Дата документу Справа № 310/3007/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-сс/778/592/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 310/3007/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 травня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

ухвалою слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 травня 2018 року повернуто заяву ОСОБА_7 .

Згідно зі змістом судового рішення, 04.05.2017 року ОСОБА_7 звернувся до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області з заявою на підставі ст.ст.214, 303 КПК України, ст.55 Конституції України, в який викладає обставини загибелі свого сина ОСОБА_8 який, згідно заяви, був вбитий 14 листопада 2004 року, а також його звернення з підстав неналежного розслідування кримінального провадження щодо вбивства його сина у різні інстанції протягом часу з моменту вбивства та по теперішній час. Просив слідчого суддю Бердянського міськрайонного суду Запорізької області зобов`язати прокуратуру Запорізької області виконати вказівки Генеральної прокуратури України; зобов`язати Бердянську місцеву прокуратуру на підставі постанови Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23.06.2009 року за невиконання цієї постанови внести відомості в Єдиного реєстру досудових розслідувань та направити в Генеральну прокуратуру України згідно ст. 214, ч.2 ст.216 КПК України; внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та почати розслідування відповідно до ст.214, 216 КПК України відносно посадових осіб прокуратури Запорізької області; за невиконання своїх посадових повноважень внести в Єдиний реєстр досудових розслідувань і почати розслідування згідно ст.ст.214,216 КПК України відносно: заступника міністра юстиції України ОСОБА_9 , заступника міністра юстиції України ОСОБА_10 , голови ради суддів Запорізької області ОСОБА_11 , голови кваліфікаційної комісії суддів Запорізької області ОСОБА_12 , заступника голови апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_13 , керівника секретаріату Ради суддів України ОСОБА_14 , члена вищої кваліфікаційної комісії судців України ОСОБА_15 .

Повертаючи скаргу ОСОБА_7 , слідчий суддя зазначила, що вимоги викладені в заяві, виходять за межі повноважень слідчого судді і не передбачені діючим КПК України, оскільки слідчий суддя не має повноважень самостійно вносити відомості до ЄРДР і це право у відповідності до ч.1 ст.214 КПК України має виключно слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, а вимоги заявника відносно зобов`язання прокуратури Запорізької області виконати вказівки Генеральної прокуратури України виходять за межі повноважень слідчого судді та не передбачені діючим КПК України.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді та направити справу на новий розгляд в суд першої інстанції в іншому складі суду, оскільки слідчий суддя при винесенні ухвали порушила його конституційне право оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Апелянт зазначає, що його заява від 04.05.2018 року надіслана на адресу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області містила вимоги до трьох адресатів. Вимоги, що підлягали розгляду слідчим суддею стосувались лише зобов`язання Бердянської місцевої прокуратури виконати процесуальні дії відповідно до постанови Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23.06.2009 року. Апелянт, вважає, що вказані його вимоги є законними, а тому підлягають розгляду по суті.

Заявник ОСОБА_7 звернувся до суду з заявою про розгляд апеляційної скарги за його відсутності.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_7 , підлягає задоволенню частково у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції не дотримано, а прийняте ним рішення про повернення заяви ОСОБА_7 , з наведених в оскаржуваній ухвалі підстав, не відповідає вимогам КПК України.

Так, ОСОБА_7 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, яка передбачає, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, звернувся до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області із заявою про бездіяльність Бердянської місцевої прокуратури щодо невиконання постанови Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23.06.2009 року та невнесення відомостей до ЄРДР.

Згідно ч. 2 ст. 304 КПК України рішення про повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, може бути прийнято слідчим суддею, якщо: 1) скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу; 2) скарга не підлягає розгляду в цьому суді; 3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Разом з тим, ухвалою слідчого Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05.05.2018р. заяву ОСОБА_7 повернуто особі, яка її подала, з тих підстав, що вимоги викладені в заяві, виходять за межі повноважень слідчого судді і не передбачені діючим КПК України.

Отже, заява ОСОБА_7 , яка подана у порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, повернута слідчим суддею з підстав, які не передбачено ч. 2 ст. 304 КПК України.

Крім того, у оскаржуваній ухвалі, однією з підстав повернення заяви зазначено, що вона не підлягає розгляду в цьому суді, однак слідча суддя не навела доводів з приводу цього на предмет узгодження даного висновку з вимогами ч.1 ст.303 КПК.

Однією з процесуальних гарантій реалізації прав людини в кримінальному провадженні, у порядку передбаченому КПК України, являється право особи звернутися за судовим контролем з метою перевірки дотримання прав, свобод та інтересів осіб, і ці гарантії виявляються у праві таких осіб на доступ до правосуддя, що є сумісним з процесуальним елементом права на справедливий суд, встановлений ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, особа яка подала заяву вправі правомірно очікувати на виконання державними органами своїх дискреційних повноважень щодо прийняття заяви та її розгляду, а тому твердження слідчого судді, що вимоги викладені в заяві, виходять за межі повноважень слідчого судді і не передбачені діючим КПК України, не узгоджуються з приписами частини першої статті 303 КПК України.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що здійснення слідчими суддями судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні означає звернену до суду вимогу закону про дослідження ним доводів заявника щодо бездіяльності органу досудового розслідування з метою поновлення порушених прав особи, або відмови в задоволенні його заяви, при відсутності на те підстав, передбачених приписами кримінального процесуального закону, з обов`язковою мотивацією прийнятого судового рішення.

Повертаючи заяву, без відповідних на те підстав, слідча суддя по суті заяву не розглянула, викладені у ній доводи не перевірила, не дала їм об`єктивної оцінки. Вказаний факт порушує право особи на оскарження в суді рішень, дій або бездіяльності службових осіб, яке гарантовано їй державою.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05.05.2018р. про повернення заяви ОСОБА_7 постановлена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, а тому, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 409 КПК України, дана ухвала підлягає скасуванню.

Оскільки, розгляд таких скарг віднесений законом до виключної компетенції слідчого судді місцевого суду, а у даному випадку слідчим суддею заява ОСОБА_7 по суті не розглядалась і жодне з передбачених ст. 307 КПК України рішень за результатами розгляду скарги ухвалене не було, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а матеріали підлягають направленню до місцевого суду для розгляду слідчим суддею у встановленому законом порядку.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 травня 2018 року задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 травня 2018 року, якою повернуто заяву ОСОБА_7 скасувати.

Призначити у справі новий розгляд в суді першої інстанції.

Матеріали провадження направити до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4