Справа № 727/3053/18
Провадження № 1-кп/727/207/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю законного представника неповнолітнього ОСОБА_5

за участю представника потерпілої

юридичної особи ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чернівці матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом щодо неповнолітнього:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, учня вечірньої школи №1 м.Тернопіль, раніше не судимого, -

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.190 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Так, 21.09.2017 року ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу готелю Черемош, розташованого за адресою: м.Чернівці, вул.Комарова, 13-А, помітив на тротуарі дві купюри номінальної вартості 500 гривень, оглянувши які, ОСОБА_7 виявив співпадіння серійних номерів даних купюр, а також відсутність магнітних стрічок на останніх, у зв`язку з чим упевнився в тому, що дані банкноти не відповідають встановленому зразку та не перебувають в офіційному обігу.

В подальшому, ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, маючи на меті заволодіння чужим майном, переслідуючи мету незаконного збагачення, направився в магазин «Тайстра», що розташований за адресою: м.Чернівці, вул.Воробкевича, 1-А, де вирішив шляхом обману та зловживання довірою придбати слабоалкогольні напої та цигарки, використавши при цьому одну з підроблених купюр.

В подальшому, ОСОБА_7 , перебуваючи в магазині «Тайстра», з метою доведення злочину до кінця, взявши з прилавку магазину слабоалкогольний напій «Revo» та пачку цигарок «Marlboro» намагався розрахуватися однією з підроблених купюр за вищевказані товари, однак касир ОСОБА_8 , встановивши невідповідність даної купюри встановленому зразку, не продав ОСОБА_7 вищевказані товари, в результаті чого ОСОБА_7 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення свого наміру до кінця, однак злочин не закінчив з причин, які не залежали від його волі.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні свою вину визнав повністю. Вказав суду, що 21.09.2017 року він прогулювався по місту Чернівці. Помітив, що на землі валяються дві купюри, на яких співпадають серійні номери. Він їх підняв і зрозумів, що вони підроблені. Однак, все одно вирішив придбати цигарки за допомогою цих купюр. При цьому, касир магазину помітив підроблену купюру та викликав поліцію на місце події. Не заперечував того, що в момент придбання напою та цигарок розумів, що розраховується підробленими купюрами. Просив звільнити його від покарання, врахувати неповнолітній вік.

Показання ОСОБА_7 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.

Представник потерпілої юридичної особи в судовому засіданні вказав, що шкода кримінальним правопорушенням завдана не була, претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого вони не мають, міру покарання неповнолітнього обвинуваченого залишають на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Неповнолітній ОСОБА_7 та його законний представник погодились на скорочений порядок судового слідства, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його як особу, пояснивши, що рішення його добровільне і наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України йому зрозумілі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що дії неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 органами досудового розслідування за ч.2 ст.15 ч.1 ст.190 КК України, як закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), кваліфіковані правильно.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість неповнолітнього обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Згідно вимог ст.12 КК України скоєний неповнолітнім обвинуваченим злочин належить до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він є особою раніше не судимою (т.1 а.п.39), на обліку в лікаря-нарколога не перебуває (т.1 а.п.48-49), на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.п.50, 53), по місцю проживання характеризується позитивно (т.1 а.п.42), по місцю навчання характеризується позитивно (т.1 а.п.45). Згідно висновку судово-психіатричного експерта КМУ «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» №116 від 05.03.2018 року ОСОБА_7 на даний час ознак психічного захворювання не виявляє, він може усвідомлювати свої дії та керувати ними. На період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, як свідчать матеріали кримінального провадження та дані теперішнього психіатричного обстеження, підекспертний ОСОБА_7 ознак психічного захворювання та ознак будь-якого іншого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності також не виявляв, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Як не психічно хворий, підекспертний ОСОБА_7 на даний час застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Обставинами, що пом`якшують покарання неповнолітнього обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину в неповнолітньому віці.

Обставин, які обтяжують покарання неповнолітнього ОСОБА_7 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді про неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький. Орган пробації вважає можливим перевиховання ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства (без позбавлення волі), що не становить високої небезпеки для суспільства та окремих видів осіб.

Відповідно до п.п.5,6 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15.05.2006 року «Про практику розгляду справ про застосування примусових заходів виховного характеру», застереження, яке є одним із наймякших заходів виховного характеру, може бути зроблено шляхом роз`яснення судом неповнолітньому наслідків його дій - шкоди, завданої охоронюваним законом правам особи(осіб), інтересам суспільства або держави, - та оголошення неповнолітньому осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину.

Таким чином, враховуючи зміст досудової доповіді, а також те, що обвинувачений ОСОБА_7 скоїв злочин невеликої тяжкості, щиро розкаявся у вчиненому, вину визнав повністю, активно сприяв розкриттю злочину, по місцю проживання та навчання характеризується позитивно, раніше не судимий, вчинив злочин у неповнолітньому віці, а також враховуючи позицію законного представника, захисника ОСОБА_7 та прокурора, які просили суд застосувати відносно неповнолітнього ОСОБА_7 застереження, суд приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру на підставі ст.105 КК України, а саме: застереження.

Також, в інформаційному листі ВССУ від 16 січня 2017 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх» роз`яснено, що приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч.2 ст.373 КПК України, суд постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст.105 КК звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.

Також в порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню і доля речових доказів.

Керуючись ст.ст. 100, 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.190 КК України.

На підставі п.1 ч.2 ст.105 КК України звільнити ОСОБА_7 від покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру у виді застереження.

Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: гаманець коричневого кольору, який згідно постанови слідчого від 26.02.2018 року (т.1 а.п.11-12) визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню та згідно заяви переданий на зберігання ОСОБА_7 залишити ОСОБА_7 за належністю.
Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: купюру номінальної вартості 500 гривень із серійним номером «С32491623», яку упаковано в пакет білого кольору та опечатано та яку згідно постанови слідчого від 26.02.2018 року (т.1 а.п.11-12) визнано речовим доказом по кримінальному провадженню та приєднано до матеріалів справи знищити.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: купюру номінальної вартості 500 гривень із серійним номером «С32491623», яку упаковано в паперовий конверт білого кольору та опечатано та яку згідно постанови слідчого від 24.02.2018 року (т.1 а.п.21-22) визнано речовим доказом по кримінальному провадженню та приєднано до матеріалів справи знищити.

Стягнути з законного представника ОСОБА_7 - ОСОБА_9 кошти в сумі 1440,00 (одну тисячу чотириста сорок) гривень на користь держави, в рахунок відшкодування витрат на проведення в ході досудового розслідування судових експертиз.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: