Номер провадження: 11-сс/785/1350/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

її захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.08.2018 року , якою відносно:

ОСОБА_7 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Білгород-Дністровський Одеської області, не одруженої, громадянки України, яка має на утриманні неповнолітню доньку, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , заступника начальника відділу поліції - начальника СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області,
- підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000184 від 11.05.2018 року,

встановив:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 та відносно ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК Українизастосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 08.10.2018 року, із визначенням застави в сумі 451072 грн. У разі внесення застави, на підозрювану покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя, зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 доведена доказами, долученими до матеріалів клопотання.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.
Слідчий суддя також врахував, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом здійснення впливу на заявника та свідків чи знищення речей і документів, які мають доказове значення по справі. При цьому обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.
За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку про неможливість жодного із більш м`яких запобіжних заходів забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, тому зазначив, що застосування тримання під вартою, на даному етапі є виправданим.
Зважаючи на положення ч. 5 ст. 183 КПК України, слідчий суддя визначив розмір застави, що перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В апеляційній скарзі, прокурор ОСОБА_6 не оспорюючи обрану міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначив, що приймаючи рішення, слідчий суддя виніс не вмотивовану та необґрунтовану ухвалу у частині розміру застосованої застави з таких підстав:

1) слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, що підтверджується матеріалами провадження;

2) слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які посилався прокурор у клопотання існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а саме: підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом здійснення впливу на заявника та свідків чи знищення речей і документів, які мають доказове значення по справі;

3) встановлені фактичні обставини суперечать висновкам слідчого судді про те, що застава у розмірі 451 072 грн., забезпечить виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, адже слідчий суддя не надав оцінки майновому стану підозрюваної та її співмешканця, який має значні статки, та не врахував, що у разі визнання винуватою, ОСОБА_7 може бути призначено покарання до десяти років позбавлення волі.

Посилаючись на такі доводи, прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави в розмірі не менше 700 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1243 900 грн. У разі внесення застави, на підозрювану покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, підозрювану та її захисника, які заперечували проти її задоволення, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Відповідно до приписів ч. ч. 1 та 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписами п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зі змісту мотивувальної частини ухвали випливає, що слідчий суддя, зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався та врахував їх при постановленні ухвали.

При розгляді зазначеного провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі Нечипорук та Йонкало проти України (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Доводи захисника про те, що в даний час слідчим не надано доказів обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй злочинів відповідної тяжкості, апеляційний суд вважає такими, що спростовуються матеріалами кримінального провадження. Крім того, апеляційний суд враховує, що стороною захисту ухвала слідчого судді на предмет її необґрунтованості, а також застосуванні саме такого виду запобіжного заходу, не оскаржувалась.

Натомість, обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України на даній стадії досудового розслідування підтверджується наступними доказами, а саме: заявою про вчинення кримінального правопорушення від 07.08.2018 р.; протоколами допитів свідків ОСОБА_9 від 09.08.2018 р., ОСОБА_10 від 09.08.2018 р., ОСОБА_11 від 09.08.2018 р., ОСОБА_12 від 10.08.2018 р., ОСОБА_13 від 10.08.2018 р.; протоколом огляду місця події від 09.08.2018 р., протоколами обшуків від 09.08.2018 р.; протоколом добровільного надання грошових коштів від 09.08.2018 р.; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 09.08.2018 р.; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 09.08.2018р. та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Щодо доводів захисника про недопустимість зазначених доказів, апеляційний суд наголошує, що на даній стадії провадження, лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність вказаних вище ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу підозрюваній, тому слідчий суддя або суд у даному випадку позбавлений можливості давати оцінку допустимості доказів, оскільки триває досудове розслідування.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, проаналізувавши вищевказані докази, дійшов обґрунтованого висновку про наявність, на даній стадії кримінального провадження, обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй злочину.

Погоджуючись з висновками слідчого судді, щодо необхідності застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, апеляційний суд вважає, що наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, прокурором доведена поза розумним сумнівом.

Доводи апеляційної скарги прокурора стосовно того, що слідчий суддя неправильно визначив розмір застави, апеляційний суд вважає безпідставними з огляду на наступне.

Так, відповідно до приписів ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Пунктом 2 ч. 5 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Санкцією ч. 3 ст. 368 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, тому, у такому випадку, розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З ухвали слідчого судді випливає, що суд визначив розмір застави в сумі 451072 (чотириста п`ятдесят одна тисяча сімдесят дві) гривні, однак не вказав кількість прожиткових мінімумів, як того вимагає ст. 182 КПК України, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає за необхідне встановити наступне.

Діючим кримінальним процесуальним законодавством не визначено поняття прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також який період або дата береться за розрахунок цієї суми. Однак, пунктом 16 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено поняття мінімальної заробітної плати, та вказано, що це грошова сума, що дорівнює місячному розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому приймається процесуальне рішення або здійснюється процесуальна дія.

У зв`язку з чим, апеляційний суд вважає за можливим застосувати аналогію закону щодо визначення розміру одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлену законом на 1 січня календарного року відповідно до загальних положень КПК України та, у зв`язку з тим, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на кожний рік встановлюється Законом України «Про Державний бюджет України», то відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 р. № 2246-VIII встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року 1762 грн.

Виходячи з вище викладеного, сума застави, визначена судом першої інстанції підозрюваній ОСОБА_7 в перерахунку на прожиткові мінімуми для працездатних осіб склала 256 (двісті п`ятдесят шість) мінімумів.

Зважаючи на це, а також те, що при визначені даного розміру застави слідчим суддею прийнято до уваги обставини справи, особу та поведінку підозрюваної, її майновий стан та наявність на утриманні неповнолітньої дитини, та в повній мірі виконані вимоги ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави, визначений підозрюваній, більше ніж втричі перевищив вісімдесят прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Разом з тим, посилання прокурора в апеляційній скарзі на неврахування слідчим суддею майнового стану співмешканця підозрюваної ОСОБА_7 ОСОБА_14 , апеляційний суд вважає голослівними та такими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи з наступних підстав.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що терміни, що їх вжито в цьому Кодексі, якщо немає окремих вказівок, мають таке значення: близькі родичі та члени сім`ї - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі

Відповідно до наявних матеріалів провадження, в тому числі доданих прокурором до апеляційної скарги, в них не міститься жодних підтверджень тому, що підозрювана ОСОБА_7 спільно проживає, пов`язана спільним побутом з ОСОБА_14 тамає з ним взаємні права та обов`язки. Більш того, встановлення цього факту вимагає підтвердження, однак не є предметом розгляду в суді апеляційної інстанції під час вирішення питання щодо визначення виду запобіжного заходу.
Наявність інших підстав, які б свідчили про необхідність визначення підозрюваній розміру застави не менше 700 (семиста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, прокурором у судовому засіданні не доведено.
Колеггія суддів також враховує, що на теперішній час, визначений ухвалою слідчого судді розмір застави сплачений 13.08.2018 року за батьками підозрюваної, вона має постійне місце проживання в м. Одесі, міцні соціальні зв`язки, на утриманні неповнолітню доньку, незважаючи на наявність повідомленої підозри у зв`язку з виконанням професійних обов`язків, має позитивну характеристику за місцем роботи, по першому виклику з`явилась до суду апеляційної інстанції для розгляду апеляційної скарги прокурора.

Більш того, прокурор в суді апеляційної інстанції повідомив про те, що порушень покладених ухвалою слідчого судді обов`язків на ОСОБА_7 не встановлено, що свідчить про те, що визначений розмір застави забезпечує виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що судове рішення є законним і обґрунтованим, а підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора під час апеляційного розгляду не встановлено.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 177-178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.08.2018 року про застосування відносно ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК Українизапобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 08.10.2018 року із визначенням застави у розмірі 451072 грн., - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4