1423/8674/2012
н/п 1-в/490/149/2018

У Х В А Л А
03 травня 2018 року м.Миколаїв
Центральний районний суд м.Миколаєва
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
провівши судове засідання за заявою т.в.о. начальника відділення спеціальної поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 про вирішення питання щодо речових доказів по кримінальному провадженню №1423/8674/2012 за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.05.2012 року відносно засуджених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
19.04.2018 року д осуду надійшла заява т.в.о. начальника відділення спеціальної поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 про вирішення питання щодо речових доказів по кримінальному провадженню №1423/8674/2012 за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.05.2012 року відносно засуджених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, оскільки до теперішнього часу у відділенні спеціальної поліції зберігаються речові докази за вказаною справою.
У судове засідання учасники судового провадження не з`явились. про час і місце розгляду заяви повідомлялись належним чином, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.
Суд, оглянувши матеріали справи, прийшов до наступного.
Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.05.2012 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 засуджено за ч.3 ст. 185 КК України. Вирок набрав законної сили 28.05.2012 року.
Із матеріалів справи слідує, що постановою слідчого від 26.03.2012 року долучено навісний замок в якості речового доказу до кримінальної справи та передано на зберігання до камери схову речових доказів відділу спеціальної міліції при УМВС України в Миколаївській області (теперішня назва - відділення спеціальної поліції ГУНП в Миколаївській області), квитанція №83 у справі № 12290006.
При ухваленні вироку судом не вирішено питання щодо вказаного речового доказу по даному кримінальному провадженню.

Згідно з п.14 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, має право вирішувати інші питання, про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом (ч.1 ст. 539 КПК України).
На підставі викладеного, суд вважає за можливе прийняти рішення щодо вказаного речового доказу, а саме: відповідно до ст. 100 КПК України, навісний замок знищити, як такий, що не має ніякої цінності.
Керуючись ст.ст. 537,539 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання т.в.о. начальника відділення спеціальної поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 про вирішення питання щодо речових доказів по кримінальному провадженню №1423/8674/2012 за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.05.2012 року відносно засуджених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України - задовольнити. Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме навісний замок, який знаходиться в камері зберігання речових доказів відділу спеціальної міліції при УМВС України в Миколаївській області (теперішня назва - відділення спеціальної поліції ГУНП в Миколаївській області), згідно квитанції №83 у справі № 12290006 - знищити, як такий, що не має цінності. Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1