Справа № 591/3186/17
Провадження № 1-в/591/48/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2018 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми, в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми заяву ОСОБА_4 про розгляд питання відстрочки викоанння виироку,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла заява ОСОБА_4 , щодо відстрочки виконання вироку Зарічного раойнного суду м.Суми від 17.08.2017 року. В своїй заяві засуджена посилається на те, що на даний час вона має скрутне матеріальне становище та на її утриманні знаходяться неповнолітні діти, а тому призначене покарання у вигляді штрафу сплатити не має можливоситі.

В судове засідання ОСОБА_4 не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду заяви.

Прокурор висловив думку щодо можливості розгляду заяви за відсутності заявниці. При розгляді вирішення питання щодо відстрочки покладався на розсуд суду.

Суд, вивчивши матеріали заяви приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Зарічного районного суду м.Суми від 17.08.2017 року ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення - злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України та призначено її покарання за цим законом у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн..

Відповідно до ч.1 ст. 535 КПК України, судове рішення, що набрало законної сили, якщо інше не передбачено цим Кодексом, звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції або Верховного Суду України.

Стаття 537 КПК України передбачає, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК, має право вирішувати такі питання: про відстрочку виконання вироку; про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; про заміну невідбутної частини покарання більш м`яким; про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років; про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років; про звільнення від покарання за хворобою; про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення; про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком; про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку; про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України; про застосування покарання за наявності кількох вироків; про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді; про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 Кримінальний кодекс України; нормативно-правовий акт № 2341-III від 05.04.2001"статті 74 Кримінального кодексу України; інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Ст. 536 КПК України зазначає, що виконання вироку про засудження особи до виправних робіт, арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, позбавлення волі може бути відстрочено у разі:

1) тяжкої хвороби засудженого, яка перешкоджає відбуванню покарання, - до його видужання;

2) вагітності засудженої або за наявності у неї малолітньої дитини - на час вагітності або до досягнення дитиною трьох років, якщо особу засуджено за злочин, що не є особливо тяжким;

3) якщо негайне відбування покарання може потягти за собою винятково тяжкі наслідки для засудженого або його сім`ї через особливі обставини (пожежа, стихійне лихо, тяжка хвороба або смерть єдиного працездатного члена сім`ї тощо) - на строк, встановлений судом, але не більше одного року з дня набрання вироком законної сили. Відстрочка виконання вироку не допускається щодо осіб, засуджених за тяжкі (крім випадків, передбачених пунктом 2 частини першої цієї статті) та особливо тяжкі злочини незалежно від строку покарання.

Згідно з ч. ч.1, 2 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Однак заява, з яким звернулася до суду ОСОБА_5 не містить доказів неможливості виконання вироку, посилань на з`ясування матеріального стану засудженої.

Отже, з огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви.

Керуючись ст.536, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_4 про відстрочку виконання вироку .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом семи днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя ОСОБА_6 -Когер