ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 201/8741/18
Провадження №1-кс/201/5309/2018
У Х В А Л А
Іменем України

15 серпня 2018 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська
у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного в межах кримінального провадження № 00000319 ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 у справі № 201/7191/188 від 27 червня 2018р., -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із вищезазначеним клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що розгляд клопотання про накладення арешту на майно та постановлення ухвали слідчим суддею проводилося без участі ОСОБА_6 що ж прямим порушенням вищезазначеної норми, про існування вказаного арешту адвокат ОСОБА_3 дізнався лише 09 серпня 2018 року.

Просить скасувати накладений арешт нерухомого майна, обґрунтовуючи свою позицію тим, що саме по собі з огляду на міжнародну практику, накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_4 , які було вилучено під час обшуку за місцем її проживання, є таким, що не відповідає критеріям доцільності, а тому враховуючи відсутність переконань поза розумним сумнівом, є таким, застосування у якому відпала потреба.

Заявник в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, від адвоката надійшла письмова заява, в якій останній просить клопотання розглянути без його участі, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути клопотання без участі заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Від прокурора групи прокурорів ОСОБА_7 , надійшла письмова заява, в якій останній просить в задоволенні клопотання, оскільки зазначені гроші здобуті злочинним шляхом, від незаконного збуту наркотичних засобів, що достовірно встановлено під час досудового розслідування у кримінальному провадженні 0000319 від 10.10.2017 року ; зазначені гроші є предметом злочину у кримінальному провадженні № 0000210 від 20.06.2018 року за ч. 1 ст. 388 КК України, що підтверджується доказами здобутими під час досудового розслідування у тому числі показаннями свідків та проведеними НСРД

Суд, розглянувши клопотання, вивчивши матеріали справи, виходить з наступного.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 було задоволено клопотання у кримінальному провадженні № 0000210 прокурора відділу прокуратури Південного регіону України ОСОБА_8 , про арешт майна. Та накладено арешт з метою збереження речових доказів на грошові кошти в сумі 290 900 грн., які є предметом злочинних посягань ОСОБА_4 .

Разом з тим, прокурором групи прокурорів ОСОБА_7 було надано копію витягу з ЄРДР від 19.06.2018 року за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 388 КК України, та протокол допиту свідка від 18 червня 2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З наданих заперечень прокурора групи прокурорів ОСОБА_7 та з доданих до нього документів, вбачається, що зазначена грошова сума є предметом злочину у кримінальному провадженні № 0000319 від 10.10.2017 року та у кримінальному провадженні № 0000210 від 20.06.2018 року за ч. 1 ст. 388 КК України.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про те, що доводи заяника щодо необхідності дотримання балансу інтересів сторін при проведенні досудового слідства безумовно заслуговують на увагу, особливо в контексті вимог ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно до якого кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Водночас, за змістом цієї ж норми згаданого «Протоколу №1», …проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

За таких умов аналізу має бути піддано обґрунтованість необхідності та ступень втручання у володіння майном заявника з боку держави в особі слідчих органів, які ініціювали в суді його арешт.

Заявником не надано суду жодних доказів того, що у подальшому застосуванні арешту заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Майно арештоване з урахуванням обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту з потребами кримінального провадження, а тому доводи клопотання про скасування арешту щодо не встановлення зазначених обставин є безпідставними.

Посилання заявника на те, що арешт майна є не обґрунтованим і воно не є речовим доказом майно не заслуговують на увагу, оскільки до завдання слідства та слідчого судді на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано доказів, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Їх завдання полягає в тому, щоб дослідити ті вже наявні обставини кримінального правопорушення, які дають достатньо обґрунтовані підстави для накладення арешту на майно.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею були досліджені зазначені обставини та не знайдено у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про арешт майна порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного. Всі інші обставини підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Вивчивши надані суду матеріали клопотання та докази на його обґрунтування, доходжу висновку, що заявником не було надано достатніх доказів на обґрунтування необхідності скасування вжитого ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська арешту майна заявника, зокрема те, що відпала потреба у подальшій наявності арешту на майні, провадження по справі закрито тощо.

З огляду на викладене та враховуючи, що слідчі дії тривають, необхідність накладення арешту не відпала, а також з метою захисту законних інтересів держави, оцінивши в сукупності надані докази, приходжу до висновку про те, що заявником в зазначеному клопотанні про скасування арешту майна належним чином не було доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищевикладене, у задоволенні клопотання про скасування арешту слід відмовити у зв`язку з його безпідставністю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 170-174, 333, 350, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного в межах кримінального провадження № 00000319 ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 у справі № 201/7191/188 від 27 червня 2018р - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1