Справа № 626/358/18
Провадження № 1-кп/626/88/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2018 року м.Красноград
Красноградський районний суд Харківської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4 ,
Крім того, ОСОБА_3 з 2010 року за місцем свого проживання без передбаченого законом дозволу, в порушення положень "Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів", затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 року №622, виготовив три ножі, що відповідно висновку судово- криміналістичної експертизи № 503х від 19.10.2017 року є виготовленими саморобним способом за типом мисливських ножів та належать до клинкової холодної зброї колоючо-ріжучої дії.
У пред`явленому обвинуваченні ОСОБА_3 у судовому засіданні винним себе визнав повністю, щиро розкаявся від давання пояснень відмовився.
Суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції у суду відсутні. Окрім того , учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає доведеним, що обвинувачений вчинив зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу. Тому його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.263 КК України. Крім того, дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.263 КК України, оскільки він вчинив виготовлення холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
При призначенні покарання суд враховує, що злочини передбачені ч.2 ст. 263 КК України є середньої тяжкості, а ч.1 ст.263 КК України - тяжким.
Відповідно до матеріалів кримінального ОСОБА_5 , на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває. За місцем реєстрації характеризується посередньо, є особою похилого віку.
Обставинами, які пом"якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, суд вважає те, що ОСОБА_3 розкаявся у вчинених злочинах, активно сприяв їх розкриттю. Обставини, які обтяжують покарання згідно зі ст.67 КК України, не вставновлені.
Визначаючи вид та міру покарання, суд керується положеннями частини 2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 вчинив злочини, передбачені різними статтями, суд призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначить остаточне покарання відповідно до ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Згідно ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначені покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п"яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", рішення суду про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.
Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 суд враховує тяжкість вчиненого, його особу, зокрема те, що він кається у скоєних злочинах, є особою похилого віку, не засуджений в силу ст.89 КК України, та приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання. Тому вважає вірним відповідно до ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік та з покладенням відповідно до ч.1 ст.76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Саме таке покарання, на думку суду, буде відповідати вимогам кримінального закону і є необхідним та достатнім для досягнення його мети.
Питання про речові докази та документи суд вирішить відповідно до ст.100 КПК України. Відповідно до вимог ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта.
Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України суд,
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.263 КК України.
Призначити ОСОБА_3 за ч.1 ст.263 КК України покарання у виді трьох років позбавлення волі; за ч.2 ст.263 КК України покарання у виді двох років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 70 КК України, за сукупністю вказаних злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання - три роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання звільнити з випробуванням із встановленням іспитового строку один рік та з покладенням відповідно до ч.1 ст.76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Процесуальні витрати за проведення експертиз у сумі 8580 грн. та 3958,40 грн. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.
Речові докази по справі: полімерну пляшку з сумішшю димного і бездимного пороху, що передана на зберігання на склад Красноградського ВП ГУНП Харківської області -знищити. Три ножі, що визнані холодною зброєю, що передані на зберігання на склад Красноградського ВП ГУНП Харківської області -знищити. П"ять ножів, гладкоствольну рішницю ІЖ-18м та 14 гладкоствольних набоїв, що були вилучені у ОСОБА_3 під час обшуку - повернути власнику ОСОБА_3 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Красноградський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому, потерпілому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Головуюча ОСОБА_1 .