№ 243/201/18
№ 1-кп/243/313/2018
ВИРОК
Іменем України
20 червня 2018 року м. Слов`янськ Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов`янська Донецької області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0003086 від 07.12.2017 року, за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бахмут, Донецької області, українця, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому:

1. 07.04.2017 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 185 ч. 1 КК України до громадських робіт 180 годин;

2.29.05.2017 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст.185, ч. 3 ст. 185 ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 3 роки, відповідно до вироку апеляційного суду Донецької області від 15.05.2018 року вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29.05.2017р. у вказаній частині скасовано. ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань призначено покарання у виді позбавлення волі строком три роки шість місяців, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 02.12.2017 близько о 21 годині 00 хвилин проходив біля будинку № 3, який розташований по вул. Південній у м. Миколаївка Слов`янського району, де звернув увагу на приміщення сараю, двері якого були зачинені на навісний замок. В цей час у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у сховище.

Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у сховище, в той же день, а саме: 02.12.2017 року приблизно о 21 годині 20 хвилин ОСОБА_4 , розуміючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, повторно, таємно, керуючись корисливим мотивом, з метою викрадення чужого майна та подальшого звернення його на свою користь, скориставшись тим, що його дії залишаються не поміченими, підійшов до дверей сараю розташованого за адресою: АДРЕСА_3 та шляхом зриву навісного замка, проник до приміщення вищевказаного сараю, звідки викрав курок у кількості 6 (шість) штук, породи «Несушка», а також півня породи «Віандот», яких помістив до знайденої в сараї сумки.

Після цього, ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на свій розсуд.

Умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяна матеріальна шкода потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 1140 гривень 00 копійок.
Потерпіла ОСОБА_6 належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду кримінального провадження, в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій просила справу розглянути в її відсутність, покарання обвинуваченому призначити у відповідності до вимог закону.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення вказані в обвинувальному акті та суду пояснив, що він 02.12.2017 року близько о 21 годині проходив біля будинку АДРЕСА_3 , де звернув увагу на приміщення сараю, двері якого були зачинені на навісний замок.

ОСОБА_4 підійшов до дверей вказаного сараю, зірвав з дверей навісний замок, проник до сараю, звідки викрав 6 курок, породи «Несушка», а також півня породи «Віандот», яких помістив до знайденої в сараї сумки.

Після цього з місця скоєння кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на свій розсуд.

В скоєному щиросердечно розкаюється. Просив суворо не карати.

Враховуючи пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 , повне визнання своєї винуватості, а також те, що він не оспорює фактичні обставини кримінального правопорушення, зазначені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, і не наполягає на дослідженні інших доказів по справі, суд, переконавшись у добровільності його позиції, роз`яснивши, що у такому випадку учасники кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, з урахуванням вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніхто не оспорює, обмеживши обсяг доказів показами обвинуваченого, без дослідження інших доказів, що стосуються фактичних обставин справи.

Окрім повного визнання своєї провини обвинуваченим, провина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Аналізуючи докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що надані докази є достовірними, доповнюють один одного, перебувають між собою у взаємозв`язку, тобто подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно.

Згідно роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року (із змінами та доповненнями), суди, вирішуючи питання про вид і розмір покарання щодо особи, яка визнається винною у скоєнні злочину, зобов`язані дотримуватися загальних принципів призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, брати до уваги ступінь тяжкості скоєного злочину, дані щодо винної особи та обставини справи, які обтяжують або пом`якшують покарання.

Суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання, також враховує вимоги ч.2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

При визначенні міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, віднесення кримінального правопорушення у відповідності до ст. 12 КК України до тяжких злочинів, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра обвинувачений не перебуває, характеризується по місту мешкання посередньо, характер, ступінь його суспільної небезпеки, ступінь негативної майнової шкоди і наслідків (майнова шкода потерпілій становить 1140, 00 гривень, частково відшкодована у сумі 320,00 гривень), відомості про особу обвинуваченого.

Судом враховується також досудова доповідь органу пробації від 24.01.2018 року, відповідно до якої виправлення обвинуваченого без обмеження чи позбавлення волі на певний строк неможливе.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає, те що він щиро покаявся. Про щиросердне каяття обвинуваченого свідчить визнання ним своєї вини як під час досудового розслідування, так і судового розгляду справи, критичне ставлення до скоєного.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Суд визнає необхідним та достатнім для виправлення і попередження скоєння нових кримінальних правопорушень призначення остаточного покарання обвинуваченому у вигляді позбавлення волі у межах санкції ч. 3 статті 185 КК України.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29.05.2017р., яким обвинуваченого ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на три роки 6 місяців, та на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на три роки, з покладенням на нього певних обов`язків.

Відповідно до вироку колегії суддів судової палати у кримінальних справах та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області від 15.05.2018 року вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29.05.2017р. у вказаній частині призначеного покарання скасовано. ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки, за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на два роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань призначено покарання у виді позбавлення волі строком три роки шість місяців.

При призначенні обвинуваченому остаточного покарання судом враховуються вимоги ст.71 КК України та роз`яснення, що містяться у п.п.25, 26 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно яких, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Цивільний позов не заявлений, судових витрат немає.

Питання речових доказів вирішити у відповідності до ст.. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29.05.2017 року, який відповідно до вироку апеляційного суду Донецької області від 15.05.2018 року в частині призначення покарання скасовано, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з 05 січня 2018 року, зарахувавши за правилами ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення день за день в межах цього самого кримінального провадження за період з 05 січня 2018 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Речові докази три курки породи «Несушка» та клітчату сумку, які передані на зберігання власнику потерпілій ОСОБА_7 , залишити потерпілій.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

З інших підстав вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області через Слов`янській міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1