Справа № 466/3620/18
П О С Т А Н О В А
судового засідання

04 липня 2018 року м.Львова

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Львові заяву ОСОБА_3 про скасування арешту на нерухоме майно,-

в с т а н о в и в:

14.05.2018 заявник ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м.Львова з заявою про скасування арешту на нерухоме майно, в якій просить суд скасувати постанову від 25 березня 1999 року слідчого прокуратури Шевченківського району м.Львова ОСОБА_5 про накладено арешту на майно, якою накладено арешт, заборону на відчуження та зняття з обліку кв. АДРЕСА_1 співвласником якого є ОСОБА_3 .

Заявник в судовому засіданні заяву підтримав, просив скасувати постанову. Додатково повідомив, що скасування арешту на майно дасть йому право вільно реалізувати право розпоряджатися належним йому майном. Додатково просив приєднати до матеріалів заяви копії: свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на квартиру від 04.03.1977 р., свідоцтва про його народження, свідоцтва про смерть батьків.

Прокурор у судовому засіданні при розгляді клопотання покладався на розсуд суду.

Суд, дослідивши та проаналізувавши надані письмові докази і матеріали кримінальної справи, вислухавши думку прокурора, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.411 КПК України питання пов`язані із виконанням вироку вирішуються судом у судовому засіданні з участю прокурора. Серед іншого суд вправі вирішувати питання про скасування заходів щодо забезпечення цивільного позову чи можливої конфіскації майна, якщо при винесенні виправдувального вироку чи відмові у позові або незастосуванні конфіскації вироком ці заходи не скасовані.

Судом встановлено, що згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний 4247930, власником квартири АДРЕСА_1 зазначений ОСОБА_3 та на квартиру накладений арешт постановою у кримінальній справі № 143-5372 від 25.03.1999 прокурора Шевченківського району, вх.627.

Постановою від 25 березня 1999 року слідчого прокуратури Шевченківського району м.Львова ОСОБА_5 , з метою забезпечення виконання вироку в частині можливої конфіскації майна та задоволення заявлених по справі цивільних позовів, накладено арешт, заборону на відчуження та зняття з обліку кв. АДРЕСА_1 співвласником якого є ОСОБА_3 .

Вироком Шевченківського районного суду від 30.07.1999 року ОСОБА_3 визнано винним за ст.ст.19, 215-3 ч.2 КК України та призначено йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі. За ст.188-1 ч.2 КК України ОСОБА_3 виправдано. На підставі ст.46-1 КК України відстрочено виконання вироку відносно ОСОБА_3 строком на два роки зі сплатою штрафу у розмірі п`ятисот гривень.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 покарання за вироком відбув.

З копії свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на квартиру від 04.03.1977 р. вбачається, що кв. АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності: ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 .

Згідно даних свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_7 є ОСОБА_8 та ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.ст. 23 і 35 КК України конфіскація майна як різновид додаткового кримінального покарання полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є особистою власністю засудженого, а також належної йому частки в спільній власності. До складу майна входять речі, предмети, грошові кошти, вклади в банку, акції, облігації, векселі, чеки, сертифікати та інші цінні папери.

У відповідності до п.9 розділу ХІ Перехідних положень КПК України в редакції 2012 року запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_3 слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 409, 411 КПК України 1960 року, суд
п о с т а н о в и в:

заяву ОСОБА_3 від 14.05.2018 року про скасування арешту на нерухоме майно задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення виконання вироку, шляхом накладення арешту, заборону на відчуження та зняття з обліку кв. АДРЕСА_1 , співвласником якого є ОСОБА_3 , які вжиті постановою від 25 березня 1999 року у кримінальній справі № 143-5372 слідчого прокуратури Шевченківського району м.Львова ОСОБА_5 про накладення арешту на майно.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом семи діб з моменту її винесення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1