БРУСИЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________
Справа № 274/2764/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2017 року смт. Брусилів Житомирської області

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
спеціаліста ОСОБА_3 ,
судового розпорядника Бердичівського районного суду Житомирської
області ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
за наслідками судового розгляду у кримінальному провадженні на підставі обвинувального акту, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Бердичева Житомирської області, громадянин України, українець, освіта середня, офіційно не працевлаштований, дітей не має, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце мешкання: АДРЕСА_2 , раніше судимий вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24.07.2002 за ч.3 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі,
обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309, ч.2 ст.310 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачення, визнане судом доведеним

1.Навесні 2017 року ОСОБА_6 за місцем свого проживання, на присадибній ділянці будинку АДРЕСА_2 вирощував 52 (п`ятдесят дві) рослини конопель, які протягом періоду дозрівання проріджував, та просапував від бур`яну, тобто здійснив незаконний посів і вирощування конопель.

Своїми умисними діями, що виразились у незаконному вирощуванні конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.310 КК України.

2.Після цього, в один з днів, ОСОБА_6 , на присадибній ділянці будинку АДРЕСА_2 зірвав з вирощуваних ним рослин коноплі декілька гілок з листям, які залишив зберігати у картонній коробці на шафі у кімнаті будинку за місцем свого проживання до 17.06.2017 р. В цей день, поліцейськими під час обшуку в будинку за вищевказаною адресою, у кімнаті на шафі виявлено та вилучено картону коробку з наркотичним засобом канабіс масою 24,994 грамів, який ОСОБА_6 незаконно придбав та зберігав без мети збуту.

Своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України.

Зазначені фактичні обставини суд встановив в межах пред`явленого обвинувачення, у змагальній процедурі, повно й неупереджено дослідивши наступні подані сторонами докази.
3.Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, погодився давати показання суду та пояснив, що він має хронічне захворювання нервової системи, яке призводить до болю. Тому дехто з його знайомив порадив йому робити відвар з коноплі та вживати його. Тоді він «дістав» насіння коноплі і навесні 2017 року, у березні або квітні, посадив на ділянці біля будинку, де мешкає, близько 50 кущів, які поливав. Згодом, коли рослини виросли, він зірвав декілька листків і зберігав їх вдома, але приготувати відвар не встиг, оскільки рослини і коробку з листям коноплі було вилучено при обшуку поліцією. Обвинувачений повністю визнав свою вину та пояснив суду, що він глибоко розкаюється у вчиненому правопорушенні. Коноплю він вирощував виключно для власного споживання і більше обіцяє такого не робити.

4.Обвинуваченому судом неодноразово було роз`яснено його права, зокрема, право мати захисника на власний вибір або за рахунок держави, право не свідчити проти себе та право на подання і дослідження доказів, тощо. В той же час, підстав для обов`язкової участі захисника, передбачених ст.52 КПК України судом не встановлено. Обвинувачений не забажав користуватись правом мати захисника, надав згоду свідчити у кримінальному провадженні і в повному обсязі визнав свою вину та фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті. При цьому суд вважає, що обвинувачений вірно розуміє фактичні обставини справи та його власні показання є логічними, послідовними та такими, що відповідають викладеним в обвинувальному акті обставинам. Обвинувачений пояснив, що його зізнання та визнання фактів обвинувачення є цілком добровільним і будь-який тиск з боку органів поліції, прокуратури або інших осіб на нього не здійснювався.

5.Оскільки учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, враховуючи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, викладених в обвинуваченні, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів щодо його особи і понесених процесуальних витрат на залучення експертів. Сторонам кримінального провадження, зокрема, обвинуваченому, змістовно роз`яснено та вони погодились з тим, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнані ними фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті.

Обвинуваченому роз`яснено та він погодився з тим, що в цьому разі він матиме можливість оскаржувати вирок суду лише з підстав тяжкості призначеного покарання.

Покарання
6.Встановивши фактичні обставини кримінального правопорушення та визнавши кваліфікацію дій ОСОБА_6 за ч.2 ст.310, ч.1 ст.309 КК України обґрунтованою, суд переходить до питання призначення кримінального покарання. Згідно ст.65 КК України, суд призначає обвинуваченому покарання у межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, з метою призначення покарання, необхідного й достатнього для виправлення та попередження нових злочинів.

7.Санкцією частини 2 статті 310 КК України, передбачене кримінальне покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Згідно ст.12 КК України, відповідне кримінальне правопорушення відноситься до тяжких злочинів.

8.Санкцією частини 1 статті 309 КК України, передбачене кримінальне покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк. Згідно ст.12 КК України, відповідне кримінальне правопорушення відноситься до злочинів середньої тяжкості.

9.При визначенні остаточного покарання, суд, враховуючи, що обидва кримінальні правопорушення пов`язані спільною метою, на підставі ч.1 ст.70 КК України визначає остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

10.При цьому суд враховує дані, що характеризують особу обвинуваченого, який є раніше судимим за особливо тяжкий злочин, про що свідчить довідка оперативно-довідкової картотеки №8-19062017/18003 та копія вироку Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24.07.2002 року. Так, з зазначених довідки та копії вироку вбачається, що востаннє ОСОБА_6 звільнився з місць позбавлення волі 31.12.2009 року, де відбував кримінальне покарання у виді позбавлення волі строком 7 років за вироком Бердичівського районного суду Житомирської області від 24.07.2002 року за ч.3 ст.187 КК України, тобто, за особливо тяжкий злочин (згідно ст.12 КК України), за який його було засуджено в період дії чинного Кримінального кодексу України. Більш ранні відображені судимості мають менший строк їх погашення, ніж судимість за вироком від 24.07.2002 р. Під час відбування покарання, ОСОБА_6 двічі притягувався до кримінальної відповідальності: вироком Коростенського міського суду Житомирської області від 29.06.2004 р. та вироком Ордженікідзевського районного суду міста Харкова від 17.05.2005 за ст.391 КК України, тобто за злочини середньої тяжкості. Кримінальне покарання за ці злочини призначалось за сукупністю вироків. Отже строк погашення судимості після відбуття покарання і звільнення ОСОБА_6 з місць позбавлення волі, згідно п.9 ст.89 КК України складав 8 років і до часу вчинення інкримінованого злочину, у березні-червні 2017 року, ще не сплив. Отже, ОСОБА_6 вчинив новий умисний тяжкий злочин, будучи раніше судимим за умисний особливо тяжкий злочин.

11.До обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_6 , згідно п.1 ч.1 ст.66 КК України відноситься з`явлення із зізнанням та щире каяття.

12.Обставиною, що обтяжує покарання, згідно п.1 ст.67 КК України є рецидив злочинів.

13.На обліку у нарколога та психіатра ОСОБА_6 не перебуває, про що свідчать відповідні позначки лікарів від 20 та 21 червня 2017 року, проставлені на запиті слідчого та посвідчені печатками. Згідно акту спеціальної медичної комісії з проведення медичних оглядів для направлення на примусове лікування від 20.06.2017 року, ОСОБА_6 на алкоголізм та наркоманію не страждає, примусового лікування не потребує.

14.Згідно поданої суду Бердичівським відділом з питань пробації досудової доповіді від 28.09.2017 року зазначено, що обвинувачений негативно характеризується за місцем мешкання, як скритний і схильний до порушення громадського порядку, має високий рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення.

15.Зважаючи на всі вищевикладені обставини, з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 кримінального покарання у виді позбавлення волі на строк, достатній для забезпечення належного профілактичного впливу на нього і попередження вчинення нових правопорушень.

16.Враховуючи положення статті 69-1 КК України, призначене ОСОБА_6 покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

17.Враховуючи вищенаведені обставини, які характеризують особу обвинуваченого, суд не вбачає обґрунтованої вірогідності того, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання, з застосуванням іспитового строку. До такого висновку суд приходить зважаючи на те, що існування строку погашення судимості за особливо тяжкий злочин, частково мало схожу профілактичну мету впливу на особу засудженого, що й випробування, яке застосовується на підставі ст.75 КК України. Хоч ці кримінально-профілактичні заходи і регламентовані різними юридичними підставами та стадіями застосування. Вчинення ОСОБА_6 в цей період нової сукупності злочинів, з врахуванням нового тяжкого злочину засвідчило відсутність ефективності такого «заочного» профілактичного впливу на нього.

Інші питання, що вирішуються вироком
18.Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Речові докази суду не подавались. Підстав для запобіжного заходу не встановлено.

19.Водночас, прокурором подано докази наявних процесуальних витрат, понесених державою у зв`язку з проведенням двох судових експертиз, на загальну суму 1211,72 гривень. Обвинувачений погодився з обґрунтованістю тверджень про наявність процесуальних витрат. Їх відношення до цього кримінального провадження вбачається з реєстру матеріалів досудового слідства, де вказано про проведення відповідних судових експертиз (висновки №2/520 від 23.06.2017 р. та 2/521 від 29.06.2017 р. Оскільки ці витрати підтверджені письмовими довідками Житомирського НДЕКЦ, згідно ст.122, ч.2 ст.124 КПК України, вони підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

20.На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 374, 378 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
22. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні:

- кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 310 Кримінального кодексу України та призначити йому кримінальне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

- кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України та призначити йому кримінальне покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України покарання за сукупністю злочинів визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим і призначити ОСОБА_6 остаточне кримінальне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

23. Строк покарання у виді позбавлення волі обраховувати від моменту взяття під варту.

24. Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави процесуальні витрати за проведення Житомирським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України судових експертиз (висновки №2/520 та №2/521) у кримінальному провадженні №0000962 на загальну суму 1211,72 гривень (одна тисяча двісті одинадцять гривень, 72 копійки).

25. Копію вироку негайно після його проголошення вручити сторонам кримінального провадження.

26. Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Житомирської області через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом 30 діб з дня його проголошення, окрім фактичних обставин, встановлених у формулюванні доведеного обвинувачення.

Суддя ОСОБА_1