В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.07.2018 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не працюючого, не одруженого, судимого: 1) вироком Київського районного суду м. Харкова від 17.06.2011 р. з урахуванням ухвали апеляційного суду Харківської області від 15.03.2012 р. за ч.1 ст.309, ч.2 ст.309, ч.2 ст.307, ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 2) вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.11.2017 р. за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не працюючого, не одруженого, в силу ст.89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -
При цьому особа, матеріали справи відносно якої виділені окреме провадження, знаходячись за адресою: АДРЕСА_5 , маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи з корисливих мотивів, умисно, повторно, з метою незаконного особистого збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відповідно до заздалегідь розподілених ролей, здійснював в телефонній розмові координаційну діяльність з ОСОБА_7 , повідомивши останньому місце зустрічі з потерпілим та суму грошових коштів, яку ОСОБА_7 повинен був отримати від потерпілого.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, визнав повністю, та пояснив, що 11.09.2017 він запропонував ОСОБА_9 і ОСОБА_7 вчинити злочин, а саме: зателефонувати невідомому чоловіку, представитись, що телефонує його син, який потрапив в дорожньо-транспортну пригоду, в зв`язку з чим потрібно 1000 доларів США та 800 грн. ОСОБА_9 повинен був координувати дії, а ОСОБА_7 повинен був зайти до потерпілого і взяти грошові кошти в розмірі 1000 доларів США та 800 грн., які нібито потрібні в зв`язку з настанням ДТП, про що домовлялись за телефоном. Вони погодились. Тоді ОСОБА_6 зателефонував незнайомій людині, номер телефону якого вибрав випадково, та повідомив, що його син потрапив в ДТП, в якому він винний і потрібні гроші для потерпілих від ДТП. Незнайомий чоловік погодився дати гроші і повідомив адресу, за якою він проживає. Тоді ОСОБА_7 прийшов до того чоловіка і взяв у нього 1000 доларів США та 800 грн. Після отримання грошей ОСОБА_9 і ОСОБА_7 в цей же день були затримані працівниками поліції. Пізніше затримали ОСОБА_6 . В скоєному кається, просить суворо не наказувати.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, визнав повністю та пояснив, що йому зателефонував ОСОБА_9 та запропонував заробити грошей. Він сказав, що потрібно поїхати і забрати 1000 доларів США та 800 грн., на що ОСОБА_7 погодився. ОСОБА_9 також повідомив адресу та ім`я потерпілого. ОСОБА_7 поїхав за вказаною адресою, потерпілий впустив його до квартири та передав 1000 доларів США та 800 грн. Після того, як він вийшов з квартири, йому зателефонував ОСОБА_9 і запропонував зустрітися біля станції метро «Проспект Гагаріна». Коли вони зустрілися, пішли в обмінний пункт валюти, щоб обміняти долари, але були затримані працівниками поліції, які відвезли їх у відділ поліції та вилучили отримані у потерпілого грошові кошти. В скоєному кається, просить суворо не наказувати.
Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованого їм органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, визнаних судом встановленими, та викладених у вироку, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, положення ст.349 КПК України їм роз`яснені, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються. Обвинувачені ОСОБА_6 і ОСОБА_7 вірно розуміють зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності їх позиції.
За таких обставин суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, визнаних судом встановленими та викладених у вироку, доведена у повному обсязі та кваліфікує їх дії наступним чином: дії ОСОБА_6 за ч.2 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб та дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Призначаючи покарання обвинуваченим у відповідності до вимог ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 і ОСОБА_7 кримінального правопорушення, особу кожного винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він в силу ст.89 КК України не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, тяжких (хронічних) захворювань чи інвалідності не має, офіційно не працевлаштований.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд вважає щире каяття та повне відшкодування потерпілому шкоди від злочину.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_6 , суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючу покарання обставини, і вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі і застосувати ст.75 КК України, звільнивши ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, оскільки саме такий вид покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, дітей чи непрацездатних осіб на утриманні не має, офіційно не працевлаштований.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд вважає щире каяття та повне відшкодування потерпілому шкоди від злочину.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_7 , суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, пом`якшуючі та обтяжуючу покарання обставини, та вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
При визначенні розміру остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 застосуванню підлягає ч.4 ст.70 КК України, оскільки він засуджується за вчинення кримінального правопорушення, скоєного ним до постановлення попереднього вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.11.2017 р., яким ОСОБА_7 був засуджений за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі.
Визначаючи початок строку відбування покарання, суд до покарання, яке остаточно призначається за сукупністю злочинів, зараховує покарання, що частково було відбуте за попереднім вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.11.2017 р., а тому початок строку відбування покарання ОСОБА_7 слід рахувати з 28 листопада 2017 року.
В строк відбування покарання ОСОБА_7 підлягає зарахування строк попереднього ув`язнення з 11.09.2017 р. по 13.09.2017 р.
Вирішуючи питання щодо обрання міри запобіжного заходу ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили, суд враховує те, що ОСОБА_7 засуджується до покарання у вигляді позбавлення волі, раніше судимий та відбуває покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком, тому приходить до висновку, що жоден інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не забезпечить запобігання спробам обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення та ухилитися від суду, тому застосовує до обвинуваченого до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України, процесуальні витрати на залучення експерта та проведення по справі судових експертиз підлягають стягненню на користь держави у відповідності до вимог ч.2 ст.124 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 /двох/ років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, враховуючи те, що ОСОБА_7 засуджується за вчинення кримінального правопорушення, вчиненого ним до постановлення вироку Жовтневим районним судом м. Харкова від 28.11.2017 р., покарання за сукупністю злочинів визначити шляхом часткового складання призначених покарань та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 2 /двох/ років 8 /восьми/ місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 28 листопада 2017 року.
Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 11.09.2017 р. по 13.09.2017 р.
Обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ Харківська установа виконання покарань (№27) до набрання вироком законної сили.
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 /двох/ років позбавлення волі.
В силу ст.75 КК України ОСОБА_6 від призначеного покарання звільнити з іспитовим строком 1 /один/ рік, поклавши на засудженого ОСОБА_6 у відповідності до ст.76 КК України обов`язок: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: 10 купюр номіналом 100 доларів США, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_8 залишити в його користуванні; мобільний телефон ТМ «Samsung» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 з сім-картку оператора «Лайфселл» з вибитим номером НОМЕР_2 , що знаходиться на зберіганні в камері схову Київського ВП ГУНП в Харківській області, повернути ОСОБА_7 ; мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , сім-картку оператора «Vodafone» з вибитим номером НОМЕР_5 , мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ 1: НОМЕР_6 , ІМЕІ 2: НОМЕР_7 , сім-картку оператора «Vodafone» з вибитим номером НОМЕР_8 , мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ: НОМЕР_9 , сім-картку оператора «Лайфселл» з вибитим номером НОМЕР_10 , що знаходиться на зберіганні в камері схову Київського ВП ГУНП в Харківській області, повернути ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - суддя ОСОБА_1