Провадження №11-кп/772/815/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2018 року м. Вінниця

Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

судів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5

розглянув «02» липня 2018 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0008051 від 06.10.2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_6 ,
народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Сосни Літинського району
Вінницької області, українця, громадянина
України, раніше не судимого:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.1, 2, 3 ст. 185 КК України.

За участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_7
обвинуваченого: ОСОБА_6
захисника адвоката: ОСОБА_8

за апеляційною скаргою заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_9 , апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 04 травня 2018 року ,-

В с т а н о в и в:
Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 04 травня 2018 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч.1,2,3 ст. 185 КК України та призначено покарання:
-за ч.1 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;
-за ч.2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;
-за ч.3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочині, шляхом поглиненя менш суворого покарання більш суворим остаточну міру покарання ОСОБА_6 признгачено у виді 4 років позбавлення волі.
В строк відбування покарання ОСОБА_6 зараховано час затримання з 03.07.2017 року по 30.11.2017 рік та з 06.02.2018 рік по теперішній час.

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_6 06 жовтня 2016 року о 09.00 год. перебуваючи біля торгового місця № 57, належного ФОП ОСОБА_10 , розміщеного в ТЦ «Вишенька», що за адресою: АДРЕСА_1 , помітив відсутність у вказаному торговому місці відвідувачів та продавця. Після чого у ОСОБА_11 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме крадіжки грошових коштів з каси торгового місця № 57.
ОСОБА_12 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, користуючись відсутністю продавця та сторонніх осіб, підійшов до прилавку із касою, та керуючись жагою до легкої наживи, таємно, вчинив крадіжку грошових коштів у сумі 3000 гривень, які належать ФОП ОСОБА_10 .
В подальшому неповнолітній ОСОБА_6 із викраденими грошовими коштами з місця події зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши ФОП ОСОБА_10 , матеріальної шкоди на загальну суму 3000 гривень.
Крім того, неповнолітній ОСОБА_6 10 жовтня 2016 року о 14.45 год. перебуваючи біля місця, відведеного для торгівлі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », належного ФОП ОСОБА_13 , розташовано на першому поверсі в ТРЦ «Skypark», що за адресою: АДРЕСА_2 , помітив відсутність у вказаному торговому місці відвідувачів та продавця. Після чого у ОСОБА_11 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме крадіжки грошових коштів з каси.
Реалізовуючи свій злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_12 , діючи повторно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, користуючись відсутністю продавця та сторонніх осіб, підійшов до прилавку з касою, та керуючись жагою до легкої наживи, таємно, шляхом вільного доступу вчинив крадіжку грошових коштів у сумі 2636 гривень, які належать ФОП ОСОБА_13 .
В подальшому неповнолітній ОСОБА_6 із викраденими грошовими коштами з місця події зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши ФОП ОСОБА_13 , матеріальної шкоди на загальну суму 2636 гривень.
Також, неповнолітній ОСОБА_6 16 січня 2017 року о 14.00 год. перебуваючи біля входу у приміщення магазину з продажу сувенірів «Лінивий Вітьок», належного ФОП ОСОБА_14 , розташованого на 1-му поверсі ТРЦ «Магігранд», що за адресою: АДРЕСА_3 , помітив відсутність у вказаному магазині відвідувачів та продавця. Внаслідок цього у ОСОБА_11 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у інше приміщення, а саме крадіжки грошових коштів з каси вказаного магазину.
Так, ОСОБА_12 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у інше приміщення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи, що магазин зачинений для відвідувачів, діючи повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом відкриття вхідних дверей, проник у приміщення вказаного магазину, у якому користуючись відсутністю продавця та сторонніх осіб, підійшовши до прилавку із касою, та керуючись жагою до легкої наживи, таємно, вчинив крадіжку грошових коштів у сумі 8000 гривень, які належать ФОП ОСОБА_14 .
В подальшому неповнолітній ОСОБА_6 із викраденими грошовими коштами з місця події зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши ФОП ОСОБА_14 , матеріальної шкоди на загальну суму 8000 грн.

Не погодившись із вироком суду заступник прокурор Вінницької області ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи кваліфікацію дій обвинуваченого, ставить питання про зміну вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 04.05.2018 року, відносно неповнолітнього ОСОБА_6 за ч.ч.1,2,3 ст. 185 КК України, в частині призначеного покарання, в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість. У мотивувальній частині вироку вказати, що згідно досудової доповіді фахівця Літинського районного сектору з питань пробації, ризик вчинення ОСОБА_6 повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький, виправлення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 без позбавлення волі на певний строк можливе.
Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.1 ст. 185 КК України у виді 1 рокі позбавлення волі; за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі; за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточну міру покарання ОСОБА_6 призначити у виді 3 років позбавлення волі.
В решті вирок залишити без змін.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 не в повній мірі враховані вимоги ст. 65 КК України щодо призначення покарання, а саме особу винного, та обставини, які пом`якшують покарання, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у вчиненому.

В апеляційній скарзі захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , не заперечуючи вини обвинуваченого ставиться питання про зміну вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 04.05.2017 року щодо його підзахисного, в частині призначеного покарання, через невідповідність ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та призначити покарання ОСОБА_6 не пов`язане з позбавленням волі.

Свої вимоги захист мотивував тим, що судом першої інстанції не були враховані обставини, які пом`якшують покарання, а саме те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивної характеристики, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також його молодий вік.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі в повному обсязі та просили суворо не карати, міркування прокурора , яка підтримала частково апеляційну скаргу заступника прокурора, а саме щодо тяжкості призначеного покарання та просила звільнити неповнолітнього ОСОБА_6 з випробуванням, встановивши іспитовий строк, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_9 підлягає до часткового задоволення, а апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає до задоволення.

Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним та обгрунтованим і вмотивованим. Обгрунтоване рішення це таке, що достатньо, добре аргументоване, підтверджене науково, певним досвідом, переконливими доказами, доведеними фактами.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу обвинуваченого, що є ключовими поняттями для демократичної концепції кримінального судового розгляду.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у приміщення, вчинене повторно -є обґрунтованими.

Викладені у вироку висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні вказаних злочинах відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджені дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами, яким суд дав всебічну і об`єктивну оцінку в їх сукупності та взаємозв`язку, та учасниками судового процесу не оспорюється.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.ч.1,2 3 ст. ст. 185 КК України - є правильною.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованих злочинах визнав в повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному.
Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_6 у повному обсязі встановлена судом як на підставі свідчень самого обвинуваченого, у яких він повністю визнав себе винуватим, так і на показах потерпілої і матеріалах кримінального провадження.

Оскільки правильність кваліфікацій дій обвинуваченого ОСОБА_6 в апеляційній скарзі не оспорюється, тому вирок в цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Згідно зі ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання в виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
При цьому, суд має належним чином дослідити і оцінити всі обставини, що мають значення для справи та враховувати, що ст.75 КК України застосовується лише в тому разі, коли для цього є умови і підстави.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в п. 1.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди при призначенні покарання зобов`язані враховувати як ступінь тяжкості вчиненого злочину, так і дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване. Покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Також згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як ними самими, так і іншими особами.

Апеляційний суд знаходить підставними доводи апеляційної скарги захисту в інтересах обвинуваченого та потерпілої про суворість призначеного покарання. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження , при призначенні покарання суд не в повній мірі дотримав вимоги ч.1 ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та не врахував положення ч.2 ст.50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд не в повній мірі врахував всі пом`якшуючі його вину обставини та обставини, що характеризують особу засудженого.
Відповідно до досудової доповіді на неповнолітнього ОСОБА_6 Літинського районного сектору з питань пробації Центрально- Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України №1599 від 14.11.2017 року, - приймаючи до уваги інформацію, яка характеризує особистість ОСОБА_6 , його спосіб життя, те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, відсутні адміністративні правопорушення, а також низькій рівень вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.
При призначенні покарання ОСОБА_6 , апеляційний суд бере до уваги те, що обвинувачений до кримінальної відповідальності притягається вперше, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди потерпілому в повному обсязі, крім того апеляційний суд враховує молодий вік ОСОБА_6

Усвідомлення винним своєї вини, з урахуванням вищенаведених обставин дає підстави вважати, що виправлення і перевиховання ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, внаслідок чого він може бути звільнений від відбування покарання з призначенням іспитового строку відповідно до ст. 75 КК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 413, 418, 419 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_9 задовольнити частково, апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 04 травня 2018 року щодо ОСОБА_6 змінити, в частині призначення покарання.

Вважати ОСОБА_6 засудженим:
-за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 21 року позбавлення волі;
-за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі;
-за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточну міру покарання ОСОБА_6 призначити у виді 3 років позбавлення волі.
Згідно ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_6 покласти обов`язки:
-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 скасувати, звільнивши його з під варти із зали суду.
В решті вирок щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Згідно з оригіналом: