Справа № 496/2309/17
Провадження № 1-кп/496/14/18
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2018 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Булатівка, Тарутинського району Одеської області, громадянина України, який має середню освіту, не працюючого, офіційно не одруженого, раніше судимого 06 серпня 2012 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном строком на 3 роки, знятий з обліку 22 липня 2013 року у зв`язку із відміною звільнення від відбування покарання з іспитовим строком і направлений до місць позбавлення волі, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що 24.03.2017 року, близько 17 годин 00 хвилин, ОСОБА_4 , переслідуючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з приміщення ангару ферми ПП Агрофірма «Промінь», що розташоване за адресою: Одеська область, м. Біляївка, вул. Затишна, 1, прибув до вказаної ферми. Далі, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи злочинний умисел, переконавшись у таємності своїх дій, ОСОБА_4 пройшов на територію ферми, підійшов до ангару, відчинив двері, які були підперті дерев`яним бруском, через які проник у середину ангару, де демонтував алюмінієву ванну загальною вартістю 5000 грн.

Далі, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне таємне заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 виніс вказане майно за межі території ферми та в подальшому з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 5000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням до сховища.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю.

У зв`язку з повним визнанням вини ОСОБА_4 , суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники процесу зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім того, вина ОСОБА_4 у вказаному злочині підтверджується дослідженими у судовому засіданні протоколом огляду місця події від 30.03.2017 року, протоколом пред`явлення речей для впізнання від 29.05.2017 року, протоколом проведення слідчого експерименту від 07.07.2017 року та показами свідка ОСОБА_7 .

Суд вважає ОСОБА_4 винним у скоєнні вказаного злочину і його дії кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням до сховища

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачений характеризується задовільно з місця проживання, проживає у цивільному шлюбі з цивільною дружиною та виховує її малолітнього сина, на обліку у лікаря нарколога не значиться.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочину повторно.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши всі обставини кримінального провадження у їх сукупності, виконуючи вимоги ст. ст. 50, 65 КК України, які узгоджуються із роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ст. 185 ч. 3 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам та наслідкам, даним про особу обвинуваченого і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню скоєнню ним нових злочинів.

Згідно до ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Враховуючи те, що обвинувачений раніше судимий 06 серпня 2012 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном строком на 3 роки, знятий з обліку 22 липня 2013 року у зв`язку із відміною звільнення від відбування покарання з іспитовим строком і направлений до місць позбавлення волі та не відбув покарання за вказаним вироком, то згідно до ст. 71 КК України необхідно до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком строком 1 місяць та остаточно визначити покарання за сукупністю вироків строком 5 років та 1 місяць.

За змістом внесених змін до ст. 72 ч.5 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосоване попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Однак, Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього увязнення» за № 2046-VIII від 18.05.2017 р., який набрав законної сили 21.06.2017 року викладений в наступній редакції: «Попереднє ув`язнення зараховуються судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті», що погіршує становище обвинуваченого у порівнянні з попередньою редакцією ст. 72 ч.5 КК України Закону України за № 838-VIII від 26.11.2015 р.

Разом з цим слід зазначити, що відповідно до положень ст. 5 ч. 2 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії у часі, тому суд застосовує положення закону з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі..

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно, застосовані ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 03 квітня 2017 року підлягають скасуванню .

Речові докази по справі: 2 поліетиленові пакети до яких запаковано виявлені та вилучені під час огляду місця події за адресою вул. Затишна, 1, м. Біляївка, 1: полімерну пляшку від пива «Рибачка Соня», об`ємом 2 л., - знищити. 1 фрагмент від алюмінієвої цистерни, який виявлено у приміщенні № 2, 2 фрагменти від алюмінієвої цистерни, які добровільно видала ОСОБА_8 - повернути потерпілому.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Відомості про цивільний позов відсутні.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 371, 374 КПК України, ст. ст. 65, 66, ч. 3 ст. 185 КК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частину покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 06 серпня 2012 року визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та 1 (один ) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчисляти з моменту затримання, а саме з 29 травня 2017 року.

Відповідно до вимог ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 у строк відбуття покарання період з моменту затримання, а саме з 29 травня 2017 року по день набрання вироком законної сили, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу триманні під вартою в ОСІ - ОСОБА_4 залишити до набрання вироком законної сили

Речові докази по справі: 2 поліетиленові пакети до яких запаковано виявлені та вилучені під час огляду місця події за адресою вул. Затишна, 1, м. Біляївка, 1: полімерну пляшку від пива «Рибачка Соня», об`ємом 2 л., - знищити.

Речові докази по справі - 1 фрагмент від алюмінієвої цистерни, який виявлено у приміщенні № 2, 2 фрагменти від алюмінієвої цистерни, які добровільно видала ОСОБА_8 повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно, застосовані ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 03 квітня 2017 року по справі № 496/1038/17, провадження № 1-кс/496/396/17 скасувати.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1

31 серпня 2018 року