Дело № 640/4869/18

судді Київського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 стосовно ухвали Київського районного суду м.Харкова від 27.06.2018р. за якою призначено до судового розгляду кримінальне провадження по розгляду обвинувального акту за результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні, відносно: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з кваліфікацією кримінального правопорушення за ст.185 ч.5 КК України; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з кваліфікацією кримінального правопорушення за ст.ст. 185 ч.5, 263 ч.1 КК України 27.03.2018р. о 14.00 годині в залі судового засідання приміщення Київського районного суду м. Харкова за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, 7-Б.
В задоволені клопотань ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про повернення суму застави відмовлено.
В задоволені клопотань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про винесення ухвали про повернення їм паспортів відмовлено.
В задоволенні клопотань ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про зняття арешту з транспортних засобів, які є їх власністю відмовлено.
Клопотання прокурора задоволено та покладено на обвинувачених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 обов`язки: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із м. Харкова, без дозволу суду; 3) здати на зберігання до органів міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
В ухвалі суду зазначено , що:
Обвинувачені постійно з`являються за викликами суду, стосовно них ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою тривалістю до 06 вересня 2017 року з можливістю внесення застави в розмірі 1 мільйон 440 тисяч гривень. В ухвалі встановлений строк її дії в частині запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також зазначено, що після внесення застави, обвинуваченим вважається обраним запобіжний захід у вигляді застави, на обвинувачених покладені обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.
11.07.2017 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 внесли зазначені суми застави, та обвинувачених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було звільнено з під варти. З 03 жовтня 20І7 року ухвала слідчого судді в частині продовження строку дії обов`язків, покладених судом на обвинувачених втратила свою законну силу, а з новим клопотанням прокурор не звертався.
Відповідно до ч.6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
Враховуючи положення ст.ст. 182, 194 КПК України, запобіжний захід у вигляді застави є з необмеженим стром, а термін у два місяці встановлюється лише для обов`язків, покладених на підозрюваних, обвинувачених слідчим суддею, судом на підставі ст. 194 КПК України.
Враховуючи, що на теперішній час запобіжний захід у вигляді застави, який обраний ухвалою свідчого судді від 10.07.2017 р. діє, а припинені лише обов`язки, підстав для повернення на теперішній час сплаченої суми застави відсутні.
Стосовно повернення обвинуваченим паспортів, які передані ними на зберігання на підставі ухвали слідчого судді від 10.07.2017 р. , суд зазначає наступне.
Ухвалою слідчого судді від 10.07.2017 р. на підозрюваних покладені обов`язки передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, в тому числі здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
За поясненнями обвинувачених та їх захисників, ухвала слідчого судді була виконана та паспорт громадянина ОСОБА_3 та закордонний паспорт переданий на зберігання до органів Державної міграційної служби України.
Закордонний паспорт ОСОБА_4 переданий до органів Державної міграційної служби України .
За ч.6 ст. 194 КПК України після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Таким чином, в разі закінчення строку дії ухвали у відношенні обвинувачених , припиняються і обов`язки які на них покладені та винесення додаткового судового рішення положеннями КПК України не передбачено, тому в цій частині клопотання задоволенню не підлягає.
Разом з цим , прокурором в підготовчому судовому засіданні подані клопотання про встановлення обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обов`язків передбачених с.т. 194 КПК України, як є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню
На підставі статті 375 ч.3 КПК України вважаю за необхідне викласти окрему думку.
Відповідно до ст. 370 КПК України: рішення суду повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим; законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Таким чином, висновок суду, що відповідно до положень ст.ст. 182, 194 КПК України, запобіжний захід у вигляді застави є з необмеженим стром, а термін у два місяці встановлюється лише для обов`язків, покладених на підозрюваних, обвинувачених слідчим суддею, судом на підставі ст. 194 КПК України, відповідає аналізу змісту зазначених статей КПК України, хоча чітко не зазначений.
Відповідно до ст. 315 ч.3 КПК України , під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Але положення третього речення частини третьої статті 315 втрачає чинність, як таке, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) згідно з Рішенням Конституційного Суду № 1-р/2017 від 23.11.2017. Що не враховано судом.
Заставодавці ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які не є обвинуваченими, посилались на те, що 10.07.2017 року обвинуваченим вручено повідомлення про підозру, того ж дня ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою тривалістю до 02 серпня 2017 року з можливістю внесення застави в розмірі 1 мільйон 440 тисяч гривень щодо кожного з обвинувачених . 11.07.2017 року на депозитний рахунок ТУ ДСА в місті Києві було внесено заставу. 08.09.2017 року ухвалою слідчого судді обов`язки покладені на підозрюваних продовжені. 03 жовтня 2017 року ухвала слідчого судді втратила свою законну силу, а з новим клопотанням про продовження строку дії обов`язків, покладених судом, прокурор чи слідчий за погодженням з прокурором до суду не звертались. За час дії запобіжного заходу у вигляді застави питання про звернення застави в дохід держави не вирішувалося, клопотань від прокурора чи слідчого за погодженням прокурора до слідчого судді не надходило, суд за власною ініціативою також не розглядав даного питання, а тому на підставі ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається заставодавцю після припинення дії такого запобіжного заходу. Крім того, 12.02.2018 р. прокурором повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а сама підозра значно збільшена.
Виходячи з аналізу приписів ст. 182 ч.6 КПК України, відповідно до яких, підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, то суд повинен був надати 5 денний термін обвинуваченим для внесення відповідної суми застави, повернувши суму застави заставодавцям, які не є обвинуваченими, і не обмежувати їх права встановлені Конституцією України та Європейської конвенцією про захист прав і основоположних свобод людини.
Відмова суду в поверненні суми застави заставодавцям , які не є обвинуваченими, порушує права людини зазначені в ст.21 , 22, 23, 24 та 41 Конституцією України, по суті обмежуючи їх в використанні їх права власності на їх грошові кошти, а тому і порушуючи або обмежуючи їх інші права, через брак коштів, тобто по суті встановлення покарання не для обвинувачених.
Та порушує ст . 6 конвенції , якою визначено , що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, та ст. 7 , відповідно до якої, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення згідно з національним законом або міжнародним правом.
Разом з цим, прокурором в підготовчому судовому засіданні подані клопотання про покладення на обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обов`язків передбачених ст. 194 КПК України , які задоволенні судом, але враховуючи, що дія даних обов`язків за попередньою ухвалою слідчого судді припинила дію 03.10.2017р. , і до 27.06.2018р. обвинувачені та заставодавці в повній мірі продовжували їх виконувати та з`являлись до слідчих та суду, то посилання прокурора та суду на ризики, які встановлені слідчим суддею на час обрання запобіжного заходу, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України є надуманими та необґрунтованими.
Крім того, в узагальненні судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014р. чітко встановлено , що КПК України не передбачає можливості звернення із окремим клопотанням про продовження строків виконання обов`язків, а тому за необхідності продовження цього строку звернення щодо слідчого судді оформлюється клопотанням про продовження строків дії запобіжного заходу.
Таким чином звертаю увагу на те, що заставодавцям ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які не є обвинуваченими, судом не обґрунтовано відмовлено в поверненні їм суми застав, та необґрунтовано задоволено клопотання прокурора, з визначенням ризиків зазначених в ст. 177 ч.1 п.п. 1, 2, 3, 5 КПК України, про встановлення відповідних обов`язків щодо обвинувачених .
Суддя Київського районного суду
м.Харкова ОСОБА_1