Справа № 559/835/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно кримінальне провадження №0000185 від 11 квітня 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Кораблище, Млинівського району, Рівненської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не судимого, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,- у вчиненні злочинів, передбачених ч.2. ст. 15-ч. 1 ст. 185, ч.2 ст.15-ч. 2 ст. 185 КК України;
сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 ; потерпіла ОСОБА_5 , представник потерпілої ОСОБА_6 , представник потерпілого ТзОВ Торгівельно-виробнича компанія «Львівхолод» ОСОБА_7 ; працівник органу пробації ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 11 квітня 2018 року близько 16 год., перебуваючи в приміщенні магазину «Рукавичка», що за адресою: вул. Данила Галицького, 1, м. Дубно, Рівненської області, в стані алкогольного сп`яніння зайшов у відділ алкогольних напоїв, де в присутності інших сторонніх осіб, які знаходились у приміщенні магазину та не усвідомлювали протиправний характер його дій, умисно, таємно, керуючись корисливим мотивом, заховав у внутрішні кишені своєї куртки одну пляшку лікеру «Кокосове молоко Канарі», об`ємом 0,33 л., вартістю 92 грн. 91 коп. і одну пляшку віскі «Джек Деніелс», об`ємом 0,7 л., вартістю 485 грн. 83 коп. та попрямував до каси, щоб розрахуватись за інші товари, а вищевказані алкогольні напої були виявлені захованими в кишенях куртки працівником магазину. Таким чином, ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівником магазину. Тому суд визнає ОСОБА_3 винним у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто злочину, передбаченого ч.2. ст. 15-ч. 1 ст. 185 КК України.

ОСОБА_3 11 квітня 2018 року, о 16 год. 20 хв., перебуваючи в приміщенні супермаркету «Дубно», що за адресою: вул. Данила Галицького, 11, м. Дубно, Рівненської області, в стані алкогольного сп`яніння зайшов у відділ алкогольних напоїв, де в присутності інших сторонніх осіб, які знаходились у приміщенні супермаркету та не усвідомлювали протиправний характер його дій, умисно, повторно, таємно, керуючись корисливим мотивом, заховав у внутрішній кишені своєї куртки одну пляшку настоянки «Хлібна сльоза Журавлина», об`ємом 1 літр, вартістю 152 грн. 23 коп., та одну пляшку віскі «Джек Деніелс», об`ємом 1 літр, вартістю 552 грн. 38 коп. та попрямував до виходу із торгівельного залу, який знаходиться біля каси. Однак, пройшовши повз каси, останній був затриманий працівниками супермаркету, які вказані алкогольні напої виявили схованими в кишенях куртки ОСОБА_3 . Таким чином, ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками магазину. Тому суд визнає ОСОБА_3 винним у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) повторно, тобто злочину, передбаченого ч.2. ст. 15-ч. 2 ст. 185 КК України.

З урахуванням думки всіх учасників процесу, які не оспорюють фактичні обставини справи, при цьому сумнівів у добровільності та істинності їх позицій немає, наслідкі щодо обмеження в подальшому можливості оскарження тих фактичних обставин справи, які зараз не оспорюються, всім відомі, тому на підставі ч.3 ст.349 КПК України, судовий розгляд обмежено допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням документів, що характеризують особу ОСОБА_3 .
Допитаний у судовому засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєному визнав у повному обсязі, щиро розкаявся. Пояснив, що в той день випив зі знайомим. Зайшов у «Рукавичку», де хотів викрасти алкоголь, але не вийшло, бо його затримали. Тому він одразу пішов у сусідній супермаркет «Дубно». Число точно не пам`ятає, та в обвинувальному акті вказано правильно. В «Рукавичці» взяв лікер і ще якусь пляшку, сховав у кишені, для виду на поличці ще взяв щось і пішов розраховуватися. Але його зупинила охорона і виявила в кишенях пляшки. У «Дубні» хотів викрасти горілку та віскі, але на виході біля місця, де продають каву, коли він уже минував каси, його зупинила охорона. Вийти з викраденим не зміг, розпорядитись ним також не зміг. Між першим і другим епізодом пройшло мало часу, декілька хвилин. Дуже кається, на тверезу голову цього не робив би. Може не пити 6-8 місяців, а потім 2-3 дні запой. Лікувався в м. Рівне востаннє минулого року. Намагався викрасти пляшки, бо на випивку не вистачило грошей. Підпрацьовує на будівництві, кошти економить, і коли не п`є, то все добре. Після розлучення з дружиною з ним щось сталось і він почав так себе поводити, а в тверезому стані законослухняний. Співбесіда з психологом в органі пробації йому допомогла заспокоїтись. В питанні щодо призначення покарання покладається на розсуд суду, бо розуміє, що винен. Перед потерпілими вибачився.

Потерпіла ОСОБА_5 в суді пояснила, що 11.04.2018 приблизно після 16 год. їй подзвонив охоронець, що відбулась спроба викрадення віскі «Джек Деніелс» і горілки. Він викликав поліцію. Відшкодовано вартість алкогольних напоїв, які хотів викрасти ОСОБА_3 , претензій не має. Щодо покарання обвинуваченому, то хоче дати людині шанс. Віриться, що більше такого не зробить. Згідно поданої заяви просить надалі справу розглядати за її відсутності (а.с. 68 т.1).
Від представника ТзОВ Торгівельно-виробнича компанія «Львівхолод» ОСОБА_7 надійшла заява про розгляд справи без його участі, претензій до обвинуваченого не мають, бо збитки відшкодовано, щодо покарання, то покладаються на розсуд суду (а.с.24 т.1).

Після допитів прокурором змінено обвинувачення за другим епізодом в сторону пом`якшення, а саме: злочин перекваліфіковано з ч.2 ст. 185 КК на ч.2 ст.15-ч. 2 ст. 185 КК України. Судом надано строк і обвинуваченому, і потерпілим для підготовки позицій з приводу зміни кваліфікації. Потерпілі мали право підтримувати обвинувачення в попередньому обсязі, але не забажали цього (а.с. 69, 74). Обвинувачений вину визнає повністю. Оскільки всі учасники визнають той факт, що за другим епізодом обвинувачений не мав можливості розпоряджатись викраденим майном, то суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив два закінчені замахи на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто один повторний і його дії кваліфіковано правильно саме зач.2 ст. 15- ч.1 ст.185 та ч.2 ст.15- ч. 2 ст.185 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які згідно зі ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості; дані про особу винного, який раніше не судимий (а.с.95, т.2), згідно характеристики за місцем проживання на ОСОБА_3 скарг не надходило, за адресою зареєстрована матір 1947 р.н (а.с. 98-99, т.2 ), на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога в КЗ «РОЦПЗН» не перебуває (а.с. 100 т.2). Згідно висновку Дубенського МРВ з питань пробації відносно ОСОБА_3 , останній має середній ризик небезпеки для суспільства та повторного вчинення кримінального правопорушення, виправлення можливе без обмеження чи позбавлення волі на певний строк. Але виявлено проблемні питання в його життєдіяльності та особистості, на які мають бути спрямовані заходи впливу. Такі криміногенні потреби як наявність схильності до зловживання алкоголем та відсутність стабільної роботи можуть в подальшому негативно вплинути на поведінку обвинуваченого. Пропонують покласти додаткові обов`язки, зокрема, працевлаштуватись або зареєструватись як безробітному та працевлаштуватись, якщо буде запропоновано відповідну посаду (а.с. 59-61, т.1).
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до п.1-2 ч.1 ст. 66 КК України, суд визнає: 1) його щире каяття, 2) активне сприяння розкриттю злочину, 3) відшкодування збитків. Обставини, що обтяжують його покарання згідно п.13 ч.1 ст.67 КК України, - це вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння (а.с.102, т.2). Крім того, суд враховує, що згідно ч.3 ст. 68 КК України за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті.

Вирішуючи питання щодо міри покарання, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкцій ч.1 ст.185 та ч. 2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі ближче до мінімальної межі, саме позбавлення, бо ОСОБА_3 вчинив зухвало два замахи підряд, незважаючи на те, що перший раз його дії були виявлені, просто пішов у сусідній магазин і спробував знову. Але 3 пом`якшуючі обставини переконують суд, що покарання необхідно скласти шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим. Враховуючи усі в сукупності обставини, суд робить висновок, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і потрібно застосувати ст.75 КК України. Крім того, покласти обов`язки на ОСОБА_3 , передбачені ст. 76 КК України, не лише основні, а і додаткові, щоб вплинути на особистість обвинуваченого і усунути криміногенні ризики з його життя. Саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нового злочину та відповідає меті, визначеній у ст. 50 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Судові витрати відсутні. Питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, ст. 124, ст. 349, ст.ст.366-371, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15-ч.1 ст.185 та ч.2 ст.15-ч. 2 ст.185 КК України і призначити покарання:
-за ч.2 ст.15-ч.1 ст.185 КК Країни у виді 1 (одного) року позбавлення волі;
-за ч.2 ст.15-ч.2 ст.185 КК Країни у виді 1 (одного) року і 1 (одного) місяця позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю злочинів, остаточно призначити покарання у виді 1 (одного) року і 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік і 6 (шість) місяців.
Відповідно до п.1-2 ч.1, п.3-4 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 на період іспитового строку наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу); 5) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Речові докази у справі: 1) DVD-R диски «Arena» та «Digital», із відеозаписом із камер відеоспостереження залишити в матеріалах кримінального провадження №0000366; 2) одну пляшку настоянки «Хлібна сльоза Журавлина», об`ємом 1 літр і одну пляшку віскі «Джек Деніелс», об`ємом 1 літр повернути потерпілій ОСОБА_5 .

На вирок може бути подано апеляцію до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Дубенський міськрайонний суд з підстав, передбачених ст. 394 КПК України
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: