Дата документу 27.04.2018 Справа № 554/2306/18
Провадження №1-кс/554/3784/2018
УХВАЛА
Іменем України
27 квітня 2018 року м.Полтава
ВСТАНОВИВ:
Клопотання обґрунтовується тим, досудовим розслідуванням встановлено, що 25.04.2015 року, близько 16 год. 50 хв. по вул. А.Кукоби (стара назва Пролетарська) від перехрестя вул. Небесної Сотні (стара назва Леніна) в напрямку вул. Панянка в м.Полтаві, рухався автомобіль «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 , яка керуючи вказаним автомобілем зупинилася біля правого краю проїзної частини у напрямку свого руху напроти будинку №12.
Після зупинки, перебуваючи за кермом на місці водія та маючи намір вийти з салону автомобіля, ОСОБА_5 відчинила передні ліві двері автомобіля, не впевнившись у безпеці, а саме в тому що це не створює перешкоду іншим учасникам дорожнього руху, та побачила як гр. ОСОБА_6 на велосипеді «Pride», який їхав у попутному напрямку, скоїв наїзд на торець дверей її автомобіля.
У результаті даної пригоди велосипедист ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми забою головного мозку середнього ступеня тяжкості, лінійного перелому скроне-тямяної кістки справа з переходом на основу черепа з розвитком післятравматичного субарахноідального крововиливу, посттравматичної нейропатії правого лицьового нерву, двобічної рефлекторно-пірамідної недостатності, правобічного глибокого прозопарезу, гострої правобічної кондуктивної приглуховатості та правобічного післятравматичного отиту; гіперпігментації шкіри чола з права і верхньої та нижньої правих кінцівок, є наслідком загоєння саден шкіри, які утворилися від дії тупого предмету та можливо в строк та за обставин вказаної пригоди, які згідно висновку судово-медичної експертизи №1130 від 07.08.2016 кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення.
26.03.2018 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
25.04.2018 року досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженні завершено.
Таким чином, для закінчення досудового розслідування необхідно надати доступ до матеріалів кримінального провадження підозрюваній та її захиснику, для належного забезпечення права на захист.
В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання та просили його задовольнити.
Підозрювана ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, про розгляд клопотання повідомлені належним чином.
Слідчий суддя, заслухавши слідчого, прокурора, вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовано клопотання, дійшов до наступного висновку.
У відповідності до вимог ст. 290 КПК України, після завершення досудового розслідування прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати, зокрема, стороні захисту доступ до матеріалів досудового розслідування, з забезпеченням права робити копії або відображення матеріалів.
Право на ознайомлення з усіма матеріалами досудового розслідування гарантує реалізацію конституційного права підозрюваного на отримання інформації, зокрема, щодо суті пред`явленого обвинувачення та стану розгляду справи, а також забезпечує підозрюваному чи його захиснику можливість підготувати захист від пред`явленого обвинувачення.
Отже, право на ознайомлення із матеріалами досудового розслідування та право на отримання інформації про закінчення розслідування у кримінальному провадженні є складовими конституційного права на захист.
Відтак, право на таке ознайомлення не є абсолютним, про що також зазначив Конституційний Суд України у рішенні по справі № 1-4/2012 про ознайомлення обвинуваченого і захисника з матеріалами кримінальної справи. Ознайомлення обвинуваченого чи його захисника з матеріалами справи в межах розумних строків відповідає завданням кримінального судочинства, визначеним у ст. 2 КПК України, що з одного боку забезпечує реалізацію прав і свобод людини і громадянина, а з іншого - вимагає від особи відповідальної поведінки, зумовленої законними потребами, інтересами інших осіб (зокрема, потерпілого) та суспільства в цілому.
Згідно з ч. 10 ст. 290 КПК України у разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів.
Конституційний Суд України вважав, що положення КПК України щодо визначення сторонам строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження узгоджуються з практикою Європейського Суду з прав людини та з підпунктом „Ь" пункту 3 статті 6 Конвенції, відповідно до якого кожен обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право мати час і можливості для підготовки свого захисту. Так, Європейський Суд неодноразово зазначав, що право на захист не є абсолютним, а за змістом статті 6 Конвенції прийнятними є лише вкрай необхідні заходи, які обмежують право на захист (рішення від 23 квітня 1997 року у справі „Ван Мехелен та інші проти Нідерландів", від 25 вересня 2008 року у справі „Полуфакін і Чернишов проти Росії"). Як зауважив Європейський Суд, підпункт „Ь" пункту 3 статті 6 Конвенції гарантує обвинуваченому мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту", а це означає, що така підготовка охоплює все, що є „необхідним" для підготовки розгляду справи судом. Крім того, можливості, доступні кожному, хто обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, мають включати ознайомлення -для цілей підготовки свого захисту - з результатами розслідувань, які проводилися протягом усього провадження у справі. Однак питання адекватності часу і можливостей, наданих обвинуваченому, слід вирішувати в контексті обставин кожної конкретної справи (рішення від 21 жовтня 2010 року у справі „Корнєв і Карпенко проти України").
Кримінально-процесуальний Кодекс України не містить поняття «затягування процесу ознайомлення з матеріалами кримінального провадження», зазначений інститут кримінального судочинства є оціночною категорією і в кожному разі, з огляду на вищезазначену практику Європейського Суду з прав людини, вирішується судом в залежності від конкретних обставин справи.
Виходячи з вищезазначених положень кримінального процесуального закону України, обмеження в ознайомленні з матеріалами кримінального провадження може мати місце виключно у випадку умисного зволікання, допущеного стороною кримінального провадження при ознайомленні з вказаними матеріалами.
Разом з тим, як вбачається з наданих слідчим в обґрунтування даного клопотання документів, будь-які об`єктивні дані, які б вказували на наявність фактів зволікань з боку підозрюваної при наданні їй можливості ознайомитись з матеріалами досудового розслідування відсутні, оскільки 25.04.2018 року досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженні завершено, та слідчий вже 26.04.2018 року звернувся з клопотанням до суду про встановлення строків для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
Таким чином, суд вважає заявлене клопотання безпідставним та необґрунтованим, оскільки в матеріалах клопотання відсутні докази про зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 290, 309 КПК України, слідчий суддя,-
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1