УХВАЛА
Справа № 521/16978/18

Номер провадження:1-кс/521/6424/18

11 жовтня 2018 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Малиновського ВП в місті Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_3 , проарешт майна, за кримінальним провадженням №0002139 від 25.05.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.05.2017 року до ЧЧ Малиновського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області надійшов рапорт старшого оперуповноваженого ВКП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_4 , про те, що ним в ході проведення оперативно розшукових заходів, було встановлено, що невстановлені особи, шляхом обману заволоділи квартирою розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , точна сума майнових збитків встановлюється.
Окрім того, під час здійснення досудового розслідування встановлено, що невстановлена досудовим розслідуванням особа використовуючи нібито видане Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу свідоцтво про право власності на житло що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 від 16.02.2011 року яке нібито видане згідно запису № 3-28397 із реєстрової книги та розпорядження (наказ) від 16.02.2011 р. № 214926 заволоділа вищевказаним майном.
Разом із тим, згідно відповіді КУ «Міське агентство з приватизації житла» від 10.09.2018 року на вимогу слідчого, встановлено, що згідно розпорядження органу приватизації УЖКГ виконкому Одеської міської № 170392 від 06.09.2002 р. двокімнатна квартира АДРЕСА_3 , загальною площею 43,4кв.м. приватизована на ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в рівних частках, що оформлено свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_1 від 06.09.2002р.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що Інформація щодо запису у реєстрову книгу за № 3-28397, згідно розпорядження від 16.02.2011 № 214926 не існує.

Свідоцтво № 3-28397 та розпорядження № 214926 від 16.02.2011р. міськагентсво не видавало.

Окрім того, за номером розпорядження органу приватизації 214926 від 17.02.2011р. приватизована квартира АДРЕСА_4 , свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_2 від 17.02.2011 р..

Таким, чином досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені досудовим слідством особи здійснили заволодіння квартирою АДРЕСА_3 та які на сьогоднішній день незаконно перебувають у вищевказаній квартирі.
Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання, та вважав за необхідне його задовольнити.

Вивчивши клопотання та матеріали надані до нього, вислухавши думку слідчого, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, оскільки слідчим доведена необхідність застосування арешту майна, з наступних підстав.

При цьому, слідчим доведено, що є достатні підстави вважати, що вилучені речі зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та вилучені речі є предметом кримінального правопорушення, а отже, вони відповідають критеріям, зазначеним у п. 1 ч. 2 ст. 167 КК України.

Частиною 1 статті 167 КПК України, встановлено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно п.1,3 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей документів, грошей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди або являються предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним оборотом.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Крім того, незастосування заборони на використання вказаного майна, може привести до наслідків, які перешкоджатимуть кримінальному провадженню.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. 132, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Малиновського ВП в місті Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_3 , про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_3 та заборонити розпоряджатись вищевказаним майном.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору, в порядку передбаченому Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012 року.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1