Справа № 307/3334/18
Провадження №1-кс/307/1462/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря с/з ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів клопотання слідчого СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000337 від 31 жовтня 2018 року про накладення арешту на майно,
ВСТАНОВИВ:
31 жовтня 2018 року слідчий СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся з клопотанням, погоджене з прокурором Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно. Відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000337 від 31 жовтня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що 30 жовтня 2018 року близько 12.20 год. в с. Нересниця по вул. Грушевського, Тячівського району, Закарпатської області інспектором СРПП ОСОБА_5 спільно з поліцейським СРПП ОСОБА_6 було зупинено автомобіль марки «ВАЗ 21061», державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 . Під час звірки номерів агрегату кузова було встановлено, що в номерні позначення кустарним способом вносилися зміни. 30 жовтня 2018 року при проведенні огляду, було виявлено та вилучено транспортний засіб автомобіль марки «ВАЗ 21061», державний номерний знак НОМЕР_1 . З метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні виникла необхідність у накладенні арешту на вилучений в ході досудового розслідування автомобіль марки «ВАЗ 21061», державний номерний знак НОМЕР_2 , оскільки такий містить на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, є знаряддям вчинення злочину та має значення речового доказу у вказаному кримінальному провадженні, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Слідчий СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав.

Володілець тимчасово вилученого майна в судове засідання не з`явився, що в порядку ч.1 ст.172 КПК не є перешкодою для розгляду клопотання в його відсутності.

Заслухавши думку слідчого та дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя прийшла до висновку.

У відповідності до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою долучення як речових доказів та забезпечення можливої конфіскації цього майна.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Слідчий суддя вважає, що в даному випадку застосування арешту майна є необхідним, оскільки його незастосування може призвести до відчуження, приховування, що перешкодить проведенню експертиз по даному кримінальному провадженню.

Беручи до уваги наведене, слідчий суддя вважає, що на вказане вилучене майно слід накласти арешт із забороною його відчуження, розпорядження та користування.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 369-376 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження тимчасово вилученого майна, а саме: автомобіля марки «ВАЗ 21061», державний номерний знак НОМЕР_1 , який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області, за адресою м. Тячів, вул. Промислова, 6а, Тячівського району Закарпатської області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1