Справа № 572/2986/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 травня 2018 року

Сарненський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сарни об`єднанні кримінальні провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 001247 та № 0000975 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бекабад, Ташкентської області, Республіки Узбекистан, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та передбаченого ч. 1, ч.2 ст. 185 КК України, відповідно, за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 19.09.2017 приблизно о 3 год., перебуваючи в приміщенні АЗС «Олас», що в м. Сарни по вул. Ковельська, 20-22 Рівненської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, таємно викрав скриньку для благодійних пожертв, що належить громадській організації «Волонтерському центру «Сарни», в якій знаходились грошові кошти понад 200 грн., чим спричинив матеріальну шкоду на вказану суму. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_3 , будучи раніше притягненим до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, повторно, 01.10.2017 приблизно о 13 год., перебуваючи в приміщенні аптеки № 54 ПАТ «Сарнифармація», що розташована в м.Сарни по вул.Широка, 60, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, таємно викрав скриньку для благодійних пожертв , що належить громадській організації «Волонтерському центру «Сарни», в якій знаходились грошові кошти понад 200 грн., чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_3 , будучи раніше притягненим до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, повторно, 01.10.2017 приблизно о 22 год., перебуваючи в приміщенні кафе «Лагуна», що в м. Сарни по вул. Білгородська вул., 39 Рівненської області, діючи умисно,з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, таємно викрав скриньку для благодійних пожертв , що належить громадській організації «Волонтерському центру «Сарни», в якій знаходились грошові кошти понад 200 грн., чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

ОСОБА_3 будучи раніше притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, повторно, 27 листопада 2017 року приблизно о 16 год. 43 хв., перебуваючи в приміщенні кафе «Міраж», що в м. Сарни по вул. Бєлгородська, 13, діючи умисно з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав скриньку для благодійних пожертв, що належить волонтерському центру «Сарни», в якій знаходились грошові кошти в сумі 185 гривень, чим спричинив останнім матеріальну шкоду на вказану суму. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 32 КК повторність відсутня, коли особа вчиняє два або більше тотожних викрадень майна, об`єднаних єдиним злочинним наміром. Неодноразове незаконне вилучення чужого майна чи заволодіння ним, що складається із тотожних діянь, які мають загальну мету та із самого початку охоплюються єдиним злочинним наміром на заволодіння конкретним майном, слід розглядати як один продовжуваний злочин. У зв`язку з наведеним дії обвинуваченого ОСОБА_3 по обвинуваченнях по ч. 2 ст. 185 КК України слід кваліфікувати як один продовжуваний злочин .

За першим епізодом суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна.

Матеріали кримінальних проваджень внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 001247 та № 0000975 по обвинуваченню ОСОБА_3 були об`єднані ухвалою Сарненського районного суду від 26 квітня 2018р.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованих йому діяннях визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, з приводу чого надав суду показання, які повністю відповідають обставинам, встановленим цим вироком, тобто обвинувачений підтвердив в судовому засіданні такі фактичні обставини справи як час, місце, спосіб і наслідки вчиненого ним суспільно небезпечного діяння.

Представник потерпілого ОСОБА_5 повідомила, що шкода повністю відшкодована обвинуваченим, претензій до останнього не має.

З`ясувавши думку учасників судового провадження щодо визначення обсягу доказів, які підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України, суд призначаючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є злочином середньої тяжкості, як це вбачається з норми статті 12 і санкції інкримінованих статей, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , а також обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, обставини, що обтяжують покарання вчинення повторно.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, наявності пом`якшуючих обставин, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, з врахуванням вимог ст. ст. 70,75 КК України. На думку суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, з врахуванням всіх обставин вчиненого в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що також при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а тому суд прийшов до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства.

На стадії досудового розслідування запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, відповідних клопотань в судовому засіданні не заявлено,

Процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 та ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України - 1 рік позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України для ОСОБА_3 визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки з випробуванням та покласти відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:

1) повідомляти уповноважені органи пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

2) періодично з`являтися для реєстрації до Сарненського РВ з питань пробації;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації

4) попросити публічно пробачення у представника потерпілого ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівнен¬ської області через Сарненський районний суд Рівнен¬ської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя підпис копія вірно

Суддя Сарненського

Районного суду