Справа № 740/921/18
Провадження № 1-кп/740/179/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2018 року м.Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора- ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого- ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ніжина Чернігівської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

31.01.2018 року близько 09-50 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні торговельного залу магазину «Велмаркт», що розташований за адресою: Чернігівська область, м.Ніжин, вул.Шевченка, 107-а, в якому здійснює господарську діяльність ТОВ «Фудком», маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись вільним доступом до вітрини магазину, впевнившись, що його дії непомітні для сторонніх осіб, таємно викрав 1 банку ікри лососевої зернистої торгової марки «Шаланда» вагою 120 г вартістю 283,20 грн., яка належить ТОВ «Фудком».

В подальшому ОСОБА_4 виконавши всі дії, які вважав би необхідними для доведення злочину до кінця, заховавши викрадену банку ікри в правий рукав куртки та намагався з місця скоєння злочину зникнути, але розпорядитися викраденим не зміг з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони магазину з наявним при ньому чужим майном, що належить ТОВ «Фудком», який він намагався таємно викрасти.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, як закінчений замах на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки).

27.02.2018 між представником потерпілого та підозрюваним була укладена угода про примирення у кримінальному провадженні № 0000114 від 31.01.2018 року відповідно до вимог ст.471 КПК України.

За умовами угоди обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.

Сторони визначили вид і розмір покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян у розмірі 850 грн., ознайомилися з наслідками укладення та затвердження угоди відповідно до ст.ст.394, 424 КПК України для обвинуваченого та потерпілого.

Сторонам роз*яснено передбачені КПК України їх права у разі укладення ними угоди і суд встановив, що вони розуміють наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ст.476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про примирення прокурор та потерпіла протягом строків притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення, мають право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

В судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому злочині, вчиненому за обставин, викладених в обвинувальному акті, погодився з його правовою кваліфікацією за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, підтвердив добровільність укладення угоди про примирення між ним та потерпілим і просив її затвердити та призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення йому зрозумілі. Підтвердив, що угода укладена добровільно.

Представник потерпілого - ОСОБА_5 в судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення їй зрозумілі. Підтвердила, що угода укладена добровільно. Матеріальна шкода відшкодована.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення і просив призначити ОСОБА_4 узгоджену між ним і потерпілим міру покарання.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників процесу, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 доказана повністю, його дії кваліфіковані правильно за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України як закінчений замах на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки) і угоду про примирення слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену між ним та потерпілим покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян у розмірі 850 грн. з наступних підстав.

Інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, є злочином середньої тяжкості. Угода є добровільною між потерпілим та обвинувачуваним.

Умови угоди відповідають вимогам закону і відсутні передбачені ч.7 ст.474 КПК України підстави для відмови в затвердженні угоди, оскільки наявні фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_4 , надана правильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, умови угоди відповідають інтересам суспільства, існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди є добровільним, сторони примирилися.

Встановлено, що ОСОБА_4 розуміє, що у разі невиконання угоди про примирення потерпілий ТОВ «Фудком» протягом строків притягнення до кримінальної відповідальності має право звернутися до суду, який затвердив угоду, про скасування вироку, наслідком чого є призначення судового розгляду у загальному порядку, а також розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України у порядку ст.476 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 та представник потерпілого ОСОБА_5 розуміють, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладення та затвердження угоди про примирення для сторін є: для обвинуваченого обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394, 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.5 ст.474 КПК України; для потерпілого обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394, 424 КПК України та відмова в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Суд встановив, що сторони уклали угоду про примирення добровільно, що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, і наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, що є підставою для її затвердження та призначення узгодженої сторонами міри покарання, тому необхідно затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн.

Керуючись ст.ст. 314, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 27 лютого 2018 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000114 від 31.01.2018 року та визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Речові докази: банка ікри зернистої лососевої ТМ «Шаланда», яка передана на зберігання ТОФ «Фудком», - залишити у ТОФ «Фудком» за належністю.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча суддя ОСОБА_1