриття кримінального провадження.
Відтак, враховуючи наведене, вважаю, що слідчий прийшов до передчасного висновку, що в даному випадку немає складу кримінального правопорушення, оскільки, з огляду на вказану неповноту розслідування і неналежну оцінку доказів, ним не могли бути об`єктивно встановлені дійсні обставини події.
Оскільки під час кримінального провадження слідчим не проведено всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, не надана їм належна правова оцінка, тому його постанова від 27 червня 2018 року про закриття кримінального провадження винесена передчасно, не може вважатися законною і підлягає скасуванню.
В статті 303 КПК України визначений вичерпний перелік бездіяльності слідчого, прокурора, які можливо оскаржити на досудовому провадженні.
Скарги на іншу бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 та його представник адвокат ОСОБА_3 до слідчого з клопотаннями про проведення конкретних слідчих дій не звертався.
Законодавством не встановлені конкретні строки для «доказування обставин кримінального провадження» слідчим, а лише зазначається про необхідність проведення таких дій в розумні строки.
Тому бездіяльність слідчого з приводу не проведення всіх необхідних дій для доказування обставин у кримінальному провадженні у розумні строки - оскарженню та «встановленню» не підлягає.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання вчинити певну дію, зобов`язання припинити дію, відмову у задоволенні скарги.
За таких обставин слідчий суддя не вправі задовольнити вимогу, яка зазначена скаржником, щодо зобов`язання слідчого продовжити досудове розслідування у кримінальному провадженні, в ході якого провести усі необхідні слідчі дії, оскільки прийняття такого рішення і задоволення такої вимоги не передбачено ст. 307 КПК України.
Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області про закриття кримінального провадження та на бездіяльність слідчого задовольнити частково.
В частині скарги про визнання бездіяльності слідчого Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1