справа № 208/1725/17
№ провадження 1-кп/208/134/18
ВИРОК
Іменем України
25 червня 2018 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000501 відносно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта вища, працював на момент кримінального правопорушення водієм на ТОВ «Голметресурс-Інвест», одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

встановив:
ОСОБА_6 23.02.2017 року близько 12 години 20 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем «МАЗ-543230» (сідловий тягач-Е) реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 12.12.2012 року належить ПАТ ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського, рухався по проїзній частині території автотранспортного цеху (АТЦ) ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Широка 101, з боку автомобільної стоянки у напрямку приміщень ремонтних гаражів. Під час руху 23.02.2017 року близько 12:20 години в районі приміщення адміністративно - побутового корпусу АТЦ ПАТ «ДМК» водій ОСОБА_6 , порушуючи вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 (б), 2.9 (а) та 12.3 Правил дорожнього руху України, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, маючи об`єктивну можливість виявити перешкоду у вигляді пішохода ОСОБА_8 , який проводив ремонтні роботи заднього правого ліхтаря причепу «МТМ-93304» реєстраційний номер НОМЕР_3 , припаркованого паралельно приміщенню зазначеної будівлі адміністративно-побутового корпусу, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди та допустив наїзд передньою лівою частиною керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_8 з подальшим зіткненням з правою задньою частиною причепу «МТМ-93304» реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Своїми діями водій ОСОБА_6 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 (б), 2.9 а) та 12.3 Правил дорожнього руху України, якими передбачено:

п. 1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним етаном транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 2.9 Водієві забороняється:

а) «керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин»;

п. 12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді: крововиливів в м`які тканини голови в потиличній області зліва, лінійних переломів кісток склепіння черепу зліва та основи черепу, крововиливи під м`якими мозковими оболонками, обширний крововилив в м`які тканини спини на ділянці від шийного відділу до поперекового, шириною 25-28 см, переломи ребер: зліва - 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11-го по лопатковій лінії, зі зміщенням відламків, які йдуть від хребта в плевральну порожнину з пошкодженням плеври, краї відламків косі, велико уламкові, погано сопоставимі на більшому протязі по зовнішнім пластинкам. Такого ж характеру переломи: 3, 4, 5-го по середнє-ключичній лінії зліва, без зміщення відламків, лінії переломів поперечні, краї відламків більш рівні по внутрішнім пластинкам, по зовнішнім - дрібно зубчасті погано сопоставимі.

Переломи ребер справа - 1-11-го по біля хребтовій лінії, в області 3-6-го з пошкодженням пристінкової плеври. Лінії переломів поперечні, краї відламків велико та дрібно зубчасті по обох пластинках, місцями косі та більш рівні по внутрішній поверхні. Переломи ребер справа 2-7-го по середнє-ключичній лінії, лінії переломів косі, краї відламків дрібно зубчасті, по зовнішній пластинкам дрібно зубчасті, погано сопоставимі, смугаста садна поперек розташована по зовнішній поверхні правого стегна на відстані 72 см від підошви, смугасті садни по задній та по задньо-правій поверхні тулубу, на шиї зліва нижче мочки вушної раковини, а також в області гребня клубової кістки зліва скрученим допереду епідермісом, по зовнішній поверхні правого плеча, в лобній ділянці справа, перелом правої плечової кістки в середній третині.

Вказані пошкодження виникли незадовго до смерті, внаслідок дії твердих предметів, якими могли бути виступаючи частини вантажного автомобіля з прикладанням сили в задню поверхню тіла, вірогідно, з послідуючим стисненням - відносяться до тяжких тілесних пошкоджень, по ознаці небезпеки для життя, в даному випадку викликавши смерть - (п.п. 2.1.3. Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року).

Смерть ОСОБА_8 настала 23.02.2017 року приблизно о 12 годині 20 хвилин на проїзній частині АТЦ ПАТ «ДМК» в районі приміщення адміністративно - побутового корпусу, від сполученої травми тіла з чисельними переломами ребер з обох сторін по декільком лініям, зі зміщенням відломків, пошкодженням пристінкової плеври, тканини легені з кровотечею в плевральні порожнини, переломами кісток основи та склепіння черепу, крововиливами під оболонки мозку, про свідчить наявність вищезазначених пошкоджень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 провину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково, суду пояснив, що працював водієм у ТОВ «ГОЛМЕТРЕСУРС-ІНВЕСТ», 23.02.2017 року прийшов о 06:00 годині на роботу, йому сказали, що наразі роботи немає, буде о 09:00 годині. О 09:00 отримав завдання відвезти автомобіль «МАЗ» до ремонтних боксів. Він перевдягнувся, зайшов до акумуляторної, де випивали хлопці. Випив разом з ними приблизно 250 грам горілки, розчепив автомобіль «МАЗ», почав рух у сторону ремонтних боксів. Переключив передачу з другої на третю, виїхав з повороту та побачив, що посеред дороги стоїть причеп з ОСОБА_8 , почав вивертати кермо, але було вже пізно. Гальма працювали погано. ОСОБА_8 знаходився біля правого ліхтаря спиною до нього у положенні сидячі, займався ремонтом. Відбулось зіткнення, ліві дверцята заклинило, вийшов через праві. Присутні намагалась надати допомогу ОСОБА_8 , але травми були занадто тяжкі. Уточнений цивільний позов потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_9 визнає повністю.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що 23.02.2017 року її чоловік, який працює водієм у ТОВ «ГОЛМЕТРЕСУРС-ІНВЕСТ», з ранку приїхав з роботи, почав відпочивати. Йому зателефонували, сказали терміново виїхати до гаражів, бо щось трапилось з його сином ОСОБА_10 . Потім повіз її до гаражів, де вони і побачили місце події. Тривалий час чекали поліцію, слідчого з м. Дніпро, близько 18:00 години почали оглядати та проводити заміри місця події, вона була свідком. З 13:30 до 20:00 години доглядала труп сина, близько 20:00 години відвезли труп до моргу. ОСОБА_6 від неї ховали, бо вона була у стані афекту. До цього часу обвинувачений перед нею не вибачився, не відшкодував завдану шкоду, не надав жодної допомоги. Наступного дня після ДТП він знову перебував у стані алкогольного сп`яніння зі своєю подругою. ТОВ «ГОЛМЕТРЕСУРС-ІНВЕСТ» надало допомогу, у тому числі й на поховання, у розмірі 70 000 гривень. ОСОБА_8 ніколи не вживав алкоголь на робочому місці, на час його загибелі вони проживали однією родиною, сімейний бюджет переважно складався з його заробітної плати, сама вона не працює, пенсії не отримує, доглядає онуку, оскільки її матір вимушена працювати, щоб забезпечити родину. Заявлений цивільний позов підтримує у повному обсязі, прохає призначити максимально можливе покарання обвинуваченому.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що після спілкування по телефону з ОСОБА_8 , який сказав, що у нього багато роботи та йому потрібно йти, йому зателефонувала його сестра ОСОБА_11 , і спитала, що трапилось з ОСОБА_10 . Вона почала нервувати, телефонувати його батькам, які не відповідали. ОСОБА_11 зателефонувала ще та сказала, що ОСОБА_10 більше немає. Співробітники відвезли її додому, бо вона не мала бачити місце події. Десь о 20:00 годині приїхали батьки загиблого та сказали, що ОСОБА_10 загинув. З 2014 року ОСОБА_10 працював на ТОВ «ГОЛМЕТРЕСУРС-ІНВЕСТ», фактично він утримував родину. Донька загиблого наразі на утриманні бабусі, яка не має власного доходу. Обвинувачений перед нею не вибачився, заявлений цивільний позов підтримує у повному обсязі, прохає призначити максимальну міру покарання обвинуваченому.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що працює водієм на ТОВ «ГОЛМЕТРЕСУРС-ІНВЕСТ», обвинуваченого знає по роботі. 23.02.2017 року він попрохав ОСОБА_8 відремонтувати задній правий ліхтар причепу, пригнав авто до ремонтних боксів. ОСОБА_8 почав працювати з ліхтарем, він стояв поруч. Почув звук автомобілю, двигун якого набирав оберти, хоча у них діє обмеження у швидкості 5 км/год.

Автомобіль «МАЗ» рухався зі швидкістю приблизно 20 км/год., увійшов у поворот, не встиг вивернути кермо та врізався у причеп, з яким в цей час працював ОСОБА_8 . Сам ОСОБА_12 встиг відскочити від місця зіткнення. ОСОБА_10 витягли з місця зіткнення, намагались надати допомогу, але все було марно. Водій авто «МАЗ», ОСОБА_6 , вийшов через праві дверцята, оскільки водійські заклинило, та почав чекати приїзду поліції. ОСОБА_6 знаходився у стані алкогольного сп`яніння, що було помітно за запахом. До цього він неодноразово скаржився на стан гальмівної системи ввіреного йому авто «МАЗ».

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що потерпілі по справі є її сусідами, має з ними дружні стосунки. Її син та загиблий були давніми друзями. Загиблий потерпілий утримував матір, бо її чоловік витрачає майже весь свій дохід на ліки, так як він тяжко хворіє. Дохід потерпілого ОСОБА_8 складав суттєву частину сімейного бюджету, після його загибелі матеріальне становище родини сильно похитнулось, ОСОБА_5 вимушена була перервати декретну відпустку та вийти на роботу, догляд за дитиною припав на ОСОБА_4 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що родина потерпілих йому відома, вони проживають по сусідству. Вихованням дитини займалась бабуся, ОСОБА_10 та ОСОБА_15 працювали. Після загибелі ОСОБА_10 дитина залишилась на догляді бабусі, ОСОБА_15 була вимушена перервати декретну відпустку.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що родина ОСОБА_17 проживає у будинках поруч друг з другом. Дитина зараз перебуває на утриманні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , остання працює а ОСОБА_4 більше доглядає дитину. ОСОБА_8 значною мірою утримував родину.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що працював сторожем у ТОВ «ГОЛМЕТРЕСУРС-ІНВЕСТ», стосунків з обвинуваченим не має. 23.02.2017 року почув, як авто заїжджало на ремонтну зону, дало газу та його кинуло вліво, він закричав водію «що ти робиш?» та почув удар. Все відбулось за мить, побачив тіло потерпілого та кров. Побіг до начальства, викликали медсестру та швидку допомогу, подальші обставини йому невідомі. Дороги вільно вистачило би на два автомобілі, між ними був візуальний контакт, ОСОБА_6 дуже різко газував та не намагався уникнути зіткнення.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 суду пояснив, що працював механіком на ТОВ «ГОЛМЕТРЕСУРС-ІНВЕСТ», оглядав автомобіль обвинуваченого за день до ДТП. Візуально оглянув стан авто, у тому числі за допомогою смотрової ями, перевіряв за стандартною процедурою роботу гальмівної системи, все було працездатне. Зранку та після закінчення роботи ОСОБА_6 не скаржився йому на технічний стан авто.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_20 суду пояснив, що є керівником сервісу майстерні ТОВ «ГОЛМЕТРЕСУРС-ІНВЕСТ», обвинувачений працював у товаристві. В день події обходив приміщення, роздавав завдання співробітникам та попередив, щоб вони обережно готували їжу, так як їдальня відсутня, та не вживали спиртного. Повернувся до себе в кабінет, почав займатись роботою з документами, до нього прибіг сторож ОСОБА_18 і сказав, що вбили людину. Вони вийшли на вулицю, побачили тіло загиблого та автівки, викликали швидку. Ремонтні роботи автівки проводились на вулиці, так як не було відповідного боксу. Рознарядку на ремонт авто ОСОБА_6 він не отримував, якби були певні технічні проблеми, механік при огляді це б встановив та вказав у відповідному документі.

Крім часткового визнання обвинуваченим ОСОБА_6 вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, його вина підтверджується дослідженими протоколами слідчих дій та іншими долученими до матеріалів кримінального провадження документами, а саме:

- протоколом огляду місця ДТП від 23.02.2017 року з фото-таблицею та схемою місця ДТП, відповідно до якого оглянуте місце ДТП, а саме: м. Кам`янське, вул. Широка, 101. Згідно протоколу зазначено стан покриття дороги: асфальтобетонне, мокре брудне (нашарування піску та шлаку), час доби: світла, об`єктів, що обмежують оглядовість та видимість не виявлені. Оглянуті транспортні засоби, а саме: «МАЗ» н.з. НОМЕР_1 , має пошкодження у вигляді деформованої ступені під дверима водія, деформовану ліву передню частину кабіни, деформовано ліву частину переднього бамперу, розбите лобове скло у лівій його частині, деформовано декоративну накладку захисту радіатора у лівій частині.

Причеп н.з. НОМЕР_4 мав деформований нижній металевий брус ззаду у правій частині, розбитий задній правий покажчик поворотів, деформовано задній борт у правій його частині.

Транспортний засіб «МАЗ» н.з. НОМЕР_5 пошкоджень не мав.

Транспортний засіб «МАЗ» н.з. НОМЕР_1 мав сліди крові на лівій передній частині та знизу дверцят водія, а також на передньому бампері зліва. Оглянути транспортні засоби на момент огляду були без завантаження, гальмова система «МАЗ» н.з. НОМЕР_1 не випробовувалась, на інших т.з. гальма справні. Рульове керування «МАЗ» н.з. НОМЕР_1 не випробовувалось, «МАЗ» н.з. НОМЕР_1 мав справне рульове керування. Колеса та шини на всіх оглянутих транспортних засобах у нормі. Причеп н.з. НОМЕР_4 мав пошкоджену праву задню фару.

Оглянутий на місці ДТП труп ОСОБА_8 перебував у положенні лежачи на спині, верхні кінцівки трупу розведені в сторони, нижні кінцівки дещо розведені. Труп одягнутий у куртку чорного кольору, светр чорного кольору, брюки чорного кольору, ботинки чорного кольору, в області носу сліди речовини червоного кольору, схожої на кров.

У зауваженнях до протоколу ОСОБА_4 зазначено, що потерпілий ОСОБА_21 знаходився на його робочому місці, виконував свої посадові обов`язки, а саме ремонтував причеп 061-39 АА. Долучені до протоколу схема та фото-таблиця відповідають даним, зазначеним у протоколі;

- висновком судово-медичного експерта Кам`янського міжрайонного відділення СМЕ КЗ «ДОБ СМЕ» ДОР» № 272-Е від 23.02.2017 року, згідно якого, труп ОСОБА_8 мав тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в м`які тканини голови в потиличній області зліва, лінійні переломи кісток склепіння черепи зліва та основи черепу, крововиливи під м`якими мозковими оболонками, обширний крововилив в м`які тканини спини на ділянці від шийного відділу до поперекового, шириною 25-28 см, переломи ребер: зліва - 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11-го по лопатковій лінії, зі зміщення відламків, які йдуть від хребта в плевральну порожнину з пошкодженням плеври, краї відламків косі, велико уламкові, погано сопоставимі на більшому протязі по зовнішнім пластинкам Такого ж характеру переломи: 3, 4, 5-го по середнє-ключичній лінії зліва, без зміщення відламків, лінії переломів поперечні, краї відламків більш рівні по внутрішнім пластинкам, по зовнішнім - дрібно зубчасті погано сопоставимі. Переломи ребер справа - 1-11-го по біля хребтовій лінії, в області 3-6-го з пошкодженням пристінкової плеври. Лінії переломів поперечні, краї відламків велико та дрібно зубчасті по обох пластинках, місцями косі та більш рівні по внутрішній поверхні.

Переломи ребер справа 2-7-го по середнє- ключичній лінії, лінії переломів косі, краї відламків дрібно зубчасті, по зовнішній пластинкам дрібно зубчасті, погано сопоставимі, смугаста садна поперек розташована по зовнішній поверхні правого стегна на відстані 72 см від підошви, смугасті садни по задній та по задньо-правій поверхні тулубу, на шиї зліва нижче мочки вушної раковини, а також в області гребня клубової кістки зліва скрученим допереду епідермісом, по зовнішній поверхні правого плеча, в лобній ділянці справа, перелом правої плечової кістки в середній третині.

Вказані пошкодження виниклим незадовго до смерті, внаслідок дії твердих предметів, якими могли бути виступаючи частини вантажного автомобіля з прикладенням сили в задню поверхню тіла, вірогідно з послідуючим стисненням, що відноситься до тяжких тілесних пошкоджень по ознаці небезпеки для життя та в даному випадку викликало смерть (п.п. 2.1.3. Наказ №6, МОЗ України від 17.01.1995 року.

Враховуючи стан трупних явищ під час дослідження трупа, експерт вважає, що смерть ОСОБА_8 настала близько 12:00-14:00 годин 23.02.2017 року.

При судово-токсикологічному дослідженні у крові трупа ОСОБА_8 не виявлено метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропілів, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий, аміловий спирти.

Смерть ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 настала від сполученої травми тіла з чисельними переломами ребер з обох сторін по декільком лініям, зі зміщенням відломків, пошкодженням пристінкової плеври, тканини легені з кровотечею в плевральні порожнини, переломами кісток основи та склепіння черепу, крововиливами під оболонки мозку, про що свідчить наявність вищезазначених пошкоджень;

- висновком № /3/7/1 КЗ «Кам`янська міська лікарня №1» ДОР від 23.02.2017 року, згідно якого, ОСОБА_6 знаходився у стані алкогольного сп`яніння, вак. сечі 1,028% етилового алкоголю, вак. крові 0,760% етилового алкоголю;

- актом ТОВ «ГОЛМЕТРЕСУРС-ІНВЕСТ», який складений медичною сестрою ОСОБА_22 у присутності начальника служби охорони праці та цивільного захисту ОСОБА_23 , заступника начальника СОТ ПАТ «ДМК» ОСОБА_24 та містить відомості, що 23.02.2017 року на території автотранспортного цеху ПАТ «ДМК» був проведений замір стану алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_6 , що знаходився на своєму робочому місці. Згідно показів «Алкотестеру», рівень сп`яніння склав 1, 87 проміле;

- заявкою № 29 на виконання технічного обслуговування та ремонту автомобіля «МАЗ» НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 , згідно якої, механіком ТКПП вказане авто направлено до АРМ 23.02.2017 року о 07:00 годині для виконання ремонтних робіт;

- книгою сдачі та приймання авто-технічних засобів, згідно якої, автомобіль «МАЗ» під керуванням водія ОСОБА_6 дійсно перебував на ремонті;

- договором оренди транспортних засобів, приміщень та майна № 14-1511-01 від 02.09.2014 року, згідно якого, автомобіль «МАЗ» НОМЕР_1 переданий в оренду ТОВ «ГОЛМЕТРЕСУРС-ІНВЕСТ» орендодавцем ПАТ «ДМК»;

- висновком судової автотехнічної експертизи № 6/10.2-171 від 10.03.2017 року, згідно якого, робоча гальмова система автомобіля «МАЗ-543230» н.з. НОМЕР_1 на момент експертного огляду перебувала у технічно несправному, але працездатному стані. Система рульового керування автомобіля «МАЗ-543230» н.з. НОМЕР_1 на момент експертного огляду непрацездатна. Пошкодження елементів системи рульового керування «МАЗ-543230» н.з. НОМЕР_1 , що призвели до її непрацездатності, не носять експлуатаційного характеру та виникли внаслідок аварійного навантаження на деталі під час ДТП;

- висновком судової автотехнічної експертизи № 6/10.1-188 від 13.03.2017 року, згідно якого, в даній дорожній обстановці водію автомобіля «МАЗ-543-230» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_6 при виникненні перешкоди для руху, а саме в момент виявлення нерухомого транспортного засобу (причепа «МТМ-93304») та пішохода на смузі свого руху, необхідно було вжити заходів до безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Тобто у вказаній ситуації водій ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху, де зазначено:

«п 12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Згідно п. 1.10 ПДР термін «перешкода для руху» має таке значення: «перешкода для руху - нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу».

Дорожні умови дозволяли водієві ОСОБА_6 завчасно виявити перешкоду на смузі свого руху, а технічний стан транспортного засобу дозволяв водієві виконати всі необхідні дії по керуванню автомобілем, пов`язані із запобіганням події, а саме безпечного об`їзду перешкоди. Результат розглянутої дорожньо-транспортної ситуації повністю визначався вибраним водієм, за своїм розсудом, рухом і реалізацією його в робочому режимі, тому що наявна на шляху його руху перешкода не змушувала водія ОСОБА_6 до екстреного виконання тих або інших норм ПДР. Тобто, на підставі вищенаведеного, можна дійти висновку про те, технічна можливість запобігти наїзду на причеп «МТМ-93304» та пішохода ОСОБА_8 , для водія автомобіля «МАЗ-543-230» ОСОБА_6 визначалася своєчасним виконанням ним вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху, виконаь яких було необхідною умовою для запобігання події з його боку і для їхнього виконання в нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які дозволили б йому виконати зазначені вимоги ПДР. Таким чином, при заданому механізмові події, дії водія автомобіля «МАЗ-543-230» ОСОБА_6 не відповіді вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням події даної ДТП.

Пояснення ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_12 щодо несправності гальмівної системи автомобіля «МАЗ-543230» спростовуються висновком судової автотехнічної експертизи № 6/10.1-188 від 13.03.2017 року , згідно якого, робоча гальмова система автомобіля «МАЗ-543230» н.з. НОМЕР_1 на момент експертного огляду перебувала у працездатному стані, поясненнями свідка ОСОБА_19 , який як механік оглянув автомобіль ОСОБА_6 за день до ДТП та не виявив несправностей, ОСОБА_6 йому на стан гальмівної системи не скаржився.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, встановлена та доведена, а дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід правильно кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за скоєний ним злочин, суд виходить із вимог ст. 65 КК України, що стосується ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого в силу ст. 67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 у відповідності до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

При визначені покарання ОСОБА_6 суд також враховує, що обвинуваченим скоєно злочин, який відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання, пов`язане з позбавленням волі, на думку суду, саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення інших злочинів.

При прийнятті рішення щодо призначення покарання, пов`язаного з позбавленням волі, суд також приймає до уваги досудову доповідь, формалізовану інформацію, що характеризує обвинуваченого ОСОБА_6 від 16.01.2018 року, отриману від Заводського районного сектору Кам`янського міського відділу Південно-східного МРУ ВКПП МЮ, яка містить соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, згідно якої, обвинувачений характеризується як врівноважена, доброзичлива людина, яка завжди намагається допомагати близьким, не створює конфліктних ситуацій та не бере в них участі, згідно інформації, наданої Кам`янським відділом поліції, компрометуючи матеріали на останнього відсутні. Усвідомлює свою провину у повному обсязі, має мотивацію до подальших позитивних змін.

Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як низький.

Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе без позбавлення волі та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб.

В той же час, суд критично ставиться до можливості виправлення обвинуваченого без позбавлення волі з огляду на наслідки вчинення злочину у вигляді смерті потерпілого, наявність обставини, що обтяжує покарання, а саме вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину матеріальна та моральна шкоди не відшкодовані, перед потерпілими не вибачився. Крім того, суд бере до уваги позицію потерпілих щодо призначення обвинуваченому максимально суворої міри покарання.

Потерпілою по справі, ОСОБА_4 , потерпілою та законним представником малолітньої потерпілої ОСОБА_25 , ОСОБА_5 , заявлено цивільний позов на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

З урахуванням уточнень, прохають стягнути з ПрАТ «УПСК» в рахунок відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, по 38 400 гривень на кожного потерпілого ОСОБА_4 , ОСОБА_25 , ОСОБА_5 та стягнути з обвинуваченого по 100 000 гривень моральної шкоди на кожного потерпілого.

Крім того, ОСОБА_4 прохає стягнути з обвинуваченого 4 000 гривеь процесуальних витрат на правову допомогу.

В обґрунтування заявленого цивільного позову посилаються на втрату ними їх фактичного утримувача, дохід якого складав основну частину сімейного бюджету, втрата відповідно сина, батька, чоловіка завдала неймовірних душевних страждань потерпілим, змінився їх нормальний спосіб життя, спосіб забезпечення родини.

ПРАТ «УПСК» до суду наданий відзив проти уточненого цивільного позову, згідно якого, страховик прохає суд відмовити у ньому у повному обсязі з огляду на порушення позивачами вимог ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що регламентує порядок подачі заяви про страхове відшкодування, зокрема позивачами не додані документи щодо їх перебування на утриманні загиблого потерпілого, не вказаний його дохід за минулік рік. Крім того, вважає помилковим розрахунок страхового відшкодування, наведений позивачами.

Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував проти заявленого цивільного позову.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 128, ч. 1 ст. 129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, в КПК не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

У судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт того, що ОСОБА_6 23.02.2017 року близько 12 години 20 хвилин керував технічно справним автомобілем «МАЗ-543230» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 12.12.2012 року належить ПАТ ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського, який відповідно до договору оренди транспортних засобів, приміщень та майна № 14-1511-01 від 02.09.2014 року переданий в оренду ТОВ «ГОЛМЕТРЕСУРС-ІНВЕСТ», під час настання ДТП, ОСОБА_6 перебував з даним підприємством у трудових відносинах з 03 лютого 2017 року на посаді водія автотранспортного засобу, та в час скоєння ДТП безпосередньо виконував свої трудові обов`язки.

Цивільно-правова відповідальність ТОВ «ГОЛМЕТРЕСУРС-ІНВЕСТ» на транспортний засіб «МАЗ-543230», реєстраційний номер НОМЕР_1 у період вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія» згідно полісу № АЕ/8866952, строк дії з 28.07.2016 року по 27.07.2017 року включно, страховий ліміт на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, складає 200 000 гривень.

Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов`язків.

Постановою Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15, яка є обов`язковою для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України визначено, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні.

Таким чином, потерпілому належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди або до юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого застраховано цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування.

На підставі ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

На підставі ст.1187 ЦК України, особа яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК.

На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров`ю у зв`язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта статті 1187 ЦК).

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю майну третьої особи. Згідно вказаного Закону у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, які пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностікою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та купівлею лікарських препаратів.

При таких обставинах, цивільними відповідачами по справі є Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_6 .

Позивачі на обґрунтування розміру шкоди, завданої смертю потерпілого, посилаються на п. 27.2 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно якого, страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами.

Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Згідно п. 27.1 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою суду від 17.05.2017 року судом допущено в якості потерпілого, крім матері ОСОБА_8 , його дружину як самостійну потерпілу та законного представника потерпілої - малолітньої доньки ОСОБА_25 .

Таким чином, заперечення цивільного відповідача ПРАТ «УПСК» щодо недоведеності факту перебування потерпілих на утриманні загиблого та розміру його доходу недоречні, оскільки до стягнення заявлено відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, на яку цивільні позивачі, що визнані судом потерпілими, мають право. Заявлений позивачами розмір відшкодування є обґрунтованим з огляду на те, що заявлений в межах, встановлених законом - 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 року № 1801-VIII встановлено з 1 січня 2017 року мінімальну заробітну плату у місячному розмірі у сумі 3200 гривень. Страховий випадок стався 23.02.2017 року, таким чином, мінімальний розмір страхового відшкодування складає 115 200 гривень.

Вимоги позивачів заявлені в межах вказаної суми, таким чином з ПРАТ «УПСК» на користь кожного з потерпілих підлягає стягненню грошова сума розміром 38 400 гривень.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до роз`яснень п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У суду не виникає сумніву, що у зв`язку з загибеллю сина та чоловіка відповідно потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_9 зазнали надзвичайних душевних страждань, пригнічення, істотно та невідворотно змінився спосіб життя та ведення господарства, у тому числі догляд за малолітньою дитиною ОСОБА_25 , таким чином, заявлені ними суми відшкодування моральної шкоди є розумними та справедливими.

В той же час, суд не погоджується з вимогою відшкодування моральної шкоди на користь малолітньої ОСОБА_25 , оскільки позивачами не доведено, яким чином вона в силу свого віку (2 роки 7 місяців на момент загибелі потерпілого) зазнала моральної шкоди, у чому вона була виражена та обсяг цих страждань. Обсяг завданої моральної шкоди оцінюється судом на момент її завдання, тобто посилання на те, що донька буде зростати без батька у цьому випадку не можуть бути прийняті до уваги. Таким чином, з обвинуваченого на користь потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_9 на відшкодування завданої моральної шкоди підлягає стягненню грошова сума розміром 100 000 гривень на кожну потерпілу.

Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 отримала правничу допомогу адвоката ОСОБА_26 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2519 від 15.06.2012 року), яка згідно акту № 01 виконаних юридичних робіт за договором № 12/04/17 від 12.04.2017 року полягала у ознайомленні з матеріалами кримінального провадження та підготовці цивільного позову. Згідно чеку № 03/05/17, в якості оплати за виконані роботи адвокат ОСОБА_26 отримав 4 000 гривень.
Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
П.1 ч.3 ст.133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Таким чином, з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_4 підлягає стягненню грошова сума розміром 4 000 гривень в якості відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Прокурором заявлено клопотання про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили. Враховуюче те, що строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, обраний під час досудового розслідування наразі сплив та у зв`язку з наявністю обґрунтованого ризику ухилення від відбуття покарання, суд вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, щодо судових витрат відповідно до ст. 124 КПК України. Арешт, накладений на речові докази транспортні засоби підлягає скасуванню в порядку ч. 4 ст. 174 КПК України з огляду на припинення існування обставин, що були підставами для його застосування. Договір оренди транспортних засобів № 14-1511-01 від 02.09.2014 року, сторонами якого є ПАТ «ДМК» та ТОВ «ГОЛМЕТРЕСУРС-ІНВЕСТ», укладений строком до 01.09.2017 року, актуальні у часі відомості щодо наявності речових прав у ТОВ «ГОЛМЕТРЕСУРС-ІНВЕСТ» на ці транспортні засоби у суду відсутні, таким чином, вони підлягають поверненню власнику - ПАТ «ДМК».

На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Застосувати відносно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши його під варту в залі суду.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 відраховувати з моменту його фактичного затримання.
Цивільний позов потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_9 задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» () на користь ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_6 ) 38 400 (тридцять вісім тисяч чотириста) гривень відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» () на користь ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_7 ) 38 400 (тридцять вісім тисяч чотириста) гривень відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» () на користь ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 як законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_25 (РНОКПП НОМЕР_7 ) 38 400 (тридцять вісім тисяч чотириста) гривень відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого.

Стягнути з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_6 ) 100 000 (сто тисяч) гривень відшкодування завданої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_7 ) 100 000 (сто тисяч) гривень відшкодування завданої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_6 ) 4 000 (чотири тисячи) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави вартість судової експертизи технічного стану транспортного засобу № 6/10.2-171 від 10.03.2017 року у сумі 2 201 (дві тисячі двісті одна) гривня.

Стягнути з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави вартість судової автотехнічної експертизи № 6/10.1-188 від 13.03.2017 року у сумі 527, 76 (п`ятсот двадцять сім гривень сімдесят шість копійок).

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді № 200/3191/17, провадження 1-кс/200/1871/17 від 24.02.2017 року на автомобіль «МАЗ-543230» реєстраційний номер НОМЕР_1 скасувати.

Речові докази:

- автомобіль «МАЗ-543230» реєстраційний номер НОМЕР_1 , автомобіль «МАЗ-543-230» реєстраційний номер НОМЕР_5 з причепом «МТМ-93304» реєстраційний номер НОМЕР_3 повернути власнику ПАТ «Дніпровський меткомбінат» ().

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1