Справа № 357/9568/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.09.2018 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду №1 угоду про визнання винуватості від 22 серпня 2018 року, укладену між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні відносно, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкаючого за адресою : АДРЕСА_2 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду №1 угоду про визнання винуватості від 22 серпня 2018 року, укладену між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні відносно, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкаючого за адресою : АДРЕСА_2 , раніше судимого, обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 22 серпня 2018 року між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_5 згідно якої встановлено, що 24 квітня 2012 року, ОСОБА_5 близько 00 години 20 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вчинив сварку та короткочасну бійку з потерпілим ОСОБА_8 , який також перебував в стані алкогольного сп`яніння. В ході бійки ОСОБА_5 наніс потерпілому ОСОБА_8 декілька ударів руками в область голови та тулуба, чим спричинив останньому згідно висновку судово-медичної експертизи №94/Д від 04.07.2012 року легкі тілесні ушкодження. В подальшому від отриманих ударів потерпілий ОСОБА_8 впав на землю, при цьому з кишені штанів останнього випали кошти перев`язані резинкою. В цей час у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення майна потерпілого, діючи умисно, повторно, з корисливого мотиву, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_8 , не спостерігає за його діями підняв з землі перев`язані резинкою 1600 грн. Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденими коштами на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на вищевказану суму.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, який він вчинив 24.04.2012 року, тобто до вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.01.2013 року, (яким ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст.ст. 186, 75 КК України, до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 31.05.2013 року іспитовий строк скасовано направлено для відбування покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.01.2013 року, яким його засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, з оголошенням в розшук, тобто покарання за сукупністю злочинів слід визначити відповідно до п.4 ст. 70 КК України.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 , обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Сторонами узгоджено покарання ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України покарання за сукупністю злочинів, визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 17.01.2013 року, з урахуванням ухвали Сквирського районного суду Київської області від 31.05.2013 року та остаточно покарання призначити у виді 4 років позбавлення волі.

Суд погоджується із кваліфікацією дій ОСОБА_5 за ч.2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

ОСОБА_5 свою вину у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України визнав в повному обсязі.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ст.12 КК України, злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України віднесений до злочину середньої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 судом визнаються: щире каяття, добровільне відшкодування заподіяної шкоди потерпілій ОСОБА_9 .

Обставини які обтяжують покарання вчинення злочину особою в стані алкогольного сп`яніння.

Вищевказана угода між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 не суперечить вимогам КПК України.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Судом в підготовчому судовому засіданні встановлено, що сторони уклали угоду добровільно.

Узгоджене між прокурором і ОСОБА_5 покарання відповідає вимогам закону, а саме: ст.ст. 50,53 КК України та зазначеному у санкції ч.2 ст.185 КК України.

ОСОБА_5 раніше судимий, а саме 17.01.2013 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст.186, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки. 31.05.2013 року ухвалою Сквирського районного суду Київської області іспитовий строк скасовано та оголошено в розшук.

Під наглядом лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

За місцем проживання характеризується посередньо.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази: паперовий вкладиш від цигарок «Бонд» синього кольору, який передано до Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області - знищити.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Захисник ОСОБА_4 заявив клопотання, яке підтримано обвинуваченим ОСОБА_5 про застосування до ОСОБА_5 ст. 2 ЗУ «Про амністію у 2016 році» та звільнення від відбування покарання.

Згідно ст. 2 Закону України «Про амністію в 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII, який набув чинності, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також особи визнані винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частиною другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 КК України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районі антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 КК України, статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та статті 9 цього Закону).

У відповідності до стаття 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» виконання цього Закону покладається на суди.

Питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників. Застосування цього Закону здійснюється щодо: а) осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, та осіб, яких засуджено до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, крім покарання у виді штрафу, - за поданням органу виконання покарань, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, або за клопотанням самої особи, її захисника чи законного представника.

Так, ОСОБА_5 згідно посвідчення серії НОМЕР_1 виданого 08.11.2017 року, являється ветераном війни - учасником бойових дій, та відповідно до довідки військової частини п/п В0849 від 31.07.2014 року за № 1245 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, при цьому вчинив злочин, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, просить звільнити його від покарання за вчинений злочин, а тому підлягає звільненню від відбування покарання згідно Закону України «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до ст.ст. 368,370,371 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання:… Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, згідно ст. 2 Закону України «Про амністію в 2016 році», керуючись ст.ст. 314,367-371,373,374,474,475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 22 серпня 2018 року укладену між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000533 від 19.01.2012 року.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України покарання за сукупністю злочинів, визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.01.2013 року, з урахуванням ухвали Сквирського районного суду Київської області від 31.05.2013 року та призначити остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного за цим вироком покарання на підставі ст. 86 КК України та ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.

Запобіжний захід обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою - скасувати.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 з-під варти в залі суду негайно.

Речові докази: паперовий вкладиш від цигарок «Бонд» синього кольору, який передано до Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області - знищити.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківським міськрайонний суд Київської області, з особливостями, передбаченими ст.ст. 394,424, 473, 474 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1