У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора- ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представника потерпілих адвоката ОСОБА_6

захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001515 про обвинувачення:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Воловецького району, с. Латірка, Закарпатської області, громадянина України, тимчасово не працюючого, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

та

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Воловецького району, с.Біласовиця, Закарпатської області, громадянина України, українця, тимчасово не працюючого, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001515 про обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
Згідно ухвали від 27.06.2018 року у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання відносно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке мотивував тим, що наявні достатні підстави вважати, що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 будуть переховуватися від органів досудового розслідування уусвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 6-ти років, злочин вчинено із застосуванням фізичного насильства до потерпілого, можуть знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки місце знаходження частини викрадених речей невідоме, незаконно впливати на потерпілих, свідків, шляхом їх підкупу або залякування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та існує ризик їх протиправної поведінки, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваного, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту, через правовий режим цих запобіжних заходів.

А тому просив суд задовольнити клопотання та обрати відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Потерпілі та їхній представник підтримали клопотання прокурора та просили його задовольнити.

Захисник обвинувачених адвокат ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні просив суд у задоволенні клопотання відмовити, зазначив, що клопотання прокурора необгрунтоване, будь- яких доказів, що підтверджують наявність зазначених в клопотаннях ризиків прокурором не надано. Також додав, що його підзахисні не мають наміру переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, чи вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_8 у підготовчому судовому засіданні підтримав думку свого захисника та проти задоволення клопотання прокурора про обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечив.

Обвинувачений ОСОБА_9 у підготовчому судовому засіданні підтримав думку свого захисника та проти задоволення клопотання прокурора про обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечив.

Заслухавши думку прокурора, потерпілих та їх представника, пояснення обвинувачених та їх захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Частиною п`ятою статті 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював (у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, Феррарі-Браво проти Італії, Мюррей проти Сполученого Королівства) що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.
При прийнятті рішення щодо обрання відносно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує дані, що характеризують особу обвинуваченого, той факт, що вчинене обвинуваченим має високий ступінь суспільної небезпеки, оскільки вчинене із застосуванням насильства щодо особи, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та низки об`єктивних обставин, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п"ять років
На підставі вищенаведеного, враховуючи, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, яке відноситься до категорії тяжких, злочин вчинено із застосуванням фізичного насильства до потерпілих, та як встановлено в ході розгляду клопотання злочини ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчинили через незначний проміжок часу після закінчення іспитового строку, визначеного їм вироком Воловецького районного суду Закарпатської області від 07.04.2017 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, а також те, що в ході розгляду клопотання встановлено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, визначені п. п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме того, що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений ними злочин будуть переховуватися від суду, можуть знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, чи вчинити інше кримінальне правопорушення, а інші більш м`які запобіжні не зможуть запобігти вищевказаним ризикам, суд приходить до висновку, що прокурором обґрунтовано заявлене клопотання про обрання відносно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою і таке підлягає до задоволення.
При цьому, виходячи з положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає, що до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не слід визначати розмір застави.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 309, 331, 392, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про обрання відносно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Обрати відносноОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Воловецького району, с. Латірка, Закарпатської області, громадянина України, тимчасово не працюючого, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обрати відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Воловецького району, с.Біласовиця, Закарпатської області, громадянина України, українця, тимчасово не працюючого, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання під вартою по 02 вересня 2018 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1