АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"02" травня 2018 р. м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
потерпілих ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000158 від 03.10.2017 року щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Киселиці, Путильського району Чернівецької області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , освіта середньо спеціальна, не одруженого, працюючого природоохоронником 5 розряду НПП Черемошський, не військовозобов`язаного, не судимого, -
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 01 лютого 2018 року ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права
ЄУНС №718/2725/17
Провадження №11-кп/794/134/18 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_9
Категорія ч. 2 ст. 286 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_1
керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного йому основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_6 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати по справі за проведення судових експертиз в сумі 1384 (одна тисяча триста вісімдесят чотири) гривні 18 копійок.
Вирішена доля речових доказів.
Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, залишити без розгляду.
В судовому засіданні суду першої інстанції встановлено, що 03.10.2017 року близько 18 год. 50 хв. в смт. Путила, Путильського району Чернівецькій області по вул. Українській, ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки ВАЗ-2121, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись в напрямку з сторони смт. Путила в сторону с. Киселиці Путильського району, Чернівецької області, на автомобільній дорозі сполученням Чернівці - Руська на 109+250 км. зі швидкістю 60 км. на год., не впорався з керуванням автомобіля, не вжив заходів для зменшення швидкості до повної зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, допустив зіткнення з підводою конем, припаркованої на обочині, а також погоничем ОСОБА_10 , 1984 року народження, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_10 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер на місці ДТП.
Згідно висновку експерта № 1008-А від 23.11.2017 року встановлено, що під час руху автомобіля водій ОСОБА_6 , порушивши вимоги пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, де вказано, що в разі виникнення небезпеки для руху, або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно висновку експерта № 61 від 02.11.2017 року встановлено, що смерть ОСОБА_10 настала від відкритої черепно-мозкової травми, що супроводжувалось переломом кісток основи та склепіння черепа з розчавленням речовини головного мозку.
В громадянина ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження, що виникли незадовго до моменту настання смерті, від дії тупих твердих предметів, або ударів об такі, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, знаходяться в прямому причинному зв`язку з фактом настання смерті.
На вказаний вирок суду прокурор Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуваний вирок районного суду, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки, в іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.
При цьому не заперечує правової кваліфікації та доведеності вини ОСОБА_6 , вважає, що вирок районного суду підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, судом не взято до уваги те, що скоєний злочин ОСОБА_6 відноситься до необережних тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі від 3 до 8 років, обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, не враховано у повному обсязі непоправні тяжкі наслідки у вигляді смерті ОСОБА_10 , належним чином не надано оцінку висновку судово - токсилогічної експертизи, у відповідності до якого в крові ОСОБА_6 виявлено 2,83% етилового спирту, не врахованого того факту, що померлий ОСОБА_10 був батьком трьох неповнолітніх дітей, які перебували на його утримані, а внаслідок вчиненого злочину залишені без джерел існування, на думку апелянта щире каяття та відшкодування завданої шкоди, не впливають на зменшення суспільної небезпеки вчиненого злочину, так як ОСОБА_6 свідомо порушив цілий ряд пунктів Правил дорожнього руху України, керуючи автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, чим поставив в небезпеку не тільки своє життя та здоров`я, але й інших учасників дорожнього руху, наслідок у виді смерті не має зворотного характеру, так як шкода заподіяна потерпілій особі не може бути усунена, що унеможливлює її відшкодування або компенсацію потерпілому чимось іншим, заподіянням смерті людині грубо ігнорується її природне, а тому невідчужуване право на найцінніше благо - життя, яке згідно Конституції України є найвищою соціальною цінністю, будь-яке грошове відшкодування не усуне заподіяної шкоди і не зменшить суспільну небезпеку та тяжкість вчиненого злочину.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила задовольнити в повному об`ємі, обвинуваченого ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України ґрунтується на доказах, зібраних у встановленому законом порядку та досліджених у судовому засіданні.
Кваліфікація дій та доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України прокурором не оспорюється.
Колегія суддів вважає вірною кваліфікацію дій ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах поданої апеляції, томупри перевірці вироку суду першої інстанції у вироку не наводить доводів на підтвердження висновків районного суду про доведеність обвинувачення та правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого (п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 15 травня 2006 року «Про практику постановлення судами вироків (постанов) при розгляді кримінальних справ в апеляційному порядку».
Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, за згодою учасників судового провадження, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, районним судом визнано недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, судом роз`яснено належним чином учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Стосовно призначеного ОСОБА_6 покарання, колегія суддів вважає, що воно призначено районним судом у відповідності до вимог ст. 65, 66 КК України з урахуванням характеру і ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, даних про його особу, а також всіх обставин справи.
Обираючи обвинуваченому ОСОБА_6 вид та міру покарання, районний суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, проте вчиненим з необережності, обставини наїзду на погонича підводи і характер допущених обвинуваченим порушень правил безпеки дорожнього руху, його ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, особу винного, який раніше не судимий, не одружений, працює, позитивно характеризується, на спеціальних обліках не перебуває, однак зареєстрований в Путильській ЦРЛ 03.10.2017 року з діагнозом «Гостра алкогольна інтоксикація», тобто з дати скоєння злочину, шкоду потерпілим відшкодував.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 суд визнав щире каяття, обставиною, що обтяжує покарання суд визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги прокурора, що районним судом не взято до уваги те, що скоєний ОСОБА_6 злочин відноситься до необережних тяжких злочинів, обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочину особою в стані алкогольного сп`яніння, апеляційний суд вважає безпідставними.
Крім того, апеляційний суд враховує, що у загиблого ОСОБА_10 залишилось троє неповнолітніх дітей, яким обвинувачений ОСОБА_6 надає допомогу, виготовив картки для виплат і щомісячно надсилає кошти на утримання дітей, відшкодував моральну і матеріальну шкоду, потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вважають, що реальне позбавлення волі обвинуваченого ОСОБА_6 погіршить їхнє становище.
Апеляційний суд погоджується з позицією потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , що реальне позбавлення волі ОСОБА_6 є тим фактором, який не сприятиме усуненню наслідків, які спричинені скоєним злочином.
Зважаючи на наведене та беручи до уваги конкретні обставини справи, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання є справедливим і повністю відповідає вимогам ст. 65 КК України та меті відображеній у положеннях ст. 50 КК України.
Не допустив районний суд помилки й при звільненні обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання на підставі ст. 75 КК України з покладенням на останнього ряду обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Вирок районного суду щодо ОСОБА_6 є належно мотивованим, обґрунтованим, законним, а тому відсутні правові підстави для його зміни чи скасування.
Апеляційним судом не встановлено порушень матеріального та процесуального права при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_6 .
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_11 залишити без задоволення, вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 01.02.2018 року у кримінальному провадженні №0000158 від 03.10.2017 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,- без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
"Копія. Згідно з оригіналом."
Суддя - доповідач _________________ ОСОБА_1
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

03.05.2018 року

(дата засвідчення копії)