АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
представників власника майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу начальника першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27.06.2017 року,-
В с т а н о в и л а:
Ухвала слідчого судді мотивована тим, що вказане у клопотанні майно належить ОСОБА_10 , однак враховуючи, що останньому не повідомлено про підозру, в спосіб передбачений КПК України (ч. 1 ст. 42, ч. 1 ст. 278 КПК України), що є обов`язковою підставою, згідно ч. 4 ст. 170 КПК України, в задоволенні клопотання було відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27.06.2017 року, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про арешт майна.

Вказує на те, що 31.05.2017 року на виконання запиту про вручення ОСОБА_10 повідомлення про підозру до НАБУ надійшло повідомлення від слідчого судді Суду першої інстанції Королівства Монако, де на даний час проживає ОСОБА_11 , про те, що останній відмовляється від отримання будь-яких документів. Тобто органом досудового розслідування було вжито усіх можливих заходів для вручення ОСОБА_10 повідомлення про підозру у спосіб передбачений КПК України для вручення повідомлень. Кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_11 передбачає додаткову міру покарання у виді конфіскації майна.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, пояснення представників власника майна, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши доводи апеляції та вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з поданого клопотання Національним антикорупційним бюро України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000166 від 09.03.2017 за підозрою ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191; ч. 3 ст. 369 КК України.

23.06.2017 року детектив Національного бюро Другого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного Підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 , за погодженням з начальником першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна підозрюваного ОСОБА_12 , яке належить йому на праві власності, а саме частку у статутному капіталі ТОВ «Тіс-міндобрива» () в розмірі 51 875 049,00 гривень, посилаючись на наявність правових підстав, передбачених ч. 2, 5 ст. 170 КПК України.

27.06.2017 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва у задоволенні клопотання відмовлено.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливість конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя накладає арешт на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Однак, як вважає колегія суддів, наведених норм закону слідчим суддею не дотримано.

Згідно ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку передбаченому ст. 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Як вбачається з наданих матеріалів провадження, щодо ОСОБА_12 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 369 КК України, що узгоджується з вимогами ч. 1 ст. 278 КПК України, відповідно до якої, повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення, у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Положеннями до ч. 7 ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, яка проживає за кордоном, вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництва.

Національним антикорупційним бюро України на підставі Європейської конвенції про взаємну допомогу у кримінальних справах 1959 року, Конвенції про відмивання, пошук, арешт та конфіскацію доходів, одержаних злочинним шляхом 1990 року до компетентних органів Князівства Монако було підготовлено запит № 10-145/4580 від 07.02.2017 року про міжнародну правову допомогу у кримінальному провадженні, зокрема, вручення ОСОБА_10 повідомлення про підозру на території Князівства Монако та направленні підтвердження такого вручення на адресу Національного антикорупційного бюро України. 21.02.2017 року Генеральна прокуратура Королівства Монако отримало запит НАБУ про міжнародну правову допомогу.

31.05.2017 року на виконання запиту № 10-145/4580 від 07.02.2017 року щодо вручення повідомлення про підозру ОСОБА_10 до Національного антикорупційного бюро України засобами електронного зв`язку надійшло повідомлення від слідчого судді Суду першої інстанції Королівства ОСОБА_13 про те, що ОСОБА_11 відмовився від отримання будь яких документів.

Відповідно до положень ст. 545 КПК України, під час здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України, останнє здійснює функції центрального органу України. На підставі ст. 541 КПК України уповноважений (центральний) орган - орган, уповноважений від імені держави розглянути запит компетентного органу іншої держави або міжнародної судової установи і вжити заходів з метою його виконання чи направити до іншої держави запит компетентного органу про надання міжнародної правової допомоги. Дані норми закону повністю узгоджуються з правами Національного антикорупційного бюро України, що визначені ст. 17 Закону України «Про антикорупційне бюро України».
За таких обставин колегія суддів погоджується з доводами прокурора про те, що вимоги закону в частині вжиття заходів щодо вручення повідомлення про підозру ОСОБА_10 органом досудового розслідування виконані в повному обсязі та не суперечить вимогам закону.

Із врахуванням викладених обставин, колегія суддів дійшла обґрунтованого висновку про те, що апеляційна скарга начальника першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 підлягає задоволенню, ухвала слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27.06.2017 року скасування, з постановлення апеляційним судом нової ухвалу, якою клопотання детектива Національного бюро Другого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного Підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 про арешт майна слід задовольнити, накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_12 , яке належить йому на праві власності, а саме частку у статутному капіталі ТОВ «Тіс-міндобрива» () в розмірі 51 875 049,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
П о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу начальника першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27.06.2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання детектива Національного бюро Другого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного Підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 , погоджене начальником першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , про арешт майна в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000166 від 09.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191; ч. 3 ст. 369 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання детектива Національного бюро Другого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного Підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 , погоджене начальником першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , про арешт майна в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000166 від 09.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191; ч. 3 ст. 369 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_10 , а саме частку у статутному капіталі ТОВ «Тіс-міндобрива» () в розмірі 51 875 049,00 гривень.

Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/3758/2017 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_14
Доповідач: ОСОБА_1