ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5174/18
провадження № 1-кс/753/1502/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" березня 2018 р. . слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В:

23.03.2018р. ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР).
На обґрунтування скарги послалась на те, що 14.03.2018р. в Київській місцевій прокуратурі №2 була зареєстрована її заява про вчинення кримінального правопорушення передбачена ч.1 ст.367 КК України слідчим ОСОБА_5 , проте всупереч вимог ст. 214 КПК України інформація за його заявою до ЄРДР не внесена.
Заслухавши заявника, яка підтримала скаргу, пославшись на обставини викладені в скарзі, прокурора, який вважав скаргу необґрунтованою пославшись на відсутність у заяві про вчинення кримінального правопорушення викладу обставин, які свідчать про вчинення злочину, та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив такі обставини.
11.03.2018р. ОСОБА_3 поштою направила на адресу Київської місцевої прокуратури №2 заяву про вчинення кримінального правопорушення слідчим СВ Дарницького УП ГУ НП України у м.Києві ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст.367 КК України.
Вказуючи, що в кримінальному провадженні №002995 від 18.03.2017р. відомості про яке внесені за заявою ОСОБА_3 якою повідомлено про вчинення ОСОБА_6 грубого порушення законодавства про працю, слідчий ОСОБА_5 допускає зволікання та бездіяльність, у зв`язку з чим вказівки прокурора не виконані, слідчі дії не проводяться, підозра особі не пред`явлена. Просила внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками 1 ст. 367 КК України.
За змістом диспозиції ст. 367 КК України об`єктивна сторона цього злочину полягає у невиконанні або неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам окремих юридичних осіб.
Склад службової недбалості передбачає заподіяння істотної шкоди, відповідно до ч. 1 ст. 367 КК України.
Службова недбалість належить до злочинів із матеріальним складом, який за ч. 1 ст. 367 КК визнається закінченим із моменту заподіяння істотної шкоди.
Істотною шкодою визначається така шкода якщо вона полягає у заподіянні матеріальних збитків, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Системний аналіз зазначеної норми в сукупності з іншими положеннями кримінального процесуального закону, зокрема тих, які визначають загальні засади кримінального провадження, вказує на те, що підставою внесення відомостей до ЄРДР є подання особою не будь-якої заяви, а лише заяви про кримінальне правопорушення, а також наявність у такій заяві викладу обставин, які можуть вказувати на вчинення кримінального правопорушення, а повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий та прокурор.
Відповідно до п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі "Павлюлінець проти України" (Заява N 70767/01) від 06.09.2005р. вказано, що Суд повторює, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).
Відповідно до ст. 214 КК України відомості про особу та попередню кваліфікацію її дій вносяться до ЄРДР слідчим або прокурором. Отже скаржнику не належить право на порушення кримінальної справи проти певної особи, в тому числі і внесення відомостей до ЄРДР щодо вчинення злочину певною особою, а також у нього відсутнє право на реєстрацію повідомлення про злочин за бажаною ним кваліфікацією дій особи за диспозицією КК України.
Відповідно до ст. 1 ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор уповноважений розпочати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п. 5 ст. 214 КПК України попередня кримінально-правова кваліфікація здійснюється особою, яка вносить інформацію до ЄРДР.
Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором.
Відповідно до національного законодавства та міжнародно-правових зобов`язань України скаржнику не гарантується право просити правоохоронний орган здійснити реєстрацію події стосовно певної особи або визначеного кола осіб і за бажаним ним обвинуваченням у формі кримінально-правової кваліфікації, оскільки будь-який вплив на працівника правоохоронного органу щодо здійснення ним дії щодо створення обставин, наслідком яких є оголошення підозри певній особі за певною кримінально-правовою кваліфікацією є кримінально-караним діянням, відповідальність за яке передбачено в ст. 343 КК України.
Таким чином працівника правоохоронного органу не може бути зобов`язано зареєструвати повідомлення про злочин щодо будь-якої особи чи кола осіб за певною кримінально-правовою кваліфікацією.
Національним законодавством та міжнародно-правовими зобов`язаннями України, скаржнику не гарантується право на надання слідчому чи прокурору обов`язкових до виконання вказівок або оскарження до суду відмови у виконанні таких вказівок. Незалежність органу досудового слідства полягає в тому, що він самостійно здійснює слідчі дії для реалізації покладеної функції. Будь-який вплив на слідчого законодавством не допускається.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі "Іванов проти України" (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року) сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Вайт та Кенеді проти Німеччини» (Waite and Kennedy v. Germany), заява № 26083/94, п. 54, ЕСПЛ 1999-I Суд повторює, що саме національні суди повинні тлумачити національне законодавство та надавати оцінку наданим їм доказам.
Так, відповідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням.
Заява ОСОБА_3 містить оцінку дій та бездіяльності слідчого, що може бути предметом оскарження в порядку, визначеному КПК України, проте жодних обставин, які свідчать про вчинення слідчим дій, що відповідно до ст. 11 КК України можуть трактуватися як злочин, вказана заява не містить, а відтак і підстав для внесення до ЄРДР відомостей за цією заявою не вбачається.
На підставі викладеного вважаю, що скарга ОСОБА_3 є необґрунтованою, та такою, що не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 2, 9, 22, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1