Справа №592/5740/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/279/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваних - власників майна ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисника - ОСОБА_10 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 травня 2017 р. про арешт майна, -

ВСТАНОВИЛА:
25 травня 2017 року старший слідчий СВ СВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_11 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням, погодженим з прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_12 , про накладення арешту на майно, виявлене та вилучене в ході затримання ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 18 травня 2017 року. Оскільки зібрані достатні дані, які вказують, на те, що вилучені речі здобуті злочинним шляхом та можуть слугувати речовим доказом у кримінальному провадженні, та останні обґрунтовано підозрюються у вчиненні крадіжок в м. Суми, та м. Путивль Сумської області.

29 травня 2017 року слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми, розглянувши клопотання слідчого, постановив ухвалу, якою наклав арешт на вилучені у ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 речі, а саме: речі вилучені у ОСОБА_9 - грошові кошти в сумі 2025 грн., з них 2 купюри номіналом по 500 грн. (ВБ9223299, МБ8642386), 5 купюр номіналом по 200 грн. (КИ8454336, СД5089787, КВ2739654, УХ6769470, ЕВ1776493), три купюри номіналом по 100 грн. (КД8408968, МИ5062398, УВ3364466), три купюри номіналом по 5 грн. (СБ0257169, УЛ8647369, УГ5945385). одна купюра номіналом 10 грн. (ЄА3833998), зв`язка магнітних ключів у кількості 3 шт., обкладинка для документів з посвідченням водія на ім`я ОСОБА_9 серія НОМЕР_1 та банківська карктка ВІЗА НОМЕР_2 , медальон із написом Єгипт жовтого кольору, кеди LEVIS сірого кольору.

- речі вилучені у ОСОБА_13 : гроші в сумі 3550 грн., з них: 3 купюри номіналом по 500 грн. (ВГ0202466, ВИ3529959, ФГ5512736), 10 купюр номіналом по 200 грн. (338340239, СЄ5602963, ЕЦ9201722, ВЦ2277669, ЄФ7509238, У34957910, ЄЕ2847308, УИ9415876, ЄВ5137993, МБ4767813), одна купюра номіналом 50 грн. (КИ3395788), банківська картка VISA НОМЕР_3 , мобільний телефон Леново імеі: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , з сім-картами Водафон НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , кросівки Reebock синього кольору.

- речі вилучені у ОСОБА_8 : сумка Adidas в якій знаходиться: портмане, чохол для автодокументів, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 д.н.з. НОМЕР_9 , серії НОМЕР_10 , банківська картка Укрсиббанк НОМЕР_11 , банківська картка А- Банк НОМЕР_12 , картка ломбарду Скарбниця НОМЕР_13 , картка Спортмастер НОМЕР_14 , картка Фокстрот НОМЕР_15 , картка Аптека низьких цін НОМЕР_16 , візитка таксі Пчолка 6699. Гроші в сумі 1209 грн. 20 коп. з яких 1 купюра номіналом 500 грн., З купюри номіналом 200 грн., 1 купюра номіналом 50 грн., 1 купюра 20 грн., 2 купюри 10 грн., 2 купюри 5 грн., З купюри 2 грн., 1 купюра 1 грн., 4 монети по 50 копійок, 2 монети 10 коп., записка з написом Петропавловская 74. ОСОБА_15 (р-н магазині Океан), мобільний телефон Моторола імеі: НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , лазерна указка, ліхтарик, металева ручка, ніж розкладний, страховий поліс АК/5855465 на ім`я ОСОБА_16 , два ключі до автомобіля з брелком від сигналізації ОСОБА_17 , зв`язки ключів (3 ключа до замка, ключ таблетка до домофону, брелок у вигляді долоні), кросівки Nikе синього кольору.

У поданій апеляційній скарзі захисник підозрюваних ОСОБА_8 та ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 вважає ухвалу слідчого судді незаконною та просить скасувати в частині накладення арешту на майно ОСОБА_8 і ОСОБА_9 . Зазначає, що розгляд клопотання слідчого проводився без виклику підозрюваних та їх захисника. Про існування оскаржуваної ухвали захисник ОСОБА_10 дізнався 13.06.2017 року під час ознайомлення з матеріалами справи. Тому, вважає, що строк на апеляційне оскарження ним не пропущений. Зазначає, що суд не повідомив підозрюваних і захисника про судовий розгляд справи. Слідчий суддя був зобов`язаний повернути клопотання про арешт майна слідчому, оскільки слідчим не було обґрунтовано підстави та мету накладення арешту на кожну окрему річ у переліку, не надані оригінали або належним чином засвідчені копії документів з метою обґрунтування клопотання про арешт. Ухвала слідчого судді по суті не містить мотивувальної частини, оскільки лише зазначено зміст клопотання слідчого про арешт майна, та перелік майна на яке необхідно накласти арешт. Арештовані речі не належать до тих, що були викрадені у ОСОБА_18 , чи можливо були знаряддями вчинення цього злочину тобто не мають жодного відношення до даного кримінального провадження. Вилучене та арештоване майно не входить до переліку розшукуваному у вказаному кримінальному провадженні. Крім того, не вказано жодних підтверджень про існування додаткових фактів злочинної діяльності, про які зазначає слідчий. Тому просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваних ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , їх захисника ОСОБА_10 які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини третьої зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу від 29.05.2017 року було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, копія оскаржуваної ухвали отримана апелянтом 13.06.2017 року, а 18.06.2017 року апеляційна скарга подана до суду, тому на думку колегії суддів, апеляційна скарга є такою, що подана в межах строку визначеного ч. 3 ст. 395 КПК України.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

На думку колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив розумність та співрозмірність обмеження права власності на вказане майно завданням кримінального провадження, а тому доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості висновків слідчого судді, колегія суддів вважає безпідставними.

Доводи апеляційної скарги про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно є, на думку колегії суддів такими, що не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами провадження.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим відділом Сумського ВП проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № №0000180, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 травня 2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15-ч. 3 ст. 185 КК України.

Вказане кримінальне провадження було порушене за фактом того, що у період часу з 08:00 год. 07.05.2017 по 01:00 год. 08.05.2017, ОСОБА_19 , біля буд. АДРЕСА_1 , разом зі своїми знайомими ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , за допомогою заздалегіть пристосованих пристроїв для зламу замків дверей, відчинили вхідні двері та повторно таємно проникли до квартири АДРЕСА_2 вказаного будинку, звідки здійснили крадіжку належних ОСОБА_18 речей, а саме: грошових коштів в сумі 5000 доларів США, золотих прикрас та телелевізору марки LG.

18.05.2017, близько 11:00 год., ОСОБА_20 , знаходячись біля буд. АДРЕСА_3 , з метою вчинення крадіжки майна з однієї з квартир, розташованих у даному будинку, за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_13 , діючи повторно, за допомогою заздалегіть пристосованих пристроїв для зламу замків дверей, відчинили вхідні двері та проникли до квартири АДРЕСА_4 , яка належить гр. ОСОБА_21 . Однак, виконавши усі дії, які вони вважали за необхідне для доведення злочину до кінця, з місця злочину втекли, оскільки у квартирі було відсутнє малогабаритне майно, яке було б можливо викрасти з квартири та залишитися непоміченими для сторонніх осіб.

18.05.2017 року відразу після вчинення злочину на території м. Суми, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 були затримані працівниками поліції.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою запобігання зникнення майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що існуюча сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що майно є доказом злочину є достатньою для застосування щодо нього заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Доводи захисника про те, що клопотання розглянуто у відсутність володільця майна, на підставі ст. 172 КПК України, в порушення вимог вказаної статті, не заслуговують на увагу, оскільки, майно вилучене у підозрюваних не являється тимчасово вилученим майном і такий засіб є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Арешт майна підозрюваних виправдовується тим, що 18.05.2017 року відразу після вчинення злочину на території м. Суми, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 були затримані працівниками поліції і вилучені речі можуть бути як знаряддям злочину так і зберегти на собі його сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вказані обставини у своїй сукупності дозволяють зробити висновок про те, що існує сукупність підстав для розумних підозр вважати, що вилучене у ході огляду майно може бути доказом у кримінальному провадженні і має бути перевірено під час досудового розслідування.

Доводи апеляційної скарги про відсутність оригіналів або належним чином засвідчених копій документів з метою обґрунтування клопотання про арешт не свідчать про відсутність підстав для визнання вилученого майна доказом у кримінальному провадженні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на вищевказане майно, вилучене під час огляду ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 18.05.2017 року.

При цьому, інших даних, щодо необґрунтованості арешту майна, або для відмови у арешті, на час розгляду клопотання, у слідчого судді не було.

Ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно відповідає також і практиці ЄСПЛ. Так, в рішенні «Раймондо проти Італії», скарга 12954/87 від 22 лютого 1994 року ЄСПЛ зазначив: " арешт, поза сумнівом, застосували як проміжковий захід, що має забезпечити в разі необхідності подальшу конфіскацію майна, яке вважають імовірно результатом незаконної діяльності". Такий захід виправданий і не можна стверджувати, що накладення арешту на цій стадії провадження було непропорційне поставленій меті.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається.

З урахуванням викладеного, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 167, 170, 172, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 травня 2017 року про арешт майна, вилученого під час огляду ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 18.05.2017 року залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 - без задоволення

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5