Провадження № 1-кс/761/466/2018
У Х В А Л А
Іменем України
05 січня 2018 року Шевченківського районного суду м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0012707 від 27.10.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,
В С Т А Н О В И В :
28 грудня 2017 року в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 , в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0012707 від 27.10.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про накладення арешту на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні слідчого відділу ВП № 1 Шевченківського УП ГУ Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0012707 від 27.10.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлена особа за допомогою використання завідомо підробленого документу, а саме паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шахрайським шляхом заволоділа квартирою АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_5 .

Згідно з наявної інформації з БТІ квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

Згідно інформаційної довідки з державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно на даний час власником нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 , є громадянин держави Ізраїль ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу № 1685 від 14.09.2017 року.

Враховуючи, що має місце факт можливого підроблення документів, а саме паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , на підставі якого ОСОБА_7 від імені ОСОБА_4 було вчинено усі вищевказані правочини щодо відчуження нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 , то даний об`єкт нерухомого майна у вказаному кримінальному провадженні є предметом кримінального правопорушення, на який зазіхають треті особи. Відповідно до цього винесено постанову про визнання квартири АДРЕСА_1 речовим доказом у кримінальному провадженні.

Зважаючи на те, що об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 , є предметом кримінального правопорушення, а також речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою запобігання злочинним посяганням під час проведення розслідування, необхідно вжити заходи забезпечення кримінального провадження - арешт майна.

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, як арешт, так як в разі не накладення арешту на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 , воно може бути відчужене третіми особами за підробленими документами, з метою заволодіння грошовими коштами громадян, які мають намір добросовісних покупців.

Накладення арешту на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 , дозволить виконати завдання досудового розслідування направлені на всебічне, об`єктивне та неупереджене розслідування кримінального провадження та встановлення істини у справі. Крім того, необхідно заборонити використовувати вказаний об`єкт нерухомого майна, оскільки у разі відсутності такої заборони можуть виникнути наслідки, які будуть перешкоджати кримінальному провадженню.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України є необхідність розглянути клопотання без участі власника вказаної квартири з метою забезпечення арешту майна.

В судове засідання прокурор не з`явився.

Разом з тим, неприбуття прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт не було тимчасово вилучене, то розгляд клопотання в силу ч. 2 ст. 172 КПК України можливо здійснити без повідомлення власника майна.

Слідчий суддя, перевіривши матеріали клопотання, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Клопотання про арешт майна щодо змісту відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

До клопотання додані копії документів та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо внесення даних з приводу кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п. 1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п. 3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначеною, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як убачається з витягу з кримінального провадження № 0012707, до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Дані матеріалів клопотання свідчать про те, що нерухоме майно, а саме на квартира АДРЕСА_1 , зазначена у клопотанні прокурора, та на яку останній просить накласти арешт, є предметом кримінального правопорушення у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0012707 від 27.10.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а тому відповідає критеріям, визначеним ч. 1 ст. 98 КК України.

Крім того, прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 21.12.2017 року винесено постанову про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні № 0012707 від 27.10.2017 року квартиру АДРЕСА_1 визнано речовим доказом, та в якій зафіксовано про набуття згаданим майном статусу речового доказу і мотиви з яких прокурор дійшов до такої думки. Переконливі докази таким висновкам прокурора містяться в матеріалах кримінального провадження, а тому слідчий суддя з цими висновками погоджується.

Також, матеріалами клопотання підтверджується, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України було вчинено, а зазначене вище нерухоме майно має значення речового доказу для доведення обставин, що підлягають доказуванню в межах кримінального провадження № 0012707, у зв`язку з чим, клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

Крім того, в силу положень ч. 11 ст. 170 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне прийняти рішення щодо заборони будь-яким фізичним чи юридичним особам користуватися та розпоряджатися зазначеним вище майном оскільки матеріалами клопотання доведено, що існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до передачі майна.

Керуючись ст. ст. 170 173 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0012707 від 27.10.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 , заборонивши будь-яким фізичним чи юридичним особам використовувати та розпоряджатися даним майном.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва.

Слідчий суддя