Справа № 748/952/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/176/18
Категорія - ст. 185 ч. 3 КК Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного 6 березня 2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001557, за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_6 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 липня 2018 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шестовиця Чернігівського району Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Чернігів, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого, останній раз:

04 червня 2018 року за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ст. 70 КК України до п`яти років позбавлення волі з конфіскацією майна,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_9

адвоката ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 липня 2018 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 квітня 2018 року, ОСОБА_7 остаточно призначено до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 4 червня 2018 року, ОСОБА_8 остаточно призначено до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

Ухвалено додаткове покарання у виді конфіскації майна за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 червня 2018 року виконувати самостійно.

Стягнуто з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь держави по 858 грн. витрат за проведення авто-товарознавчої експертизи.

Відповідно до вироку Новозаводського районного суду м.Чернігова від 04 червня 2018 року, з урахуванням вимог ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано в строк покарання ОСОБА_8 час перебування його під вартою з 26 червня 2017 року по 04 вересня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Не погоджуючись з рішенням суду, перший заступник прокурора Чернігівської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій не заперечуючи фактичних обставин справи та кваліфікацію дій обвинувачених просить вирок суду щодо ОСОБА_8 скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців з конфіскацією майна. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що місцевий суд, у порушення ч. 1 ст. 65 КК України, при призначенні ОСОБА_8 остаточного покарання безпідставно не призначив додаткове покарання у виді конфіскації майна, що призначене за вироком від 4 червня 2018 року, чим неправильно застосовано закон про кримінальну відповідальність, оскільки ч. 4 ст. 70 КК України передбачено, що до основного покарання, призначеного за сукупністю злочинів приєднується і додаткові покарання, призначені судом за злочини, у вчиненні яких особу визнано винною. Крім того, зазначає, що самостійне виконання додаткового покарання при призначенні покарання за сукупністю злочинів нормами КК України не передбачено. Також апелянт вказує, що згідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при частковому складанні покарань розмір остаточного покарання в усякому разі має бути більшим за розміром кожного з покарань, призначених за окремі злочини і остаточне покарання за сукупністю злочинів має визначатися за найбільш суворим видом покарання за окремі злочини, що до неї входять.

Вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7 ніким з учасників судового провадження не оскаржується.

Як встановлено судом першої інстанції, 06 березня 2018 року, близько 02 год. 00 хв, ОСОБА_7 , діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , знаходячись біля охоронюваної території Приватного автотранспортного підприємства «ІНТРАНСАВТОСТРОЙ», що знаходиться по вул. Квітневій, 21 в с. Новий Білоус Чернігівського району та області, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом перелізання через паркан, проникли на територію даного підприємства, де з автомобіля марки «DAF» моделі «XF 92», д.н.з. НОМЕР_1 , таємно викрали дві акумуляторні батареї марки «WESTA» модель «6СТ-190», вартістю 3016 грн. 22 коп. кожна, а всього таємно викрали майна на загальну суму 6032 грн. 44 коп., що належить ОСОБА_11 , чим спричинили останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка просила задовольнити апеляційну скаргу з вказаних у ній обставин, думку обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , та адвоката ОСОБА_10 , які не заперечувати проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час апеляційного перегляду матеріалів кримінального провадження, колегія суддів,

У С Т А Н О В И Л А:

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, які досліджені і перевірені в судовому засіданні та об`єктивно оцінені у вироку, ніким із учасників судового провадження не оспорюється, тому в цій частині вирок не перевіряється.

За правильно встановлених у справі фактичних обставин, суд першої інстанції вірно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням до сховища.

Як вбачається із вироку, при обранні ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, даній, що його характеризують, стан його здоров`я, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та обставину, яка обтяжує покарання - рецидив злочину і призначив йому покарання згідно санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначене ОСОБА_8 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Разом з тим, суд першої інстанції при частковому складанні покарань вказаним вироком не приєднав додаткове покарання у вигляді конфіскації майна за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 4 червня 2018 року.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 4 червня 2018 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України і призначено покарання на підставі ст. 70 КК України у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Оскаржуваним вироком обвинуваченого ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за кримінальне правопорушення, яке він вчинив 6 березня 2018 року, тобто до постановлення попереднього вироку.

Суд вірно, при призначенні покарання застосував ч. 4 ст. 70 КК України, однак при визначенні покарання допустив помилку.

Так, згідно з ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, встановлений ст. 70 КК України порядок, згідно з яким суд зобов`язаний призначити покарання окремо за кожний злочин, а потім остаточно визначити покарання за сукупністю злочинів, стосується як основних, так і додаткових покарань.

Суд першої інстанції вказаних вимог не виконав та, при складанні покарань, не приєднав додаткове покарання за попереднім вироком у вигляді конфіскації майна. Тому доводи прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло за собою невірно призначене покарання є обґрунтованими, вимоги підлягають до задоволення, а вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 липня 2018 року, відповідно до вимог ст. 413 КПК України, підлягає скасуванню в частині призначеного покарання з постановленням нового вироку у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 407, ч. 1 ст. 421 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає необхідним при постановленні нового вироку на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання визначеного даним вироком частково приєднати покарання за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 4 червня 2018 року, визначивши обвинуваченому остаточне покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його особистою власністю.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419, 421 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 липня 2018 року щодо ОСОБА_8 скасувати в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 червня 2018 року, остаточно призначити ОСОБА_8 до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців з конфіскацією майна, яке є його особистою власністю.

В решті вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 липня 2018 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Згідно ч. 4 ст. 532 КПК України даний вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк з дня вручення копії вироку.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4