Дата документу 01.11.2018 Справа № 330/2450/16-к
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/422/18
Єдиний унікальний № 330/2450/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.249 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Якимівського районного суду Запорізької області від 29 березня 2018 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Охрімівка Якимівського району Запорізької області, громадянина України, освіта середня, працює охоронцем на базі відпочинку «Восход», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України та призначено йому покарання - 2 роки обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України продовж іспитового строку на ОСОБА_7 покладено наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.76 КК України продовж іспитового строку на ОСОБА_7 додатково покладено наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов Якимівського відділу Мелітопольської місцевої прокуратури про стягнення з ОСОБА_7 на користь держави в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням злочину задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_7 шкоду, заподіяну рибним запасам України в розмірі 12570 грн.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно зі змістом вироку, 11.04.2015 року приблизно о 05-00 год., ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, знаходячись на узбережжі акваторії Азовського моря навпроти бази відпочинку «Восход» по вул. Коса Пересип в смт. Кирилівка Якимівського району Запорізької області, не маючи ніяких дозвільних документів, за допомогою заздалегідь підготовленого забороненого знаряддя лову зябрової сітки здійснив незаконний вилов водних живих ресурсів, а саме: 419 екземплярів риби «Бичок кругляк» вартістю, згідно такс встановлених постановою Кабінету Міністрів України №541 від 24.07.2013 року, 30 гривень за один екземпляр на суму 12570 грн., внаслідок чого рибному господарству України завдав істотну шкоду.

В апеляційні скарзі, обвинувачений вказує, що оскаржуваний вирок суду необхідно скасувати, з підстав однобічності та неповноти досудового та судового слідства, що призвело до невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, та постановити виправдувальний вирок, яким визнати його невинним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.249 КК України та виправдати у зв`язку з недоведеністю його участі у вчиненні злочину, у задоволенні цивільного позову відмовити.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора, яка вважає вирок законним та обґрунтованим; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. На переконання колегії суддів, оскаржуваний вирок місцевого суду в повній мірі відповідає зазначеним вимогам.

За матеріалами кримінального провадження ОСОБА_7 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав повністю. Зі змісту його пояснень випливало, що він не займався незаконним виловом риби, а сітка з рибою у нього опинилася випадково.

Натомість вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які узгоджуються між собою та з письмовими доказами у кримінальному провадженні, а саме:

-протоколом огляду місця події від 11.04.2015, який був проведений слідчим СВ Якимівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_10 , в присутності понятих - ОСОБА_15 та ОСОБА_14 з фототаблицею до нього, проведеного в період часу з 08 год. 30 хв. до 10 год. 50 хв., відповідно до якого на відстані 2-ох метрів в напрямку парадного виїзду бази відпочинку « Восход», був розташований автомобіль ЗАЗ «Славута» синього кольору з номерним знаком НОМЕР_1 з приєднаним до нього причепом невстановленого типу (кустарне виробництво) без бортів та номерних знаків з деревинним дном. В даному причепі була ємкість, в якій знаходилася сітка капронова та риба особи бичок. Також на причепі знаходилось кріплення для утримання сітей. В ході огляду було вилучено 419 штук риби - бичка, які були поміщені до білого мішку, горловина якого була перев`язана мотузкою, а вільні кінці, якою були скріплені биркою (т. 1 а.п.193-196);

-накладною від 11.04.2015 року про передачу риби бичок на зберігання до ПП ОСОБА_16 (т.1 а.п. 197);

-квитанцією про отримання на зберігання речових доказів вилучених стороною обвинувачення від 11.04.2015 року, а саме: 2 пет пакета: капронова зяберна сітка, дві дерев`яні палиці, зв`язані мотузкою, теобразний фрагмент, виготовлений з металевих прутів, металевий виріб, призначений для якоря - порядковий номер 41 (т.1 а.п. 198);

-протоколом одночасного допиту ОСОБА_7 , ОСОБА_11 ОСОБА_9 (т.1 а.п.241-244);

-протоколом про адміністративне правопорушення № 010048 від 11.04.2015 року (т.2 а.п.2);

-письмовими поясненнями до протоколу ОСОБА_7 (т.2 а.п.3);

-описом знарядь незаконного добування природних ресурсів згідно протоколу від 11.04.2017 року № 010048 (т.2 а.п.4);

-розрахунком шкоди (т.2 а.п.5);

-письмовою заявою ОСОБА_7 про те, що він добровільно видає робітникам міліції риболовні снасті та рибу бичок в кількості 419 штук (т.2 а.п. 6);

-письмовими поясненнями ОСОБА_7 від 11.04.2015 року ( т.2 а.п.7);

Вказані докази судом були вивчені і досліджені кожний окремо з точки зору належності, допустимості, а в сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку і всебічності, та їм дана належна оцінка. Версія обвинуваченого спростована, а висновки щодо наявності вини ОСОБА_7 у скоєнні незаконного вилову водних живих ресурсіввикладені обґрунтовано і вмотивовано.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтвердив, що він знаходився 11.04.2015 року приблизно о 05-00 год., на узбережжі акваторії Азовського моря навпроти бази відпочинку «Восход» по вул. Коса Пересип в смт. Кирилівка Якимівського району Запорізької області, і що в нього прикордонниками була вилучена сітка із рибою.
Ці обставини підтверджені показаннями свідків ОСОБА_11 ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , протоколом огляду місця події, протоколом одночасного допиту, протоколом про адміністративне правопорушення, описом знарядь незаконного добування природних ресурсів, письмовою заявою ОСОБА_7 про те, що він добровільно видає робітникам міліції риболовні снасті та рибу бичок в кількості 419 штук.

Інші досліджені і оцінені судом докази вказували, що крім забороненої зябрової сітки інших засобів лову риби (зокрема вудочки) ОСОБА_7 не мав.

Доводи апелянта на предмет розбіжностей у показах свідків колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки зазначені розбіжності є незначними, не суперечать фактичним обставинам кримінального провадження, і на переконання колегії суддів обумовлені часом який минув з моменту вчинення кримінального правопорушення до надання цих показів свідками.

Версія обвинуваченого про те, що сітка з рибою була ним випадково піймана за допомогою вудочки оцінена критично, оскільки доказів на її підтвердження не наведено.

Так само, через відсутність доказів, оцінено критично версію про тиск на обвинуваченого з боку прикордонників. Провадження на підставі заяви обвинуваченого, з його ж показів, закрито. Це рішення ним не оскаржувалось. Не встановлено і обставин, які давали підстави дійти висновку про можливість такого тиску прикордонників по відношенню до обвинуваченого (матеріальна вигода, показники в роботі, тощо).

Свої висновки з приводу версій обвинуваченого суд обґрунтував належним чином, колегія суддів погоджується з ними і вважає, що судом правильно розцінені ці версії як спосіб захисту від обвинувачення з метою уникнення відповідальності за вчинене.

Об`єктивних підстав для породження сумніву у законності отримання доказів і визнання їх недопустимими не має. Так само не встановлено процесуальних порушень і порушень прав обвинуваченого на стадії досудового розслідування.

Доводи апелянта на предмет необґрунтованості цивільного позову, колегія суддів вважає не переконливими, оскільки сам позов відповідає вимогам ЦПК України, шкода заподіяна внаслідок протиправних дій обвинуваченого, тому відповідно до ст.1166 ЦК України, Законів України «Про тваринний світ» і «Про охорону навколишнього природного середовища» підлягала стягненню саме з ОСОБА_7 . Розмір заподіяної шкоди розраховано відповідно до такс затверджених постановою КМУ від 21.11.2011 №120.

Той факт, що незаконний вилов і знаряддя лову конфісковано, не свідчить про неправильний розрахунок розміру заподіяної шкоди чи її відсутність взагалі.

Відтак, доводи зазначені в апеляційній скарзі обвинуваченого правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , а також можливість звільнення від його відбування з випробуванням, суд врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують покарання і відсутність обставин які його обтяжують.

Суд апеляційної інстанції доходить висновку, що оскаржуваний вирок є законним, вмотивованим та обґрунтованим, і підстав для його скасування і постановлення виправдувального вироку, за доводами апеляційної скарги обвинуваченого, не вбачається.

Разом з цим, враховуючи те, що на момент апеляційного розгляду провадження минув строк передбачений п.2 ч.1 ст.49 КК України однак обвинувачений не визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, тобто відсутності його згоди про закриття провадження на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, колегія суддів вважає за необхідне звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від призначеного покарання відповідно до ч.5 ст.74 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

З огляду на зазначене та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Якимівського районного суду Запорізької області від 29 березня 2018 року, стосовно ОСОБА_7 , залишити без змін.
Відповідно до вимог ч.5 ст.74 КК України, звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4