Справа №522/1-571/11
Провадження № 1-кс/522/18/18
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 липня 2018 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

Секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

За участі прокурора - ОСОБА_3 ,

Захисника - ОСОБА_4 ,

Підсудної - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання підсудної ОСОБА_5 про скасування арешту у рамках кримінальної справи № від 08.10.2007 року відносно ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт Каланчак, Каланчатського району, Херсонської області, громадянки України, з вищою освітою, зареєстрованої та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч.2, ч.3 ст. 358 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси із клопотанням про скасування арешту з належного їй нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 153.7 кв.м., мотивуючи наступним.

Постановою слідчого СВ Приморського РВ у м. Одесі ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 21.01.2008 року накладено арешт на нежитлове приміщення розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 153.7 кв.м., що належить ОСОБА_5 , з метою недопущення проведення будь-яких угод щодо вказаного майна до кінцевого рішення по справі.

Постановою прокурора Приморської районної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 змінено обвинувачення ОСОБА_5 , виключено обвинувачення за ч. 4 ст. 190 КК України, з урахуванням чого відпали підстави для накладення арешту.

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти скасування арешту.

Підсудна та її захисник підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Дослідивши матеріали клопотання та додатків до нього, суд приходить до висновку, про наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 125 КПК України ( в ред. 1960 року), В справах про злочини, за які кримінальним законом передбачена конфіскація майна, слідчий зобов`язаний вжити необхідних заходів до забезпечення виконання вироку в частині можливої конфіскації майна, склавши про це постанову.
Відповідно до ст. 126 КПК України (в ред.1960 року), який був чинний на момент прийняття рішення про накладення арешту, забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії.

Як вбачається із матеріалів кримінальної справи, рішенням слідчого СВ Приморського ВП у м. Одесі ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 21.01.2008 року, накладено арешт на майно обвинуваченої, з метою забезпечення можливої конфіскації майна.

Прокурор відмовився від обвинувачення ОСОБА_5 за вчинення злочину передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, що підтверджується постановою від 12.10.2012 року.

Як вбачається із рішення апеляційного суду Одеської області від 18.03.2014 року, постанову Приморського районного суду м. Одеси від 10.12.2012 року про закриття кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_5 за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, скасовано, в порушеннях встановлених судом апеляційної інстанції зазначено, що потерпіла ОСОБА_7 не ознайомлена із правом підтримання обвинувачення за ч. 4 ст. 190 КК України, у зв`язку із чим кримінальну справу повернуто на новий розгляд.

Відповідно до п.9 розділу 11 Перехідних положень КПК України 2012 року, арешт майна, застосований під час досудового слідства до дня набрання чинності КПК 2012 року, продовжує свою дію до моменту його зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності КПК України 2012 року.

Постанова про накладення арешту на майно ухвалена органом досудового слідства, до набрання чинності новим КПК України.

Отже, виходячи із п.9 розділу 11 Перехідних положень КПК України 2012 року, постанова про арешт майна продовжує свою дію до цього часу.

Відповідно до ст. 13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, суд враховує, що підсудна, досить тривалий час зазнала обмеження її права власності, а саме з 2008 року, тобто кримінальне провадження триває вже понад 10 років, зважаючи на вище викладене, з метою недопущення подальшого порушення такого права особи, суд вважає за можливе скасувати даний арешт.

Керуючись ст. 126, 404, 411 КПК України (в ред. 1960 року), суд
у х в а л и в:
Клопотання підсудної ОСОБА_5 про скасування арешту у рамках кримінальної справи № від 08.10.2007 року задовольнити.

Скасувати арешт з нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 153.7 кв.м., накладеного постановою слідчого СВ Приморського РВ у м. Одесі ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 21.01.2008 року.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .

23.07.2018