Справа №621/46/15-к
Провадження №1-кп/621/151/18
УХВАЛА

іменем України

24 травня 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
представників потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт за кримінальним провадженням відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, -
в с т а н о в и в :
До Зміївського районного суду Харківської області з Апеляційного суду Харківської області після скасування вироку суду першої інстанції надійшло кримінальне провадження разом зі зміненим обвинувальним актом за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.
При з`ясуванні в учасників судового провадження думки щодо можливості призначення судового розгляду прокурор, представник потерпілого, обвинувачений та його захисник просили призначити кримінальне провадження до судового розгляду.
Крім того, захисником обвинуваченого ОСОБА_6 було заявлено клопотання про витребування зі Зміївської центральної районної лікарні належним чином завірені копії журналів обліку хворих травмотологічного відділення, журналу запису рентгенологічних досліджень за 30 вересня 2014 року, копії матеріалів статистичного відділу Зміївської ЦРЛ щодо відображення знаходження на амбулаторному лікуванні потерпілого ОСОБА_7 за вересень 2014 року, журналів обліку хворих на приймальному відділенні, обліку хворих хірургічного відділення Зміївської ЦРЛ за 18.04.2015 року. Викликати для допиту в судове засідання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та потерпілого ОСОБА_7 .
Вислухавши думку учасників судового провадження, перевіривши обвинувальний акт на його відповідність вимогам ст. 291 КПК України, суд дійшов наступного.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
Суд зазначає, що пред`явлене обвинувачення повинно бути конкретним. Пред`явлення неконкретного обвинувачення є порушенням права особи на захист, так як захищатися від неконкретного обвинувачення не можливо.
Конкретне обвинувачення, фактичні обставини по справі та визначена правова кваліфікація злочину є важливішим елементом кримінального переслідування, оскільки не тільки впливає на право обвинуваченого захищатись від обвинувачення, але й на весь визначений КПК України порядок судового розгляду.
Згідно ч.1 ст. 348 КПК України, після оголошення обвинувачення головуючий встановлює особу обвинуваченого і повинен роз`яснити йому суть обвинувачення, встановити чи зрозуміле воно йому, чи визнає він себе винним і чи бажає давати показання.
Відповідно до закону суд не зможе перейти до розгляду справи, якщо прокурор при оголошенні обвинувального акту не зазначить конкретне формулювання обвинувачення.
Завданням кримінального провадження є зокрема охорона прав і законних інтересів всіх учасників провадження, а також забезпечення швидкого і повного судового розгляду з тим, щоб, зокрема, до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, у тому числі під час формулювання обвинувачення, знати суть якого є беззастережним і абсолютним правом обвинуваченого. Недотримання цих принципів нівелює засади кримінального провадження, визначені ст. 7 КПК України, а тому є неприпустимим.
Відповідно до вимог ст. 22 КПК України, під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити, зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як вбачається зі зміненого обвинувального акту, він містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими та правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, проте в порушення п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення.
Так, фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це стисла правова модель злочину, який інкримінується обвинуваченому та яка відповідає кримінально-правовій нормі.
При цьому, суд зазначає, що прокурор, дійсно має право змінити обвинувачення в суді, але це не позбавляє суд обов`язку під час підготовчого судового засідання перевірити обвинувальний акт на відповідність вимогам КПК України і в разі якщо встановлено, що цих вимог не дотримано, то положення п.3 ч.3 ст.314 КПК покладають на суд обов`язок повернути обвинувальний акт прокурору.
За таких обставин, право прокурора змінити обвинувачення в суді не позбавляє його обов`язку перевірити обвинувальний акт на відповідність положенням КПК України при його затвердженні або складанні.
Згідно з вимогами п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Отже, суд приходить до висновку, що за обвинувальним актом обвинувачення є неконкретним, оскільки відсутнє формулювання обвинувачення, що порушує право обвинуваченого на захист, а тому обвинувальний акт, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, має бути повернуто прокурору, оскільки вищенаведені недоліки є істотними та такими, що перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду.
Усунення наведених вище недоліків обвинувального акту протягом розумного строку та їх виправлення надасть суду можливість призначити справу до судового розгляду.
Отже, оскільки обвинувальний акт повертається прокурору, тому клопотання сторін кримінального провадження судом не розглядаються.
На підставі викладеного, керуючись положеннями ст. ст. 291, 314 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні зареєстрованому 23 жовтня 2014 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000951 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України повернути прокурору Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області для усунення недоліків протягом розумного строку.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Зміївський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1