Справа № 699/540/16-к
Номер провадження 1-кп/699/10/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.05.2018 м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Корсунь-Шевченківський кримінальне провадження № 0000066 щодо обвинувачення

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шендерівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , гр.України, непрацюючого, з середньою спеціальною освітою, раніше несудимого, невійськовозобов`язаного,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_7 07 лютого 2016 року, близько 14 год. 30 хв., перебуваючи по АДРЕСА_1 , з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, поблизу території тракторної бригади №2, що знаходиться в користуванні СТОВ «А.Ф. Злагода», умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, здійснив крадіжку металобрухту на загальну вагу 190 кг. вартістю 380,00 грн., який знаходився поряд з парканом указаного товариства та після скоєння даного злочину з місця події зник, чим завдав СТОВ «А.Ф. Злагода» матеріальну шкоду на вище вказану суму.

Будучи допитаним у суді обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, визнав повністю та пояснив, що 07.02.2016 року, близько 14 15 години, проходячи повз територію тракторної бригади ОСОБА_10 «Злагода» і помітив брухт металу на території вказаного підприємства. Після цього запросив свого знайомого ОСОБА_11 , який мотоблоком допоміг відвезти знайдений брухт металу. Брухт лежав поза межами тракторної бригади на купі диск від комбайну, лист ржавого заліза, болти, гайки та різне. ОСОБА_12 погодився допомогти і разом вони відвезли брухт. Всього здав брухту на 380 грн., з яких дав ОСОБА_12 100 грн. Брухт здав ОСОБА_13 . Розумів, що брухт металу належить ОСОБА_10 «Злагода», на територію якої не проникав.

Вартість викраденого майна обвинувачений ОСОБА_7 у суді повністю визнав.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, доведена показаннями:
-свідка ОСОБА_12 про те, що 07.02.2016 року, увечері, обвинувачений ОСОБА_7 просив його допомогти відвести металобрухт, він погодився. Брухт везли мотоблоком з причепом до тракторної бригади ОСОБА_10 «Злагода». На місці він чекав обвинуваченого близько 15 хвилин. Територія тракторної бригади огороджена і мається сторожова охорона. Коли обвинувачений повернувся у нього був мішок з металевими предметами, який останній погрузив на причіп і вони повезли на пункт прийому металобрухту. На місці зважили брухт, приблизна вага становила 190 кілограм. Обвинувачений взяв гроші за металобрухт, а 100 грн. дав йому за допомогу. Чи була пошкоджена сітка огорожі не бачив, брухт лежав за територією, сторонніх осіб не було;
Крім того, винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, доведена:

- протоколом огляду місця події від 12.02.2016 року та фототаблиці до нього, під час якого на території ОСОБА_10 «Злагода» були виявлені огородження тракторної бригади та діра в ньому (а.к.п. 139-144);

- довідкою про вартість металевого лому в кількості 190 кілограм вартістю 380 грн. (а.с.145);

- заявою ОСОБА_12 про видачу 50 грн. з 100 грн., що йому дав обвинувачений ОСОБА_7 (а.к.п.148);

- постановою про визнання грошових коштів у сумі 50 грн. речовим доказом та передачу їх на зберігання представнику потерпілого завідуючому охороною СТОВ А.Ф. «Злагода» ОСОБА_14 (а.к.п. 146);

- висновком судово-психіатричного експерта № 200 від 17.05.2016 року про те, що на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих йому дій та на теперішній час ОСОБА_7 виявляв і виявляє ознаки межової інтелектуальної дефіцитарності, що враховуючи легкість, парціальність та компенсованість вроджених інтелектуальних вад, збереженість пам`яті, продуктивності мислення, критичних і прогностичних функцій, відсутність будь-яких розладів психотичного рівня - не позбавляло та не позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати власні дії та керувати ними. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_7 може брати участь у слідчих діях та судовому засіданні і не потребує застосування будь-яких примусових заходів медичного характеру, передбачених ст.94 КК України (а.к.п. 132-133);

Суд оцінює критично та відкидає як доказ винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, наданий прокурором протокол проведення слідчого експерименту від 19.02.2016 року (а.к.п. 126, 127), оскільки такий проведено без участі захисника ОСОБА_8 , який 19.02.2016 року був залучений у справу, але без згоди самого обвинуваченого не приймав участі у вказаній слідчій дії.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.2 цієї статті Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини звернув увагу національних судів на те, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи досліджені судом докази у їх сукупності і які у суду не викликають сумніву, суд вважає, що обвинувачення, в межах зміненого прокурором у суді в порядку ст.338 КПК України (а.к.п. 185-188), доведене повністю.

За таких обставин суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який класифікується як злочин середньої тяжкості, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, характеристику останнього, думку представника потерпілого про суворість покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, притягнення до кримінальної відповідальності вперше, молодий вік обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

По місцю проживання обвинувачений характеризується позитивно (а.к.п. 136).

На обліку у лікаря нарколога не перебуває, має межову розумову відсталість 10.04.2000 року, що вбачається з довідки №12 виданої 18.02.2016 року Корсунь-Шевченківською ЦРЛ (а.к.п. 137).

З урахуванням характеристики обвинуваченого ОСОБА_7 , встановлених обставин, що пом`якшують його покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання останнього можливе без ізоляції від суспільства, шляхом призначення покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі та звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання в порядку ст.75 КК України з випробуванням, з іспитовим строком та покладенням на нього обов*язків, передбачених ст.76 КК України, що в даному випадку буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Завдані збитки на загальну суму 380,00 грн. відшкодовані.

Арешт на майно не накладався.

Речові докази у кримінальному провадженні: грошові кошти в сумі 50,00 (п`ятдесят) гривень, що передані на зберігання представнику потерпілого завідуючому охороною СТОВ А.Ф. «Злагода» ОСОБА_14 підлягають залишенню у розпорядженні СТОВ А.Ф. «Злагода».

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обирались.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України,

Суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_9 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування даного покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік, який рахувати з часу проголошення вироку.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання і роботи.

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Речові докази у кримінальному провадженні: грошові кошти в сумі 50,00 (п`ятдесят) гривень, що передані на зберігання представнику потерпілого завідуючому охороною СТОВ А.Ф. «Злагода» ОСОБА_14 залишити у розпорядженні СТОВ А.Ф. «Злагода».

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Копію вироку після проголошення вручити негайно прокурору та обвинуваченому.

Головуючий ОСОБА_1