Справа № 646/7233/16-к
№ провадження 1-кп/646/78/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.06.18 року Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 , представника потерпілого ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, дані внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000686 від 28.03.2015р., відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сиваське Новотроїцького району, Херсонської області, громадянина України, пенсіонера, має вищу освіту, не судимого, зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

03.03.2015р. близько 19-00 ОСОБА_10 на території гаражного кооперативу "Нива", розташованого за адресою: м.Харків, вул.О.Невського,4, на грунті неприязних відносин, діючи умисно з метою заподіяння шкоду ОСОБА_8 , усвідомлючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, металевою трубою довжиною близько 1 м наніс ОСОБА_8 удар у лівий висок та декілька ударів по лівій руці, якою той прикривав голову. Від отриманих ударів ОСОБА_8 впав на землю обличчям донизу, а ОСОБА_10 наніс удар трубою по спині в область лівої лопатки та декілька ударів по лівій нозі в область зовнішньої частини гомілки. Тим самим ОСОБА_10 спричинив ОСОБА_12 згідно висновку судово-медичної експертизи № 268 КЕ/2016 закриту тупу травму нижньої щелепи у вигляді косо-вертикального перелому лівої гілки нижньої щелепи та перелом тіла нижньої щелепи без зміщення, забито-рвану рану на мочці лівої вушної раковини, синці на голові та лівій нижній та верхній кінцівці, яки утворились від травматичних дій тупих твердих предметів. За ступенем тяжкості закрита тупа травма нижньої щелепи не є небезпечною для життя в момент заподіяння, а спричинила за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня), і за цією ознакою відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Забито-рвана рана належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів. Синці та садна викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_10 вину не визнав, пояснив, що 03.03.2015р. ОСОБА_8 , як власник гаражу в кооперативі «Нива» поскаржився йому, оскільки він працював охоронцем, на пошкодження гаражу. Він сказав потерпілому написати відповідну заяву, останній почав обурюватись та вийшов з приміщення охорони. Він хотів зачинити двері, однак ОСОБА_8 наніс удар можливо гаражним ключем йому в голову, а потім по руці, якою прикрив голову. Після чого, він вдарився головою об металеву платформу та втратив свідомість. Оговтався від удару в пах. Притулив ОСОБА_8 до гаражних воріт та намагався відібрати в нього ключ. В цей час приїхав ОСОБА_13 та відібрав у ОСОБА_8 ключ. Він потерпілого не бив, ніякої труби не було взагалі. Від отриманих травм він перебував у лікарні 2 тижня та більше місяця продовжував лікування амбулаторно.

Потерпілий в судовому засіданні пояснив, що 03.03.2015р. близько 19-00 побачив пошкодження воріт у власному гаражі в кооперативі на вул.Невського у м.Харкові. З цього приводу звернувся до охоронця ОСОБА_10 , який перебував у сторожці. Однак той сказав не заважати йому працювати та наніс металевою трубою у ліву частину обличчя та 5-6 ударів у щелепу, від чого він втратив свідомість. Оскільки в нього були пошкодження на нозі та тулубі, вважає, що коли був непритомним, ОСОБА_10 лупцював його по нозі та тулубу. Коли він оговтався та схопився за ворота, ОСОБА_10 підскочив та намагався відірвати його від воріт. В цей час підійшов ОСОБА_14 та відібрав у ОСОБА_10 метелаву трубу, а у нього ключ від гаражу, який був весь час у нього в руці. Він був у крові, від нанесених тілесних ушкоджень знаходився на стаціонарному лікуванні з 07.03.2015р. по 13.03.2015р., а потім ще два тижня лікувався амбулаторно. ОСОБА_10 він не бив.

Відповідно протоколу слідчого експерименту від 21.10.2015р. ОСОБА_8 показав як ОСОБА_10 наніс йому удар металевою трубою у висок, а потім по передпліччю лівої руки, якою прикрив висок, ще 10 ударів трубою. Від чого ОСОБА_8 впав, а ОСОБА_10 наніс ще удар трубою в область лівої лопатки та декілька разів по лівій нозі ззаду. Потім ОСОБА_8 підповз до воріт, чіпляючись за них встав, а ОСОБА_10 намагався відірвати його від воріт.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що 03.03.2015р. близько 20-00 приїхав до гаражу в кооперативі на вул.Невського у м.Харкова, побачив ОСОБА_10 з металевою трубою, який ззаду охопив ОСОБА_8 , у якого була дерев`яна палиця та гвинтовий металевий ключ. Він забрав ключ, трубу та палицю, які передав працівникам міліції. В його присутності ніхто ударів не наносив, але у ОСОБА_10 бачив пошкодження біля брові, а у ОСОБА_8 кров під вухом.

З пояснень прокурора встановлено, що палиця та труба були втрачені після передання до міліції та не визнавались по справі речовими доказами.

Свідок ОСОБА_15 пояснив суду, що після 21-00 03.03.2015р. бачив ОСОБА_8 , у якого була ліва щока в крові та забруднений комір куртки. ОСОБА_8 пояснив, що його побив ОСОБА_10 .

ОСОБА_16 допитаний в якості свідка, пояснив, що працював інспектором патрульної міліії. 03.03.2015р. отримав повідомлення з чергової частини про бійку у гаражному кооперативі. Він приїхав до кооперативу. На приміщенні охорони був ліхтар, бійка вже припинилась. У охоронця ОСОБА_10 були пошкодження біля вуха, у ОСОБА_8 пошкоджень він не бачив, в руках у останнього був ключ від гаражу. Підходили також хлопець та дівчина з собакою.

Свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснили, що дійсно проходили 03.03.2015р. увечері повз гаражного кооперативу на вул.Невського у м.Харкові. Напроти входу у сторожку під ліхтарем побачили як чоловік схожий на ОСОБА_8 вдарив рукою чоловіка схожого на ОСОБА_10 . Вони не бачили, щоб бив ОСОБА_10 . Швидко пішли з місця пригоди та повернулись через деякий час, коли вже були присутні працівники поліції. У ОСОБА_8 тілесних ушкоджень не бачили, а у ОСОБА_10 було садно на лівій стороні обличчя. Пізніше до них приходили додому два незнайомі чоловіки та погрожували, щоб вони не свідчили проти ОСОБА_8 .

На підставі даних висновку фахівця з питань судово-медичної експертизи №190-2015, висновків судово-медичних експертиз №№ 1432-ая/15, 5134-ая/15, комісійної судово-медичної експертизи 268-КЕ/2016 судом встановлено, що у ОСОБА_8 мали місце наступні тілесні ушкодження: закрита тупа травма нижньої щелепи у вигляді косо-вертикального перелому лівої гілки нижньої щелепи та перелому тіла нижньої щелепи без зміщення; забита рвана рана на мочці лівої вушної раковини, синці на голові, садна на голові, на лівій верхній та ніжній кінцівці.

Під час проведення контрольного рентгенологічного обстеження потерпілого (КТ-дослідження №08179 від 14.06.2016р.) крім консолідованого перелому лівого суглобового відростку нижньої щелепи були виявлені також ознаки консолідованого лінійного перелому в ділянці підборіддя зліва, який не був встановлений при раніше проведених рентгенологічних обстеженнях, та який повністю відповідав передбачуваному механізму травми нижньої щелепи у потерпілого.

Ці ушкодження утворилися від травматичних дій тупих предметів: закрита тупа травма нижньої щелепи - від ударної дії з можливим місцем прикладання сили, як в ділянку підборіддя так і в ліву половину обличчя; забито-рвана рана - при прямій ударній дії, синці - від дії за механізмом удару або удару-стиснення, садна - за механізмом тертя-ковзання. Комплекс тілесних ушкоджень, виявлених у гр. Торубари в цілому міг утворитися незадовго до його первинного звернення за медичною допомогою та лікарського огляду, який був проведений щелепно-лицьовим хірургом ХМКЛШНМД 03.03.2015р.

За ступенем тяжкості: закрита тупа травма нижньої щелепи не є небезпечною для життя в момент заподіяння, а спричинила за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня), для консолідації переломів такого характеру необхідний строк понад 3-х тижнів (21 дня), і за цією ознакою відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості (згідно п.п. 2.2.1 а, б, в, і 2.2.2. Наказу МОЗ України від 17.01.95р. № 6, Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень);

Забито-рвана рана належить до легких тілесних ушкоджень, шо спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня), згідно п.п. 2.3.1.а, 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.95р.; синці та садна викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Показання гр. ОСОБА_8 , на які він посилається в ході слідчого експерименту від 21.10.15р., в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним в частині способу спричинення, часу і механізму утворення встановлених у нього тілесних ушкоджень.

Згідно наданої копії консультативного висновку лікаря-спеціаліста №10/2157, при огляді гр. ОСОБА_8 , який був проведений щелепно-лицьовим хірургом ХМКЛШНМД 03.03.15р., в нього був встановлений діагноз: «Забито-рвана рана мочки лівого вуха. Садно біля вушно-тім`яної ділянки ліворуч».

Згідно наданої копії консультативного висновку лікаря-спеціаліста №10/2592 - при огляді гр. ОСОБА_8 який був проведений 06.03.15р. щелепно-лицьовим хірургом ХМКЛЩНМД, в нього після клініко-рентгенологічного обстеження був встановлений наступний діагноз: «Перелом суглобового відростку нижньої щелепи ліворуч, оброблена рана мочки лівої вушної раковини».

Експертна комісія констатувала, що низька якість наданих на експертизу рентгенограм № 9885-6/п від 04.03.15 із ХМКЛШНМД (2шт),. №10392-3/п від 07.03.2015р. із ХМКЛШНМД (2шт), № 378/2 від 10.03.2015р. (1шт), «22429-31/п від 06.05.2016р.( 3 шт) та ортопантомограми №201503084 від 06.03.2015р. (1шт), а також невірна рентгенологічна укладка не дозволили виявити достовірних ознак вищезазначених переломів нижньої щелепи. Однак дані клінічного огляду потерпілого, проведеного лікарями відділення щелепно-лицьової хірургії ХМКЛШНМД, протоколу операції від 03.2015р., результати додаткових консультативних досліджень та дані контрольного КТ-дослідження від 14.06.2016р. дозволили комісії експертів підтвердити наявність вище зазначеного перелому суглобового відростку нижньої щелепи зліва та прийняти до уваги вперше виявлений ментальний перелом.

Сукупність анатомо-морфологічних ознак та стан зубо-щелепного апарату, виявлених на рентгенограмах № 9885-6/п від 04.03.15 із ХМКЛШНМД (2шт), №10392-3/п від 07.03.2015р. із ХМКЛШНМД (2шт), № 378/2 від 10.03.2015р. (1шт), «22429-31/п від 06.05.2016р.(3 шт), ортопантомограммі №201503084 від 06.03.2015р. (1шт) та при контрольному компьютерно-томографічному дослідженні №08179 від 14.06.2016р. дозволяє стверджувати, що всі вони належать одній людині.

Перелом суглобового відростка нижньої щелепи, звичайно, супроводжується больовим синдромом, який посилюється при відкриванні та закриванні роту, припухлістю в білящелепних тканинах, може проявлятися неправильним змиканням зубів та можливими порушеннями акту жування. Вираженність даних симптомів суто індивідуальна та залежить від багатьох факторів (віку, характеру перелому, супутніх захворювань тощо). ОСОБА_8 після отримання травми міг виконувати фізіологічні рухи нижньою щелепою, а саме розмовляти та вживати їжу, тощо.

Надана експертам медична документація на ім`я ОСОБА_8 не містить даних про наявність будь-яких хронічних захворювань зубо-щелепного апарату.

Клопотання захисника про визнання висновків судово-медичних експертиз №№ 1432-ая/15, 5134-ая/15, комісійної судово-медичної експертизи 268-КЕ/2016 недопустимимм доказами з тих підстав, що медична документація ОСОБА_8 , яка досліджувалась експертами, не була отримана слідчим на підставі ухвали слідчого судді про надання тимчасового доступу до речей та документів, не ґрунтується на вимогах ст.ст.87,93 КПК України. Так, згідно ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів, в тому числі шляхом витребування та їх отримання у підприємствах, установах та організаціях. Заборон отримати медичні документи безпосередньо у особи, у якої вони знаходяться у володінні, чинний КПК України не містить.

Згідно ч.3 ст.101 КПК України висновок експерта повинен ґрунтуватись на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо або вони стали йому відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження. З висновків вищезазначених експертиз вбачається, що експерти досліджували медичну документацію ОСОБА_8 , яка їм була надана разом із матеріалами кримінального провадження № 0000686. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про допустимість зазначених доказів.

Судово-медичні дані про наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 , які могли бути отримані 03.03.2015р., в сукупності з вищенаведеними даними про спричинення йому ушкоджень ОСОБА_10 03.03.2015р., які встановлені судом на підставі показань потерпілого, свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та протоколу слідчого експерименту з ОСОБА_8 , свідчать про нанесення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень середньої ступеня тяжкості потерпілому, та спростовують покази обвинуваченого, який заперечував нанесення тілесних ушкоджень потерпілому взагалі.

Покази свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 в частині того, що вони бачили як наносив один удар рукою ОСОБА_8 . ОСОБА_10 не спростовуються зроблений висновок суду, оскільки зазначені свідки бачили лише частину конфлікту, бо не спостерігали за всім ходом подій, а одразу пішли з місця пригоди, та повернулись, коли конфлікт було припинено. Також свідок ОСОБА_16 не був очевидцем конфлікту. Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснив, що нічого не пам`ятає щодо обставин, які підлягають доказуванню. ОСОБА_10 пояснив, що ОСОБА_19 лише приймав у нього заяву про злочин у Основ`янському райвідділі міліції.

Оцінюючи наведені докази в сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_10 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, тобто умисному середньої тяжкості тілесне ушкодженні, умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_10 є пенсіонером, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, задовільно характеризується за місцем проживання. Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_10 обвинувачується у скоєнні злочину середньої тяжкості. Враховуючи дані про особу обвинуваченого, а також обставини злочину, суд призначає покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки відповідно ст.ст.57,60 КК України виправні роботи та обмеження волі не можуть бути застосовані до особи, яка досягла пенсійного віку.

З урахуванням згоди ОСОБА_10 на застосування до нього ЗУ «Про амністію у 2016 році», суд звільняє його від призначеного покарання у вигляді позбавлення волі на підставі п.ґ ст.1 Закону. При цьому суд враховує, що вчинений умисний злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України, відповідно ст.12 КК України не є тяжким або особливо тяжким, та ОСОБА_10 вчинив злочин до набуття чинності ЗУ «Про амністю у 2016 році» та на той момент досяг пенсійного віку.

Цивільний позов ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню. Матеріальна шкода, яка спричинена внаслідок необхідності придбання ліків, доведена чеками на суму 550,79 грн. Добровільне благодійне пожертвование не є витратами, які понесені внаслідок завдання тілесних ушкоджень, тому суд стягує майнову шкоду у розмірі 550,79 грн. Моральна шкода полягає у спричиненні тілесних ушкоджень, болючих відчуттів, хвилюваннях, зміні способу життя, оскільки ОСОБА_8 тривалий час лікувався, було ускладнено прийом їжі, що підтверджується судово-медичними даними та медичними документами. З урахуванням обставин злочину, спричинення тілесних ушкоджень потерпілому в результаті взаємної з обвинуваченим бійки, та майнового стану ОСОБА_10 , який є пенсіонером, суд стягує моральну шкоду у розмірі 3000 грн.

Судові витрати, речові докази відсутні. Запобіжний захід відносно ОСОБА_10 не застосовувався, підстав для його обрання немає.

Керуючись ст.ст. 368, 370-371, 373-376 КПК України,

У Х В АЛ И В :

Визнати ОСОБА_10 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_10 від призначеного покарання у вигляді одного року позбавлення волі на підставі п.ґ ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_10 (і.к. НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_8 майнову шкоду у розмірі 550,79 грн., моральну шкоду - 3000 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники мають право отримати копію вироку.

Суддя ОСОБА_1