Справа № 317/1363/18
№/п 1-в/317/162/2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2018 року м.Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого cудді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
представника адміністрації - ОСОБА_4
засудженого - ОСОБА_5 ,
захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції клопотання захисника - адвоката ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воскресенка, Приазовського району, Запорізької області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, до засудження не працюючого, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого: 26.05.2011 року Приазовським районним судом Запорізької області за статтями 146 ч.2; 189 ч.4; 115 ч.2, п.п. 6,12; 70 Кримінального кодексу України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 11.02.2016 року зараховано у строк відбування покарання час попереднього ув`язнення під вартою з 10.08.2010 року по 23.11.2011 р. включно, із розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В:

Захисник - адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 .

Початок строку: 10.08.2010 року.

Кінець строку: 27.04.2021 року.

Станом на 21.05.2018 року засуджений ОСОБА_5 відбув більш як 3/4 строку покарання, а саме 9 років 24 дні.

Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 19.08.2010 року.

Під час тримання у Запорізькому слідчому ізоляторі, характеризувався посередньо. Порушень режиму тримання не допускав. Стягнень, заохочень не мав.

З 15.11.2011 року тримався у Вільнянському слідчому ізоляторі, характеризувався негативно. Допустив три порушення режиму тримання, які виразились у міжкамерному зв`язку. За що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності чотири рази правами начальника СІЗО. Стягнення були накладені до набрання вироком чинності, погашено у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.

З 15.12.2011 року відбуває покарання в державній установі «Біленьківська виправна колонія (№99)», характеризується позитивно. За одноразове порушення встановлених вимог мав одне стягнення правами начальника установи, яке було знято у встановленому законом порядку. За виконання покладених обов`язків, дотримання правил поведінки має одинадцять заохочень від адміністрації установи.

На виробництві установи працевлаштований, на дільниці «Поліетилен», до праці ставиться добре.

За характером спокійний, врівноважений, у відношенні до засуджених не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості.

Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом.

Утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд.

Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи.

Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться позитивно.

Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України бере участь у програмах диференційованого виховного впливу «Правова просвіта» та «Фізкультура та спорт», «Підготовка до звільнення». На заходи індивідуально виховного характеру реагує позитивно.
Підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та побачень отримує від них посилки та передачі.

У скоєному злочині вину визнає повністю.

За вироком суду має позов солідарно у розмірі 100 000 гривень 00 копійок, але виконавчі листи на стягнення боргу в бухгалтерії установи відсутні.

17.03.2016 року комісією установи було відмовлено у застосування пільги, передбаченої статтею 101 Кримінально виконавчого кодексу України у виді зміни умов тримання.

13.05.2017 року комісією установи було відмовлено у застосування пільги, передбаченої статтею 82 Кримінального кодексу України у виді заміни не відбутої частини покарання більш мяким.

Судове засідання проводиться у режимі відеоконференції на підставі ст.336 КПК України.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 та засуджений ОСОБА_5 підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Представник адміністрації у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки вважає, що засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення, оскільки характеризується посередньо.

Суд, вивчивши особову справу засудженого, вислухавши його пояснення, точку зору представника адміністрації, висновок прокурора, думку захисника, вважає клопотання передчасним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не час, що безпосередньо передує розгляду клопотання.
Саме по собі відбуття засудженим 3/4 частини покарання не зобов`язує суд звільнити таку особу від подальшого відбування ним покарання, оскільки це є перш за все правом, а не обов`язком суду.
Як вбачається з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_5 мав 5 стягнень, які хоча і погашені на час судового розгляду, однак 4 з яких - догани.
Крім того, як вбачається з довідки про індивідуальну оцінку ризиків засудженого ОСОБА_5 від 15.02.2017 року, засуджений характеризується посередньо.

Згідно витягу з проколу №10 від 12.05.2017 року, комісією установи було відмовлено у застосуванні пільги, передбаченої статтею 82 Кримінального кодексу України у виді заміни не відбутої частини покарання більш м`яким, оскільки засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення.

Враховуючи усе вищевикладене, матеріали особової справи, вся інформація, викладена в ній, у сукупності з даними про підвищену суспільну небезпеку тих дій, за які ОСОБА_5 був засуджений, переконливо доводять про те, що засуджений не довів своє виправлення, оскільки не проявляв себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання протягом всього часу відбування покарання, а тому відносно нього неможливо застосувати умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.81 КК України, ст.ст.336, 537, 539 КПК України, ст.ст.153,154 КВК України, суд

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1