Ухвала
Іменем України
09 липня 2018 року

м. Київ
справа № 644/4677/17

провадження № 51-7242 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінально суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора, яка брала участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 05 квітня 2018 року щодо засудженого ОСОБА_4 ,
встановив:
Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2017 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі частини 4 статті 70 КК за сукупністю цього злочину та злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 КК, за який ОСОБА_4 засуджено Орджонікідзевським районним судом м. Харкова 12 жовтня 2017 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим останньому остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі статті 75 КК ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 3 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 цього Кодексу.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 05 квітня 2018 року вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2017 року щодо засудженого ОСОБА_4 залишено без зміни.

У касаційній скарзі прокурор ставить вимогу про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. Посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості.
Відповідно до вимог частини 2 статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.
Однак вказаних вимог кримінального процесуального закону прокурор не дотрималася.
Як убачається зі змісту касаційної скарги прокурор, оскаржуючи розмір призначеного засудженому покарання та застосування до нього положень статті 75 КК, не наводить доводів такої позиції з урахуванням вимог кримінального процесуального закону. Тоді як, загальні висловлювання в касаційній скарзі не можуть розцінюватися судом касаційної інстанції як обґрунтування прокурором таких тверджень.
Крім того, прокурор у касаційній скарзі вказує, що, на її думку, засудженому слід призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, при цьому одночасно зазначає про призначення йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, чим допустила суперечності у своїй касаційній скарзі.
Також, вказуючи у касаційній скарзі про порушення вимог статті 419 КПК, прокурор не зазначає які доводи апеляційної скарги визнано апеляційним судом необґрунтованими.

Таким чином, недодержання прокуроромвимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення її касаційної скарги без руху.

На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 цього Кодексу, Суд

постановив:

Касаційну скаргу прокурора, яка брала участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 05 квітня 2018 року щодо засудженого ОСОБА_4 залишити без руху, надавши їй п`ятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання нею ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3