ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/47/18 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 635/4039/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
заявника - ОСОБА_7 ,
представника - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 26 липня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000569 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 290 КК України, та накладено арешт на майно,
В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000569 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 290 КК України, та накладено арешт на майно, яке вилучено під час огляду місця події 18 липня 2017 року, автомобіль «MERSEDES BENZ» державний номерний знак « НОМЕР_1 », 1984 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_9 , що мешкає: АДРЕСА_1 . Слідчий суддя, посилаючись на те, що вилучене майно може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, тому дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання. Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 26 липня 2017 року скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання та зобов`язати слідчого повернути вказане майно. Окрім цього він просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що про розгляд клопотання про арешт майна він не був повідомлений, а копію оскаржуваного судового рішення отримав лише 25.09.2018 року. В апеляційній скарзі її автор вказує, що відповідно до протоколу огляду ця слідча дія була закінчена 18.07.2017 року о 18.30 годині, клопотання мало бути подане не пізніше 18.30 години 19.07.2017 року. Відповідно до листа в.о. керівника апарату Харківського районного суду Харківської області, клопотання слідчого надійшло до суду лише 25.07.2017 року, а слідчим суддею не було перевірено цієї обставини, не повідомлено особи, у якої майно було вилучене. Вказує, що фактично вилучене майно не є тим, яке було досліджене судовим експертом та записано в протоколі. Зазначає, що кримінальне провадження продовжується понад рік, підозру жодній особі не пред`явлено. Ані в клопотанні, ані в ухвалі слідчого судді не вказано, які сліди містить автомобіль, та яким чином він міг бути використаний як знаряддя вчинення злочину, та вказує, що слідчий посилається на висновок експерта, який на думку апелянта не є належним та допустимим доказом.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення володільця майна та його представника, які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти їх задоволення, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. З клопотання слідчого встановлено, що в провадженні СВ Люботинського ВП Харківського ВП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000569 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України. Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені про те, що за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин вул. Надії. 15 в сервісному центрі МВС України № 6350 експертом Харківського НДЕКЦ МВС України під час обстеження автомобіля «MERSEDES BENZ» державний номерний знак « НОМЕР_1 », 1984 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_9 , який мешкає: АДРЕСА_1 , було виявлено зміну номера кузова. Під час дослідження автомобіля було встановлено, що ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 легкового автомобіля «MERSEDES BENZ» державний номерний знак « НОМЕР_4 » змінений шляхом вварювання номерної панелі(з блоком прилеглих деталей). Посилаючись на те, що вказаний автомобіль має значення для кримінального провадження як речовий доказ та з метою запобігання можливості його приховування, перетворення, знищення, відчуження, слідчий просив накласти на нього арешт. Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність накладення арешту на зазначений транспортний засіб, оскільки експертним дослідженням встановлено зміну ідентифікаційного номеру кузова, що свідчить про відповідність цього автомобіля критеріям ст. 98 КПК України, що відповідно до ст. 170 КПК України є підставою для накладення арешту на майно. Доводи апелянта про те, що досліджено було інший транспортний засіб, а не той, що тимчасово вилучений, апеляційний суд вважає хибними, оскільки ОСОБА_7 в своїх поясненнях (а.с. 6) зазначив, що 18.07.2017 року вказаний автомобіль був оглянутий у сервісному центрі, де йому повідомили, що в ньому були відповідні зміни. Враховуючи, що в даному випадку доведена необхідність в накладенні арешту на цей транспортний засіб, пропуск слідчим строку звернення із таким клопотанням не є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді. Частиною 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Відповідно до положень п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає про заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно. Приймаючи рішення про накладення арешту на транспортний засіб, слідчий суддя не визначив способу його арешту. Враховуючи, що транспортний засіб був оглянутий 18.07.2017 року, про що складено відповідний експертний висновок, колегія суддів враховуючи вимоги ч. 4 ст. 173 КПК України вважає, що накладення арешту шляхом заборони відчуження цього автомобіля з покладанням обов`язку на володільця цього мана надання можливості слідчому та суду проводити з ним процесуальні дії є доцільним та достатнім заходом забезпечення кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 26 липня 2017 року скасувати в частині виду арешту майна та постановити в цій частині нову ухвалу, якою накласти арешт на автомобіль «MERSEDES BENZ» державний номер НОМЕР_1 , 1984 року випуску, який належить ОСОБА_9 шляхом заборони його відчуження.
Вказаний автомобіль повернути особі, у якої він був вилучений ОСОБА_7 для зберігання, зобов`язавши його надати цей автомобіль слідчому, суду за першою вимогою для проведення з ним процесуальних дій та попередити власника або його володільця цього майна про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України.
В решті ухвалу слідчого судді залишити без змін. Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді