Справа №345/4367/18
Провадження № 1-кс/345/1326/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.10.2018 року м. Калуш

Слідчий суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу представника ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_2 на бездіяльність керівника слідчого підрозділу Калуського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області,-

В С Т А Н О В И В:
До Калуського міськрайонного суду 17 жовтня 2018 року надійшла вищевказана скарга.

В обґрунтування скарги скаржник посилається на те, що 10.09.2018 ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до Калуського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України гр. ОСОБА_3 . Однак, станом на даний час відомості до ЄРДР за фактом невиконання рішення суду, працівниками поліції не внесені, тому представник ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_2 просить слідчого суддю зобов`язати керівника слідчого органу Калуського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області внести до ЄРДР відомості за заявою ПАТ КБ «Приватбанк» про кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_3 , відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 382 КК України.

Ознайомившись із скаргою та доданими до неї матеріалами, слідчий суддя вважає за необхідне скаргу повернути заявнику з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 Кримінального процесуального кодексу України (надалі - «КПК України») на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Строк подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора визначено статтею 304 КПК України.

Так, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (частина 1 статті 304 КПК України).

Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства, скаргу на бездіяльність слідчого чи прокурора може бути подано протягом 10 днів з моменту вчинення бездіяльності.

Як встановлено слідчим суддею зі змісту поданої скарги та доданих до неї документів, із заявою про вчинення кримінального правопорушення Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» зверталося до органу досудового розслідування 10 вересня 2018 року.

Відповідно до частини 1 статті 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

При цьому, системний аналіз змісту норми частини 1 статті 214 КПК України свідчить про те, що бездіяльність слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, яка є предметом оскарження в порядку статті 303 КПК України, полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Таким чином, оскільки заяву АТ КБ «ПриватБанк» було подано до органу досудового розслідування 10 вересня 2018 року, то, враховуючи вимоги частини 1 статті 214 КПК України, скаржник повинен був дізнатися про бездіяльність органу досудового розслідування щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою через 24 години після її подання, тобто 11 вересня 2018 року.

Відтак, строк на оскарження бездіяльності органу досудового розслідування за вищевказаною заявою сплив через 10 днів з моменту, коли заявник повинен був дізнатися про таку бездіяльність, а саме 21 вересня 2018 року включно.

Із скаргою до слідчого судді представник ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_2 звернувся до суду 17 жовтня 2018 року, що підтверджується відповідною реєстраційною відміткою на першій сторінці скарги, тобто з пропуском встановленого КПК України строку.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Представником ПАТ КБ «ПриватБанк» не порушується питання про поновлення строку на звернення з даною скаргою, а за змістом поданої скарги слідчий суддя підстав для поновлення такого строку не знаходить.

Варто також зазначити, що пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України».
Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Зі змісту пункту 52 рішення випливає, що якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача «поважних причин» для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення.

За цих підстав Високий Суд одноголосно постановив, що було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та дійшов висновку, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції (п. 53 рішення).

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає поверненню скаржнику на підставі п.3 ч.2 ст.304 КПК України, оскільки пропущено строк подання скарги до суду та скаржником не ставиться питання про поновлення цього строку, що не позбавляє заявника права звернутися з даною скаргою до слідчого судді Калуського міськрайонного суду після усунення вказаних недоліків.

Керуючись вимогами ст. ст. 303-304 КПК України,-

У Х В А Л И В:
Повернути представнику ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_2 скаргу на бездіяльність керівника слідчого підрозділу Калуського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим КПК України.

Копія ухвали про повернення скарги невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя :