Справа180/1549/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Марганці Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000331 від 23 травня 2018 року, за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 259 КК України

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець Дніпропетровської області, громадянина України, інваліда 1/б групи, не одруженого, маючого на утримані дитину 2004 року народження, з середньо-технічною освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 21.05.2014 Марганецьким міським судом за ч.2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі з іспитовим строком на один рік;

- 06.10.2014 Нікопольським міськрайонним судом за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 09.09.2015 згідно ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 01.09.2015 за ч.2 ст. 84 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

Прокурора ОСОБА_4

Захисника ОСОБА_5 .

Обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

23 травня 2018 року приблизно о 14 годині 21 хвилини, ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у робочий день, достовірно знаючи, що розповсюджена ним інформація неправдива, розуміючи, що подібне повідомлення викликає почуття страху серед населення та порушує громадську безпеку, зі свого мобільного телефону, який належить йому на праві приватної власності, марки «Nokia» 1280 імей: НОМЕР_1 , в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_2 з номером телефону № НОМЕР_3 , здійснив дзвінок на спеціальну телефонну лінію «112» чергової частини ГУ ДСНС в Дніпропетровській області та повідомив про те що він, 25 травня 2018 року має намір підірвати адміністративну будівлю Марганецького відділення поліції Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Марганець, вул. О. Кошового, 1.

23 травня 2018 року о 14 годині 26 хвилин у відповідності до отриманого повідомлення на місце події за адресою: АДРЕСА_3 , направлено слідчо-оперативну групу Марганецького ВП НВП ГУНП в Дніпропетровській області та працівників вибухотехнічного управління ГУНП в Дніпропетровській області. По прибуттю на місце події та після евакуації працівників Марганецького ВП , було проведено огляд адміністративного приміщення Марганецького ВП та прилеглої території із застосуванням спеціальної техніки та спеціальних засобів, на наявність вибухових пристроїв, на момент огляду місця події вибухових пристроїв, вибухових речовин або конструктивно схожих на них предметів - не виявлено. Як наслідок, у відповідності до чинного законодавства, дане повідомлення визнано завідомо неправдивим.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав у повному обсязі та надав показання про те, що він був ображений на працівників поліції, тому зробив дзвінок, та виразив погрозу замінування приміщення. Його дії викликанні емоціями, у вчиненому розкаюється. Фактичні обставини справи не оспорював, просив суд не досліджувати докази, зібрані по справі під час досудового розслідування справи і після роз`яснення положень ч.3 ст.349 КПК України, у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Учасники судового провадження не заперечували проти задоволення клопотання обвинувачених і суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Ухвалою суду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються визнані судом недоцільними. У зв`язку з чим суд не приводить не дослідженні докази винуватості обвинуваченого у мотивувальній частині вироку.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у завідомо неправдивому повідомленні про підготовку вибуху, який загрожує загибеллі людей чи іншим тяжким наслідкам, тобто у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.259 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого ним злочину, який відносяться до тяжких злочинів.

Суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий, задовільно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, має на утриманні сина 2004 року народження, є інвалідом 1 групи по зору, самостійно не може себе обслуговувати, догляд за ним здійснює співмешканка.

Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд враховує щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Суд вважає, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження нових злочинів йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст. 259 КК України та його виправлення можливе без відбування призначеного йому покарання і, що він може бути звільненим від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.

За положеннями п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо майно було підшукане, виготовлене, пристосоване або використане як засоби вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

ОСОБА_3 використовував належний йому мобільний телефон Нокіа 1280 для здійснення дзвінку з погрозою скоєння вибуху, тобто використовував як засіб вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, тому він підлягає спеціальній конфіскації.

З обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави підлягають стягненню процесуальні витрати на проведення судової експертизи у кримінальному провадженні.

Запобіжний захід не застосовувався.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 259 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на три роки.

Покласти на ОСОБА_3 в період іспитового строку обов`язки, передбачені п. 2 ч. 1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України, а саме:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3 за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, спеціальну конфіскацію, конфіскувати у власність держави мобільний телефон Нокіа 1280, IMEI НОМЕР_1 , переданий на зберігання до камери схову Марганецького ВП НВП ГУНП в Дніпропетровській області, згідно квитанції від 6 липня 2018 року.

Речовий доказ : сім картку «Київстар» з серійним номером НОМЕР_4 , передану на зберігання до камери схову Марганецького ВП НВП ГУНП в Дніпропетровській області , згідно квитанції від 6 липня 2018 року знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта в сумі 3432 гривні.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку подано не було, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються прокурору, обвинуваченому, захиснику.

Суддя: ОСОБА_1