Справа № 278/1031/17
В И Р О К
Іменем України
11 січня 2018 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
- 14.08.2013 Житомирським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 185, ст. 69 КК України до штрафу в розмірі 510 гривень;
- 12.02.2014 Богунським районним судом м. Житомира за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі умовно з іспитовим строком 2 роки;
- 15.06.2015 Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі без конфіскації майна;
- 21.09.2015 Богунським районним судом м. Житомира за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України із врахуванням вироку Корольовського районного суду м. Житомира від 15.06.2015 визначено остаточне покарання у виді 4 років 8 місяців позбавлення волі;
- ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 13.10.2016 умовно-достроково звільнений з місць позбавлення волі з невідбутою частиною покарання 2 роки 2 місяці 24 дні,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
21.03.2017 о 12 год. 40 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у педіатричному відділенні № 2 Житомирської обласної дитячої лікарні, що по вул. Сквирське шосе, 6 в с. Станишівка Житомирського району, через напіввідчинені двері двомісної палати № 6 побачив мобільний телефон, який лежав на столі, та вирішив повторно вчинити крадіжку чужого майна.
Реалізовуючи свій умисел, ОСОБА_4 через незамкнені двері увійшов до палати № 6 педіатричного відділення № 2 Житомирської обласної дитячої лікарні, де зі столу таємно викрав мобільний телефон марки "Samsung Galaxy SM J-320" вартістю 3449 грн. 45 коп. з сім-картою мобільного оператора "Київстар" вартістю 25 грн., сім-картою мобільного оператора "МТС" вартістю 25 грн., на рахунку якої знаходилось 50 грн., карту пам`яті "Toshiba excer" 16 Гб вартістю 192 грн. 70 коп. та чохол до мобільного телефону зі шкірозамінника вартістю 190 грн., а всього майна ОСОБА_5 на загальну суму 3932 грн. 15 коп. З викраденим майном ОСОБА_4 залишив місце злочину, викраденим розпорядився на власний розсуд.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому діянні визнав повністю, підтвердив вищенаведені обставини, у вчиненому кається.
Беручи до уваги, що фактичні обставини справи ніким не оспорювалися, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав їх встановленими в судовому засіданні та вважав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин. Враховуючи, що обвинувачений відмовився давати показання, суд обмежився дослідженням доказів, що характеризують його особу.
Суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена, і кваліфікує його діяння за ч. 2 ст. 185 КК України як повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК України суд враховує, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, є умисним корисливим злочином середньої тяжкості.
Обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово судимий за вчинення умисних тяжких корисливих злочинів, за що відбував покарання у виді позбавлення волі, вчинив злочин під час невідбутої частини покарання, непрацюючий, неодружений, за місцем проживання характеризується негативно. Суд не враховує як обставину, що характеризує обвинуваченого, наявність у нього позашлюбної малолітньої дитини, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою обох батьків або за рішенням суду. Частина 2 ст. 92 КПК України покладає обов`язок доказування обставин, що характеризують обвинуваченого, на сторону, що їх подає. Оскільки обвинуваченим не подано суду достовірних доказів наявності у нього малолітної дитини, суд не враховує цю обставину.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , є рецидив злочинів, оскільки обвинувачений має судимість за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, який є умисним, та ця обставина не є кваліфікуючою вищезазначеного діяння.
Беручи до уваги викладене, зокрема те, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, за що відбував покарання у виді позбавлення волі, однак належних висновків для себе не зробив і вчинив новий злочин під час невідбутої частини покарання за попереднім вироком, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства неможливе, а тому призначає покарання у виді позбавлення волі. Разом з тим, зважаючи на наявність двох пом`якшуючих та однієї обтяжуючої покарання обставин, часткове відшкодування потерпілій завданої шкоди, позицію прокурора, суд призначає покарання не у максимальних межах, визначених санкцією статті. Враховуючи, що обвинувачений, будучи звільненим від відбування покарання умовно-достроково, вчинив злочин під час невідбутої частини покарання, суд на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднує невідбуту частину покарання, призначеного вироком Богунського районного суду м. Житомира від 21 вересня 2015 року.
Цивільний позов у провадженні не пред`явлено, процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають стягненню з обвинуваченого.
Речовий доказ підлягає залишенню в розпорядженні власника.
Приймаючи до уваги призначене покарання, відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, а також те, що він ухилявся від суду, через що було оголошено його розшук, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 буде переховуватись від відбування покарання, а запобігти цьому ризику менш суворі запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть, а тому до набрання вироку законної сили суд продовжує дію названого запобіжного заходу.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Богунського районного суду м. Житомира від 21 вересня 2015 року, визначивши ОСОБА_4 за сукупністю вироків остаточне покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
Початком строку відбування покарання вважати день набрання вироком законної сили.
До набрання вироком законної сили обраний раніше відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити в силі.
Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з дня його затримання 17.11.2017 і до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1238 (одну тисячу двісті тридцять вісім) гривень процесуальних витрат на залучення експерта при проведенні експертизи.
Після набрання вироком законної сили речовий доказ мобільний телефон марки "Samsung Galaxy SM J-320", переданий під розписку потерпілій ОСОБА_5 , залишити в її розпорядженні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору і направити потерпілій не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1