Справа № 425/1279/17
Провадження № 11-кп/782/54/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2018 р. м. Сєвєродонецьк

Апеляційний суд Луганської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого

ОСОБА_7 ОСОБА_8 ,

законного представника неповнолітнього потерпілого

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

представника служби у справах дітей Рубіжанської міської ради

Луганської області - ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сєвєродонецьку кримінальне

провадження № 0001113 від 13.09.2016 р. за апеляційними скаргами прокурора Рубі-жанського відділу Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської обл. ОСОБА_12 та за-конного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 на вирок Рубіжанського міськсуду Луганської обл. від 19.12.2017 р., -

в с т а н о в и в:

Цим вироком ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.

Рубіжне Луганської обл., громадянин Ук-

раїни, має повну середню освіту, неодру-

жений, раніше не судимий, не працює,

проживає

АДРЕСА_1 ,

засуджений за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 50 годин громадських робіт. Запобіж-ний захід ОСОБА_13 не обирався

Вироком суду встановлено, що 2.09.2016 р. о 21 год. ОСОБА_13 , разом зі своїми друзя-ми ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 йшов на перехресті вул. Теплової та вул. Ра-дянської у м. Рубіжне Луганської обл. Пройшовши декілька метрів ОСОБА_13 обернувся та побачив потерпілого ОСОБА_9 . Уповільнивши крок, ОСОБА_13 , дочекавшись, коли він зрівняється з потерпілим, покликав останнього до себе і на ґрунті раніше виниклих неприязних стосунків, почав штовхати його у плече, пред`являти претензії по факту спілкування його з ОСОБА_17 . Після чого ОСОБА_13 умисно, на ґрунті сварки, наніс один удар ліктем правої ру-ки в область верхньої та нижньої щелепи потерпілого. В результаті протиправних дій ОСОБА_13 -нка потерпілому ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження у вигляді забиття верхньої та ни-жньої щелепи, рани слизової поверхні верхньої та нижньої губи, контрактури коронкового краю першого зуба верхньої щелепи справа та зліва, які згідно висновку СМЕ № 208 від 14.09.2016 р. відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В апеляційній скарзі прокурора, не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його протиправних дій, ставиться пи тання про скасування вироку суду першої інстанції через м`якість. Просить скасувати вирок суду в зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого ним криміналь-ного правопорушення та особі обвинуваченого. Вважає, що судом при призначенні покарання не врахованого того факту, що ОСОБА_13 скоїв умисне кримінальне правопорушення на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин з потерпілим, на ґрунті сварки, не розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні. Просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_13 визнати вин-ним за ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт на строк 80 годин, а в решті вирок суду залишити без змін.

В апеляційній скарзі законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_18 також ставиться питання про скасування вироку суду першої інстанції в зв`язку з не-повнотою судового розгляду справи, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам спра-ви, вважає, що в судовому засіданні було виявлено обман зі сторони потерпілого, ос-кільки при перевірці пояснень ОСОБА_9 було встановлено, що тілесні ушкодження йому спричинила ма-лознайома людина, суд першої інстанції не звернув уваги на суттєві розбіжності в процесуальних документах та поясненнях потерпілого, безпідставно відмовив в проведенні додаткової судово медичної експертизи, що призвело до неповноти судового розгляду справи. Також, зазначає, що суд безпідставно не звернув уваги на той факт, що ОСОБА_9 звернувся до поліції через 11 діб після отримання тілесних ушкоджень. Свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 також підтвердили факт, що ОСОБА_13 не спричиняв тілесних ушкоджень потерпілому. Просить ух-валити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_19 в зв`язку з відсутністю доказів в скоєнні кри-мінального правопорушення.

В своїх запереченнях на апеляційну скаргу законного представника неповнолітнього обви-нуваченого законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 ставить питання про залишення вироку суду першої інстанції без змін, оскільки вважає вирок суду першої інстанції за-конним та обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_8 без задово-лення. Зазначає, що оригінали медичних документів надавалися суду для вивчення. В апеляційній скарзі не зазначено в яких медичних та процесуальних документах містяться розбіжості.

В запереченнях на апеляційну скаргу законного представника неповнолітнього обвинуваче-ного прокурор Рубіжанського відділу Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської обл. ОСОБА_20 просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_8 без задоволення. Зазначає, що вина ОСОБА_21 підтверджена показами потерпілого, свідків, які вони дали в судовому засі-данні суду першої інстанції, а також дослідженими документами провадження. Кримінальне про-вадження у формі приватного обвинувачення може бути розпочате тільки на підставі заяви потер-пілого, що і було зроблено, але пізніше, чим виникла сама подія злочину. Оригінали медичних до-кументів надавалися суду та учасникам кримінального провадження для вивчення. Судом не вияв-лено розбіжностей у встановленні часу скоєння злочину. Судом першої інстанції були у повному обсязі проаналізовані всі письмові докази, які були долучені та витребувані під час розгляду спра-ви. Суд обґрунтовано критично сприйняв свідчення неповнолітніх ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 , оскільки вони знаходяться в дружніх стосунках зі ОСОБА_8 та намагалися допомоги останньому уникнути покарання.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вислухавши прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити з підстав, які в ній наведені, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_13 більш суворе покарання, а апеляційну скаргу законного представ-ника неповнолітнього обвинуваченого залишити без задоволення, законного представника непов-нолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 , яка підтримала доводи своєї апеляційної скарги, просила її задовольнити, уточнила апеляційні вимоги просила скасувати вирок та закрити прова-дження за недоведеністю вини у вчиненні злочину, захисника ОСОБА_6 , який підтримав апеля-ційну скаргу законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 та вважав, що підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора відсутні, неповнолітнього об-винуваченого ОСОБА_13 , який підтримав апеляційну скаргу свого законного представника та вважав, що підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора відсутні, законного представ-ника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_22 , яка просила апеляційні скарги залишити без за-доволення, а вирок суду без змін, представника служби у справах дітей Рубіжанської міської ра-ди Луганської обл. ОСОБА_11 , яка вважала, що суд правильно встановив всі обставини, але при-значив занадто м`яке покарання, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговорив-ши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що підстави для задоволення апеляційних скарг та зміни чи скасування вироку відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішен-ня суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Визнавши ОСОБА_13 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК Украї-ни, суд першої інстанції належним чином проаналізував зібрані по справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку і виклав у вироку докладні мотиви свого рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_13 у вчиненні злочину при обставинах, ви-кладених у вироку, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується розглянутими у судовому засіданні та викладеними у вироку доказами.

Дослідженим доказам, зміст яких наведений у вироку, суд першої інстанції дав правильну оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_13 в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень.

Так, суд правильно послався у вироку на показання потерпілого ОСОБА_9 про час, міс-це, спосіб та обставини заподіяння йому обвинуваченим легких тілесних ушкоджень, законного представника ОСОБА_22 та свідка ОСОБА_23 про час виявлення тілесних ушкоджень у по-терпілого та обставини при яких він їх отримав, свідка ОСОБА_24 про обставини заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, дані, що містяться у витягу з кримінального провадження ( а.пр. 1) та в протоколі прийняття заяви від ОСОБА_9 ( а. пр. 4), протоколі слідчого експерименту ( а. пр. 21-25) з участю потерпілого ОСОБА_9 про те як ОСОБА_13 наносив потерпілому удари ліктем в обличчя та штовхнув, а саме наніс удар ліктем руки по обличчю потерпілого, вис-новку судово - медичної експертизи ( а. пр. 12-13), яким у потерпілого встановлені тілесні ушкод-ження у вигляді забиття верхньої та нижньої щелепи, рани слизистої поверхні верхньої та нижньої губи, контрактури коронкового краю першого зуба верхньої щелепи зправа та зліва; вказані тіле-сні ушкодження виникли в результаті дії тупого твердого предмета, предметів; за давністю, згідно медичної документації, можуть відповідати 2.09.2016 р. і відносяться до легких тілесних ушкод-жень, рапорті ст. інспектора-чергового Рубіжанського ВП ГУНП в Луганській обл. від 2.09. 2016 р., про те, що о 22 год. 40 хв. з приймального відділення ЦМЛ м. Рубіжне надійшло повідомлення про звернення до вказаного відділення ОСОБА_9 за медичною допомогою ( а. пр. 137).

Надаючи оцінку зазначеним доказам у своїй сукупності, апеляційний суд не сумнівається у їх належності та допустимості, вважає такі докази достатніми для доведеності винуватості обвину-ваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, а тому не вбачає підстав визнати наведені у вироку висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провад-ження, наведені в апеляційній скарзі законного представника обвинуваченого доводи також не спростовують встановлені під час апеляційного розгляду та викладені у вироку суду обставини.

Доводи апеляційної скарги законного представника неповнолітнього обвинуваченого про неповноту судового розгляду апеляційний суд не вважає обґрунтованими, тому що призначити та провести судово-медичну експертизу в день звернення потерпілого до лікувального закладу не бу-ло можливо провести, вона була проведена тільки після відповідного звернення потерпілого з зая-вою у формі приватного обвинувачення відповідно до вимог чинного КПК України.

Крім того, оригінал амбулаторної карти потерпілого був оглянутий судом під час судового засідання 25.10.2017 р. за участю всіх учасників судового провадження.

Доводи апеляційної скарги законного представника неповнолітнього обвинуваченого в тій частині, що суд першої інстанції не надав достатньої уваги поясненням свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_25 та ОСОБА_16 апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки зазначені свідки, як слідує з їх неодноразових допитів, не бачили як ОСОБА_13 наносив тілесні ушкодження по-терпілому, і вони також не підтверджували невинуватість ОСОБА_13 в скоєному злочині. Апе-ляційний суд погоджується з критичною оцінкою судом першої інстанції показів цих свідків в час-тині відсутності 2.09.2016 р. конфлікту між обвинуваченим та потерпілим, та спричинення остан-ньому тілесних ушкоджень обвинуваченим, і пов`язує їх з дружніми стосунками з обвинуваченим, тим самим намагаючись допомогти обвинуваченому уникнути відповідальності.

Крім того, доводи в апеляційній скарзі законного представника неповнолітнього обвинува-ченого про невідповідність та суперечність показань потерпілого про час заподіяння йому тілес-них ушкоджень є безпідставними. Із матеріалів провадження істотних суперечностей, які б впли-вали на правильність установлення фактичних обставин кримінального провадження та ролі обви-нуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, у цих показаннях не вбачається, а тому суд правильно оцінив їх як об`єктивні та визнав пояснення потерпілого належним та допустимим дже-релом доказів та не сприйняв пояснення обвинуваченого та свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Крім того, суд у вироку ретельно проаналізував надані сторонами докази та прий-шов до обґрунтованого висновку, що вказаний потерпілим неточний час (22 год. 40 хв.) спричи-нення тілесних ушкоджень лікарю-стоматологу ЦМЛ, суд розцінив як неуважність останнього, оскільки як вбачається з рапорту ст. інспектора Рубіжанського ВП ГУПН в Луганській обл. пові-домлення з приймального відділення до чергової частини по даному інциденту мало місце о 22 год. 40 хв., тобто в цей час потерпілий вже перебував у лікарні і був оглянутий лікарем. Таким чи-ном, суд не вбачає ніяких розбіжностей в часі скоєння кримінального правопорушення, який заз-начено в обвинувальному акті та вказаний у вироку суду, оскільки свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 також в своїх поясненнях посилалися на зазначений в обвинувальному акті час зустрічі потерпілого з ними та обвинуваченим.

Апеляційним судом не встановлено будь-яких даних, які б свідчили про наявність при до-судовому розслідуванні кримінального провадження та при його розгляді судом першої інстанції істотних порушень вимог норм кримінально-процесуального закону, які б тягли за собою безумов-не скасування вироку, не вказують на такі порушення і апелянти у своїх апеляціях.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі винного внаслідок суворості, то апеляційний суд вважає, що призначене обвинуваченому покарання відповідає вимогам КК України.

Суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_13 врахував ступень тяжкості, скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, яке згідно з нормами ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, оцінив дані про особу об-винуваченого, який раніше не судимий, навчався на час скоєння злочину, вчинив злочин в непов-нолітньому віці, за місцем навчання та проживання добре характеризувався, обставин, що обтяжу-ють покарання суд не встановив і тому визнав за необхідне призначити обвинуваченому покаран-ня в межах санкції статті кримінального закону.

З огляду на зазначене апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції вимоги статей 50 та 65 КК України виконав та на переконання апеляційного суду, призначене судом покарання відпо-відає вимогам закону, є справедливим, достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Викладені в апеляційній скарзі прокурора доводи не свідчать про несправедливість та над-мірну м`якість призначеного йому покарання, так, як всі обставини були належним чином врахо-вані при призначенні обвинуваченому покарання.

Таким чином, підстав для скасування чи зміни вироку, передбачених ст. ст. 409 та 415 КПК України, апеляційний суд не вбачає, а тому апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418 та 419 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Вирок Рубіжанського міськсуду Луганської обл. від 19.12.2017 р. відносно ОСОБА_7 - залишити без змін.

Апеляційні скарги прокурора Рубіжанського відділу Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської обл. ОСОБА_12 та законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги без-посередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення апеляційної інстанції.

Головуючий

Судді