Справа № 333/4758/18
Провадження № 1-кп/333/595/18
ВИРОК
Іменем України

19 вересня 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжі, українця, громадянина України, освіта повна середня, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого:
- 25.11.2013 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням строком 2 роки;
- 28.11.2013 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з випробуванням строком 2 роки;
- 01.04.2014 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнився 10.04.2015 року умовно-достроково, невідбутий строк 5 місяців 13 днів, у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

27.05.2018 року, у вечірній час доби, приблизно у період з 20-00 год. по 22-00 год., ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, із корисливих мотивів, переконавшись, що поблизу нього нікого не має та його злочинні дії залишаться ніким не помічені, незаконно проник до огородженої території домоволодіння будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав металеві вироби, що належать потерпілому ОСОБА_4 , а саме:
- металевий кут, товщиною 4,0 см, довжиною 84 см;
- металевий кут, товщиною 4,0 см, довжиною 113 см;
- металевий кут, товщиною 4,0 см, довжиною 90 см;
- металевий кут, товщиною 4,0 см, довжиною 117,2 см;
- металевий кут, товщиною 4,0 см, довжиною 138 см;
- дугоподібну металеву трубу, довжиною 92 см;
- дугоподібну металеву трубу, довжиною 144 см;
- арматуру, довжиною 86,5 мм;
- фрагмент металевої трубки, діаметром 42 мм, довжиною 61 см;
- фрагмент металевої трубки, діаметром 1,7 мм, довжиною 77,5 см;
- кришку люку, діаметром 79,8 см, товщина металу 1 см.
Всього ОСОБА_5 викрав металевих виробів загальною вагою 65,1 кг. Враховуючи вартість 1 кг металу на день вчинення злочину, останній викрав майно на загальну суму 419 грн. 89 коп.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_5 як скоєння злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше сховище, вчинена повторно.

Під час судового розгляду ОСОБА_5 визнав себе винуватим у повному обсязі у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними, належними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбаченими КК України за вказаний злочин і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок.
Дійсно, 27.05.2018 року, у період з 20-00 до 22-00 годин, він через дерев`яний паркан проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки викрав різні металеві вироби: кутки, труби та кришку люку. У подальшому, він викрадене майно перепросив через паркан та відніс до себе дому. Враховуючи, що він також проживає по вказаній вулиці (приблизно 100 метрів від будинку потерпілого), металеві вироби він виніс за один раз. Після цього, викрадене майно він розпилив «болгаркою» для зручності, щоб здати на металоприймальник, але не вспів цього зробити, так як викрадене майно у нього у дворі виявив потерпілий. У скоєному розкаюється.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, відсутній цивільний позов потерпілого, приймаючи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.
Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
Показання обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин скоєного злочину, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ у справі «Яременко проти України».

Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_4 , який підтвердив факт зникнення 27.05.2018 року з території його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 металевих виробів та у подальшому знаходження їх у розпиляному вигляді на подвір`ї будинку обвинуваченого, дослідив матеріали, що стосуються речових доказів, а також, які характеризують особу обвинуваченого.

Частина 2 статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, його суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченого (не перебуває на обліках у лікарів, у т.ч. нарколога та психіатра, не є інвалідом), характеризуючі особистість обвинуваченого обставини раніше неодноразово судимий за скоєння умисних корисливих злочинів, має постійне місце проживання та реєстрацію, не одружений, офіційно не працює, відсутні на утриманні інші особи. Також, суд враховує думку потерпілого, який у судовому засіданні вказав, що з приводу покарання покладається на розсуд суду.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено. Твердження обвинуваченого про його каяття, на думку суду не відповідає дійсності. Під час судового засідання ОСОБА_5 попрохав вибачення у потерпілого. Водночас, щире каяття характерне тим, що воно засноване на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через її щирий осуд, визнання вини і готовність підлягати кримінальній відповідальності. Обвинувачений хоча і визнав свою вину у повному обсязі, водночас не вчинив жодних дій для того, щоб певним чином усунити заподіяну шкоду, так як викрадені металеві вироби складали арку для винограду, а повернуте майно потерпілому було вже розпиляне обвинуваченим.
Обставини, обтяжуючі покарання ОСОБА_5 , відсутні.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_5 злочину, дані про його особу, поведінку після вчинення злочинів (не порушував покладені на нього процесуальні обов`язки щодо явки до органу досудового розслідування, суду), суд з урахуванням вимог ст.75 КК України приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та звільнення його від покарання з випробуванням.

Процесуальні витрати згідно обвинувального акту та цивільний позов у кримінальному провадженні відсутні.

Встановлено, що постановою слідчого від 29.05.2018 року викрадені у потерпілого металеві вироби визнані речовими доказами.
Відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому:
- гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю).
Отже, викрадені металеві вироби, які під час досудового розслідування були повернуті потерпілому, необхідно залишити останньому.

31.08.2018 року обвинуваченому ОСОБА_5 слідчим суддею був застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком 60 діб. Враховуючи, що під час судового провадження вказаний запобіжний захід не було змінено чи скасовано, суд вважає за необхідне залишити його застосування до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 349 ч.3, 366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавленні волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.
Згідно вимог ст.76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази:
- металевий кут, товщиною 4,0 см, довжиною 84 см;
- металевий кут, товщиною 4,0 см, довжиною 113 см;
- металевий кут, товщиною 4,0 см, довжиною 90 см;
- металевий кут, товщиною 4,0 см, довжиною 117,2 см;
- металевий кут, товщиною 4,0 см, довжиною 138 см;
- дугоподібну металеву трубу, довжиною 92 см;
- дугоподібну металеву трубу, довжиною 144 см;
- арматуру, довжиною 86,5 мм;
- фрагмент металевої трубки, діаметром 42 мм, довжиною 61 см;
- фрагмент металевої трубки, діаметром 1,7 мм, довжиною 77,5 см;
- кришку люку, діаметром 79,8 см, товщина металу 1 см., що зберігаються у потерпілого ОСОБА_5 залишити останньому.
До набрання вироком законної сили ОСОБА_5 залишити запобіжний захід особисте зобов`язання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1