Провадження № 1-кс/537/1394/2018
Справа № 537/2373/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2018 року слідчий суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає в недотриманні розумних строків проведення досудового розслідування та неврученні підозри,

В С Т А Н О В И В :

На адресу суду надійшла скарга ОСОБА_2 , в якій вона просить визнати досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002092 від 31.12.2016 року таким, що здійснюється з недотриманням розумних строків та зобов`язати слідчого ОСОБА_3 та керуючого прокурора ОСОБА_4 оформити та вручити повідомлення про підозру ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0002092 від 31.12.2016 року за вчинене ним відносно неї та її, на той час десятимісячної дитини, кримінальне правопорушення за ознаками, передбаченими ч.2 ст. 125 КК України.
В обґрунтування вказаної скарги зазначила, що 31.12.2016 року в ЄРДР за № 0002092 було внесено її повідомлення про кримінальне правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, скоєного відносно неї та, на той час, її десятимісячної дитини її колишнім чоловіком ОСОБА_5 , Останній під час сварки побив її та пустив струю з балончика зі сльозоточивою речовиною їй та дитині в обличчя, внаслідок чого вони з дитиною отримали опіки та психологічну травму на все життя. Вказала на те, що вже більше ніж півтора роки кримінальне провадження не передається до суду, на всі її неодноразові скарги та звернення отримує відписки. 10.09.2018 року вона востаннє звернулася до прокуратури зі скаргою, посилаючись на той факт, що проведення досудового розслідування у її справі проходить поза розумних строків. 19.09.2018 року нею була отримана відповідь з прокуратури, в якій зазначено, що з метою зібрання доказів вчинення злочину та активізації стану досудового розслідування даного кримінального провадження процесуальними керівниками вжито заходів для повного та об`єктивного, неупередженого розслідування та надано письмові вказівки, а відтак підстав для прокурорського реагування не вбачається. Окрім того, звернула увагу на те, що слідчі дії проводилися виключно на протязі двох місяців поспіль, а потім все затихло після того, як у неї спитали контактні дані ОСОБА_5 , а отже, в неї є всі підстави вважати, що слідство зупинилось з причин, схожих на корупційні, хоча їй вказують, що не можуть знайти ОСОБА_5 для вручення йому підозри. Вона, як потерпіла, має право на вимагання проведення досудового розслідування у найкоротший строк . Вважає, що всі можливі слідчі дії слідчим вже проведено і є всі підстави для пред`явлення ОСОБА_5 повідомлення про підозру. Однак, слідчий вказує на те, що вручити повідомлення про підозру ОСОБА_5 немає можливості, у зв`язку з відсутністю відомостей про місцезнаходження підозрюваного, не зважаючи на те, що нею надавалися слідчому дані про місце реєстрації ОСОБА_5 , адресу проживання його батьків та місце роботи останнього. З урахуванням викладеного, просила скаргу задовольнити.
Слідчий суддя, перевіривши скаргу та додані до неї матеріали, приходить до наступних висновків
Як вбачається з витягу з ЄДРСР, 31.12.2016 року за № 0002092 внесено відомості про те, що 30.12.2016 року близько 12.15 години біля квартири АДРЕСА_1 невстановлена особа нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Станом на день видачі витягу повідомлення про підозру жодній фізичній особі вручено не було.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень. Гарантоване ст. 55 Конституції України право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується шляхом встановлення порядку такого оскарження іншими нормативними актами. Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема Главою 26, передбачений порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування (ст.ст. 303-308 КПК України).
Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема Главою 26, передбачений порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування. Об`єктом оскарження на підставі глави 26 КПК України може бути тільки рішення, дії, бездіяльність слідчого, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.
Відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Частиною 2 цієї статті встановлено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Аналіз вищевикладених положень КПК дає підстави для висновку, що право на оскарження слідчому судді рішень, дій чи бездіяльності особа отримує лише тоді, коли слідчий або прокурор прийняли певні рішення, вчинили конкретні дії або допустили конкретну бездіяльність, оскарження яких передбачено положеннями ч.1 ст. 303 КПК України.
Скарга ОСОБА_2 не містить вимог, які могли б бути предметом оскарження до слідчого судді в контексті вимог ст. 303 КПК України.
Згідно з приписом ч.1ст.278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Зі змісту вказаної норми вбачається, що слідчий або прокурор самостійно визначають, чи можливо вручити письмове повідомлення про підозру в день його складення, чи необхідно застосувати спосіб його вручення, передбачений для вручення повідомлень. Відтак норма кримінального процесуального закону щодо вручення письмового повідомлення про підозру не є імперативною, а отже відсутні підстави вважати, що оскаржувана бездіяльність є бездіяльністю, яка може бути предметом судового розгляду під час досудового розслідування.
Таким чином, наведені норми дозволяють звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
Відповідно до ч.4 ст.304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягають оскарженню.
Отже, оскільки скаржник оскаржує дії (бездіяльність) слідчого, які, виходячи зі змісту ч.1 ст.303 КПК України, не підлягають самостійному оскарженню, у відкритті провадження за її скаргою слід відмовити.
Разом з цим слідчий суддя роз`яснює скаржникові, що відповідно до ст.308 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду. Службові особи, винні в недотриманні розумних строків, можуть бути притягнуті до відповідальності, встановленої законом.
При цьому в силу п.9-1 ч.1 ст.303 КПК України до слідчого судді може бути подано скаргу на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.
Керуючись ч.1 ст.303, ч.4 ст.304, ст.309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У відкритті провадження в скарзі ОСОБА_2 на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає в недотриманні розумних строків проведення досудового розслідування та неврученні підозри відмовити.
Копію ухвали невідкладно надіслати скаржнику разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1