Дата документу Справа № 335/3114/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-сс/778/389/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 335/3114/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 (дистанційно),

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, дистанційно, в режимі відеоконференції з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 березня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 березня 2018 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу.

Застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 22 березня 2018 року до 20 травня 2018 року включно.

Згідно зі змістом судового рішення встановлено, що СУ ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000994 від 22.03.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_10 , про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави, посилаючись на те, що підозрюваний ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, за який кримінальним законом, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на максимальний строк до 6 років, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити нове кримінальне правопорушення, а відтак застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недоцільним. У зв`язку з чим, просив клопотання задовольнити.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя прийшла до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину та вважала встановленими та доведеними стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення нового кримінальне правопорушення. Таким чином, слідчий суддя вважала за необхідне обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки, на її думку, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя не визначала ОСОБА_7 розмір застави, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме, скоїв відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з погрозою застосування та застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тобто злочин вчинено із застосуванням насильства.

В апеляційній скарзі захисник вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою та такою, що ухвалена без урахування всіх фактичних обставин справи. Вказує, що підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце мешкання, де проживає разом з матір`ю та сестрою. Слідчим суддею не взято до уваги те, що ОСОБА_7 має постійне місце навчання. Крім того, підозрюваний повністю визнав свою провину, надав органу досудового розслідування відповідні покази, таким чином, усіляко сприяв слідству. Судом не взято до уваги особу підозрюваного, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем мешкання. Доводи сторони обвинувачення щодо існування ризиків, задля запобігання яких застосовується даний запобіжний захід, носили формальний та абстрактний характер та нічим не підтверджуються. Крім того, прокурором не обґрунтовано, чому до підозрюваного неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання. Тим більш, що діюче процесуальне законодавство надає можливість судам застосовувати запобіжні заходи із електронними засобами контролю.

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прохав її задовольнити і обрати його підзахисному запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання; прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважав ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, у зв`язку з наступним.

У відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, його репутацію, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів.

Вищезазначена ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам закону.

Із наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні надав пояснення підозрюваний ОСОБА_7 , прокурор, слідчий, захисник та з`ясовані обставини, які мають значення для вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 , відомості про його особу в їх сукупності, а також конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановила, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 злочину, який йому інкримінується.

Наявність обґрунтованої підозри у апеляційній скарзі не оскаржується.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя встановила, що ці доводи є обґрунтованими.

Так, враховуючи тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_7 , та усвідомлення останнім невідворотності покарання за його вчинення, є ризик того, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом. Злочин, у якому підозрюється ОСОБА_7 , вчинено із застосуванням погрози насильства відносно неповнолітньої особи, що також може свідчити про вплив на потерпілого і свідків, які є неповнолітніми особами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Слідчим суддею при постановленні ухвали, були належним чином перевірені та враховані дані про особу підозрюваного, а саме те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання та реєстрації, за місцем навчання характеризується негативно, раніше не судимий, однак, як вбачається з матеріалів доданих до клопотання, підозрюваний притягувався до кримінальної відповідальності за крадіжку, що може свідчити про існування ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.

З існуванням цих ризиків, встановлених слідчим суддею, погоджується і колегія суддів.

Доводи апелянта щодо наявності у підозрюваного постійного місця проживання та навчання, надання характеристик щодо останнього не спростовують існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на момент розгляду слідчим суддею клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказані обставини можуть бути враховані при розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу в порядку ст. 201 КПК України.

Рішення слідчого судді не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахувала всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, адекватно оцінила ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні та своїм рішенням забезпечила високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважає, що інша більш м`яка міра запобіжного заходу не забезпечить виконання останнім процесуальних обов`язків.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді також не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 березня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу та застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 22 березня 2018 року до 20 травня 2018 року включно залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4