Справа № 523/8223/18
Провадження №1-кс/523/2528/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2018 р. слідчий суддя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Суворовського районного суду м.Одеси надійшло клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 про арешт майна.
Так, згідно клопотання слідчого встановлено, що до Одеської місцевої прокуратури №4 з Управління карного розшуку ГУНП в Одеській області 11.05.2018р. надійшли матеріали щодо готування невстановлених осіб до незаконного заволодіння майном ОСОБА_4 .

Відомості щодо даного факту 11.05.2018р. внесені до ЄРДР за №0000031, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14, ч.4 ст.190 КК України.

Розслідуванням кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , 08.01.2018р. остання нібито розпорядилась в разі її смерті все майно заповісти ОСОБА_5 .

Відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належала ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 , виданого 11.12.2007р. Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради.

Крім того, в ході досудового розслідування з Суворовського РВ у м.Одеса УДМС України в Одеській області витребувана заява про видачу паспорта ОСОБА_4 , копія заповіту ОСОБА_4 , а також завірені копії документів, на підставі яких заповіт посвідчувався, що знаходились у приватного нотаріуса ОСОБА_6 , яка посвідчувала вказаний заповіт.

Перевіркою ідентичності фотокарток заяви про видачу паспорту на ім`я ОСОБА_4 та копії паспорту, на підставі якої приватний нотаріус ОСОБА_6 посвідчила заповіт ОСОБА_4 , встановлено, що в порушення вимог пп.1.3, 3.2 Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, у вказаних документах містяться зображення різних людей (виконані з різних негативів).

Вказані обставини підтверджують факт підробки невстановленою особою паспорту ОСОБА_4 та введення в оману нотаріуса ОСОБА_6 при посвідченні нею заповіту, а також відсутність волі ОСОБА_4 на заповідання свого майна ОСОБА_5 .

Відповідно до рішення прокурора у кримінальному провадженні, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , визнана речовим доказом, оскільки вона є об`єктом протиправних дій.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши прокурора, який підтримав клопотання та просив його задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у ньому, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора за наступних підстав.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінального-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Згідно частини 2 вказаної статті, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 статті 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 Кодексу.

Керуючись ст.ст.176, 177, 183, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування нею.

Виконання ухвали доручити прокурору Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 .
Роз`яснити, що ухвала про арешт майна може бути скасована за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1