В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.08.2018 року м. Біла Церква Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючий суддя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, освіта середня, офіційно не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України

У С Т А Н О В И В:

16 квітня 2017 р. близько 2 години ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_6 та ОСОБА_5 перебували поряд із будинком АДРЕСА_2 . У цей час між ними на грунті раптово виниклих неприязних відносин відбулася словесна суперечка. У цей час у ОСОБА_5 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_4 наніс один удар кулаком лівої руки в праве око ОСОБА_4 . Після цього ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, наніс кулаком лівої руки два удари в праву частину щелепи ОСОБА_4 , завдавши останньому фізичного болю та тілесні ушкодження у вигляді рани правої брови, синця на повіках правого ока та синця правої щоки.

Згідно висновку експерта № 134 від 20.04.2017 р. заподіяні ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді рани правої брови відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; тілесні ушкодження у вигляді синця на повіках правого ока та синця правої щоки відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

- Судом в ході судового розгляду забезпечено обвинуваченому ОСОБА_5 , передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), право на захист від обвинувачення і його реалізація шляхом надання розумної можливості представляти свою правову позицію, свої докази, оскаржувати допустимість доказів, заперечувати проти них, їх використання.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечує, не оспорює, у вчинені злочину щиро розкаюється і дав показання, що повністю узгоджуються з мотивувальною частиною цього вироку.

По суті обвинувачення і заданих запитань ОСОБА_5 пояснив, що він дійсно 16 квітня 2017 р. близько 2 години спільно із потерпілим і ОСОБА_6 перебували поряд із будинком АДРЕСА_2 . У цей час між ними на грунті ревнощів з його боку відбулася словесна суперечка. У ході якої у нього виникло бажання заподіяти тілесні ушкодження потерпілому. У подальшому він наніс один удар кулаком лівої руки в праве око, два удари в праву щелепу потерпілого. Визнає, що своїми діями завдав потерпілому тілесні ушкодження. Не заперечує, що потерпілому завдав тілесні ушкодження у виді рани правої брови, синця на повіках правого ока та синця правої щоки. У вчиненому щиро розкаюється. Просить вибачення у потерпілого. Зібрані по справі докази визнає, та їх не оспорює. Кваліфікацію його дій за ст. 125 ч.2 КК України визнає, її не оспорює. Фактичні обставини у кримінальному провадженні не оспорює, їх визнає повністю.

Оскільки зібрані на досудовому розслідуванні документи, інші матеріали, які є матеріалами кримінального провадження кримінальною справою, визнані обвинуваченим ОСОБА_5 у повному обсязі і ним не заперечуються та не оспорюються, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, вони з ініціативи прокурора і згоди обвинуваченого, потерпілого, яким попередньо були роз`яснені положення ст. 349 ч.3 КПК України, у судовому засіданні не досліджувались, їх дослідження судом визнано недоцільним, про це судом постановлена ухвала.

Визнавальні показання обвинуваченого в ході судового засідання, підтверджуються, доказами, що містяться у кримінальному провадженні, повністю з ними узгоджуються, тому його показання суд визнає достовірними.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за:

ст. 125 ч.2 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Суд призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 враховує: мету покарання, передбачену ст. 50 КК України, загальні засади призначення покарання, передбачені ст.ст. 65-67 КК України вид та у межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та запобіганню вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Обвинувачений ОСОБА_5 за формою вини, ступенем тяжкості вчинив умисний злочин невеликої тяжкості. Судом в ході судового розгляду кримінального провадження установлено, що при вчинені інкримінованих йому злочину, ОСОБА_5 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом ст. 25 ч.2 КК України, при вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України.

ОСОБА_5 раніше не судимий.

Він не перебуває на обліку у лікарів нарколога, психіатра.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , його поведінку в ході досудового розслідування та судового розгляду, суд визнає, що він є осудним, тобто особою, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії і керувати ними ст. 19 ч.1 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом визнається: щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується задовільно.

Суд, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості злочину, обставини злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується задовільно, обставину, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, думку потерпілого щодо покарання, досудову доповідь відділу з питань пробації відповідно до якої існує середній ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення, середній ризик небезпеки для суспільства, дійшов висновку що необхідним і достатнім для його виправлення буде покарання у виді штрафу у нижній межі санкції, передбаченої ч.2 ст. 125 КК України.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його можливого виправлення та попередження вчинення обвинуваченим та іншими особами нових злочинів.

Суд уважає, що призначення ОСОБА_5 більш суворого покарання в частині розміру штрафу, іншого більш суворого покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст. 125 КК України, на переконання суду, буде явно несправедливим через суворість, враховуючи особу обвинуваченого, обставину, яка пом`якшує його покарання, відношення до вчиненого.

Цивільний позов, речові докази, процесуальні витрати у кримінальному проваджені, відсутні.

В ході досудового розслідування ОСОБА_5 не затримувався, під вартою не утримувався, відносно нього запобіжний захід не застосовувався.

Відповідно до ст. 370 ч.1 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд звершував правосуддя очевидно для загалу, згідно з нормами Кримінального Кодексу України, об`єктивно і неупереджено, незалежно та керуючись верховенством права, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з додержанням і врахуванням Загальної Декларації прав людини, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішень Європейського суду з прав людини, вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Судом вирок ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідження, яких судом визнано недоцільним відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України.

Суд уважає у вироку наведені належні та достатні мотиви та підстави його ухвалення.

В ході судового розгляду судом забезпечено ОСОБА_5 право на змагальний процес. Прийняте судом рішення, доволі як фактично так і юридично, у вироку вмотивовано.

Суд, відповідно до ст. 368 КПК України, вирішив усі питання при ухваленні вироку.

Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1