Справа № 755/8339/18
У Х В А Л А

03.08.2018

м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про відмову від захисника у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 15.04.2018 за № 0003670 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , кожного окремо, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, встановив :

Суть питання, що вирішується ухвалою

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні подав клопотання про відмову від захисника ОСОБА_4 , яке умотивував наявністю у нього такої можливості з огляду на норми ст. 54 КПК України.

Позиція сторін

Сторони кримінального провадження з боку обвинувачення та захисту вважали за можливе дане клопотання заявника задовольнити.

Встановлені судом обставини

У кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 15.04.2018 за № 0003670 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , висунуто обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин за ч. 2 ст. 186 КК України є тяжким за ступенем тяжкості.

Згідно доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві від 15.04.2018 № 026-0002286 захисником обвинуваченого ОСОБА_6 призначено адвоката ОСОБА_4 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 02.04.2012 № 147).

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали провадження, уважає за необхідне дане клопотання заявника задовольнити та прийняти відмову обвинуваченого ОСОБА_6 від захисника ОСОБА_4 , з огляду на таке.

Згідно ст. 22 КПК України, сторони кримінального провадження мають рівні права на реалізацію процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 26 КПК України передбачає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, обвинуваченому забезпечується конституційне право на вільний вибір захисника.

Свобода вибору захисника знаходить свій прояв як у можливості запрошення до участі в кримінальному провадженні будь-якої особи, яка відповідає встановленим законом вимогам, так і можливості відмовитися від участі захисника чи замінити його на іншого на будь-якому етапі кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 КПК України обвинувачений має право відмовитися від захисника.

Пленум ВСУ в постанові "Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві" від 24 жовтня 2003 р. № 8 зазначив, що відмова від захисника можлива на будь-якій стадії процесу лише за ініціативою підсудного. Вирішуючи питання про прийняття такої відмови, суд має з`ясувати, чи не є вона вимушеною. Установивши вимушеність відмови, суд вживає передбачених законом заходів до забезпечення участі захисника у справі.

Виходячи з цього, реалізація даного права повинна здійснюватися лише за наявності певних умов, а саме: відмова від захисника має бути добровільною і надходити від обвинуваченого.

Також, відмова від захисника повинна відбуватися виключно в присутності захисника, з урахуванням того, що така відмова не приймається у випадку, коли його участь є обов`язковою (ч.ч. 2-3 ст. 54 КПК України).

Таке правило є гарантією забезпечення добровільності відмови від захисника і усвідомлення підозрюваним, обвинуваченим правових наслідків свого рішення. У рішенні ЄСПЛ "Яременко проти України" (2008 р.) відмова від захисника, зроблена обвинуваченим без участі захисника під тиском працівників міліції, розцінена Судом як очевидна відсутність законних підстав для усунення захисника, що викликала серйозні питання стосовно справедливості процесу загалом, а тому й порушення ч. 3 (с) ст. 6 Конвенції.

У цій ситуації, обвинувачений будучи вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених вказаним Кодексом скористався правом регламентованим ст. 54 КПК України.

Так відмова від захисника відбувалася в присутності захисника ОСОБА_4 , тим самим забезпечено гарантію забезпечення добровільності відмови від захисника і усвідомлення обвинуваченим правових наслідків свого рішення.

Для категорії такого типу справ, з огляду на пред`явлене обвинувачення заявнику, участь захисника, у світлі норм ст. 52 КПК України, не є обов`язковою.

Така відмова не є вимушеною та є, у той же час, добровільною і усвідомленою з боку заявника.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 369-372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити.

Прийняти відмову обвинуваченого ОСОБА_6 від захисника ОСОБА_4 .

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального Кодексу України.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 14:00 год. 08.08.2018.

С у д д я : ОСОБА_1