Номер провадження: 11-сс/785/1050/18
Номер справи місцевого суду: 523/5305/18, 1-кс/523/1751/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2018 року м. Одеса

Апеляційний суду Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 11.06.2018 року, якою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця за національністю, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, працюючого за наймом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не маючого судимості,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України в рамках кримінального провадження №0001762 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

встановив:

Зазначеною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та відносно підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОСІ УДПтСУ в Одеській області строком до 05.08.2018 року без визначення застави.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя, вказав, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, в силу ст.89 КК України не має судимості, зі слів працює за наймом у сфері будівництва та зареєстрований в м. Одесі, останній обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, не одружений, раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину, сукупність чого свідчить про недостатню міцність соціальних зв`язків.

Окрім того, після вчинення інкримінованого злочину, ОСОБА_8 з місця події зник та своєчасну медичну допомогу потерпілому ОСОБА_10 не надав, а тому на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів до зазначеного підозрюваного не зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти зазначеним вище ризикам.

За таких підстав, слідчий суддя дійшов висновку про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 зазначила, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, оскільки є незаконною та необґрунтованою, посилаючись на наступне:

- слідчий суддя не врахував ті обставини, що підозрюваний не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків по справі, тобто не доведено наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України;

- прокурором та слідчим не були надані будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене, захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, захисника ОСОБА_7 , яка підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав в повній мірі та врахував їх при постановленні ухвали.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчинені інкримінованого йому злочину підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; протоколами проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 та впізнання з потерпілим ОСОБА_10 особи підозрюваного за фотознімками, протоколом огляду місця події, звідки були вилучені поряд з іншими речами, сліди крові.
З наявних матеріалів справи вбачається, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, який відноситься до категорії тяжкого злочину, а у разі доведення вини, йому може бути призначене покарання від семи до десяти років позбавлення волі, що свідчить про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Зазначені обставини, а також відсутність реєстрації та постійного місця проживання в м. Одесі, законних джерел доходу, переховування від органів досудового розслідування після вчинення злочину, те, що він хоча і силу ст.. 89 КК України вважається таким, що не має судимості, проте притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину із застосуванням насильства, свідчать про те, що ризики можливості вчинення підозрюваним іншого злочину, а також того, що він може змінити місце мешкання з метою переховуватися від органів досудового розслідування та суду, є обґрунтованими.

Доводи захисника про недоцільність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є безпідставними і спростовуються наявними у кримінальному провадженні доказами та іншими матеріалами.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого злочину, поєднаного із застосуванням насильства до потерпілого, апеляційний суд вважає правильним висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам.

За таких обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу підозрюваного, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та дійшов правильного висновку про те, що під час досудового слідства, він має утримуватись під вартою, а доводи захисника про недоцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є безпідставними і спростовуються наявними у кримінальному провадженні доказами та іншими матеріалами.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування ухвали слідчого судді немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що у даному випадку, тільки тримання під вартою, на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе забезпечити запобігання вказаним ризикам.

Керуючись ст. ст. 177-178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 11.06.2018 року про застосування відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави строком до 05.08.2018 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4