Єдиний унікальний номер 227/678/17
Номер провадження 11-кп/775/725/2018

Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року м. Бахмут

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Апеляційного суду Донецької області в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000003 за апеляційною скаргою захисника на вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 20 квітня 2018 року, яким,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївки, громадянина України, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 258-3 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна,-

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку, ОСОБА_7 , після захоплення м. Харцизька Донецької області членами терористичної організації «ДНР», розуміючи протиправний характер своїх дій, 09 січня 2015 року на підставі указу голови терористичної організації «ДНР» № 03 призначений на посаду «судді Харцизького міжрайонного суду ДНР» та став виконувати свої обов`язки, тобто діючи умисно на території м. Харцизьк Донецької області, з метою дестабілізації політичної ситуації в Україні, повалення її конституційного ладу та вчинення злочинів проти громадської безпеки, брав участь у діяльності терористичної організації під назвою «Донецька народна республіка» (далі «ДНР») та сприяв її діяльності.

ОСОБА_7 , будучи суддею незаконно створеного Харцизького міжрайонного суду «ДНР», перебуваючи в приміщенні зазначеного суду в м. Харцизськ Донецької області по пров. Коні, 2, тобто на захопленій терористичною організацією «ДНР» території України, 07 травня 2015 року, 11 вересня 2015 року та 26 листопада 2015 року виніс незаконні постанови іменем «Донецької народної республіки» про звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яких засуджено вироками Апеляційного та Димитрівського міського судів Донецької області за особливо тяжкі злочини до позбавлення волі.

Також, ОСОБА_7 , 04 серпня 2015 року будучи суддею незаконно створеного Харцизького міжрайонного суду «ДНР», перебуваючи в приміщенні зазначеного суду в м. Чистякове (Торез) Донецької області по вул. Пушкіна, 15, тобто на захопленій терористичною організацією «ДНР» території України, виніс незаконну постанову від іменем «Донецької народної республіки» про визнання та виконання на території «ДНР» вироку іменем України Торезького міського суду Донецької області від 11 червня 2013 року по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.192 КК України в частині стягнення з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_12 матеріальної та моральної шкоди та направив її супровідним листом на бланку незаконно створеного органу «Харцизького міжрайонного суду ДНР» ОСОБА_11 в м. Торез Донецької області.

Таким чином ОСОБА_7 , будучи обізнаним у тому, що на території Донецької області діє терористична організація «ДНР», основною метою діяльності якої є насильницька зміна, повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, зміна меж території і державного кордону України та створення нелегітимного державного утворення «ДНР», перебуваючи на посаді судді так званого «Харцизського міжрайонного суду «ДНР» брав участь у судових засіданнях та приймав незаконні рішення про визнання і виконання на території терористичної організації «ДНР» судового рішення України, звільнення засуджених осіб, які відбували покарання за вироками ухваленими іменем України за законодавством, що суперечить основоположним принципам Конституції України та іншим законодавчим актам України, тобто безпосередньо брав участь в діяльності терористичної організації «ДНР» та сприяв її діяльності.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_7 в зв`язку з недоведеністю його участі у вчиненні злочину. Суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_7 винним за ч. 1 ст. 258-3 КК України, прийняв як докази копії документів, які оформлені неналежним чином та не можуть бути доказами по справі.

Заслухавши доповідача, доводи захисника, який підтримав свою апеляцію, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, судова колегія приходить до наступного.

На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг. Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення та інше.

Диспозиція ч.1 ст. 258-3 КК України є альтернативною та містить декілька видів можливих варіантів поведінки, за які передбачена кримінальна відповідальність.

Як вбачається з вироку, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 приймав участь та сприяв діяльності терористичної організації. Разом з тим, судом не конкретизовано в чому саме полягала участь ОСОБА_7 у діяльності терористичної організації, а в чому він сприяв діяльності терористичної організації. Тобто дії обвинуваченого судом не конкретизовані, чим, на думку судової колегії, порушено його право на захист.

Відповідно до ч. 4 ст. 99 КПК України дублікат документа (документ, виготовлений таким самим способом, як і його оригінал), а також копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах, виготовлені слідчим, прокурором із залученням спеціаліста, визнаються судом як оригінал документа.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

У вироку, як на докази винуватості ОСОБА_7 суд послався на протоколи огляду копій письмових документів та витяги з електронних сайтів мережі інтернет. Разом з тим, судом належним чином не мотивовано допустимість вказаних доказів відповідно до вимог ст. 86, 99 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального Закону є такі порушення, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Проаналізувавши чисельність істотних порушень норм процесуального права, допущених судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваного вироку та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді суд першої інстанції має врахувати викладене, перевірити доводи сторін кримінального провадження та розглянути кримінальне провадження з дотриманням вимог діючого кримінального процесуального законодавства.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника задовольнити частково.

Вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 20 квітня 2018 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у тому ж суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: