Справа № 355/1656/15-кр
Провадження № 1-кп/367/179/2018
У Х В А Л А
Іменем України
26 березня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 369 ч. 3 КК України, -

встановив:
01.02.2018 року після повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Ірпінського міського суду Київської області в моє провадження надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 369 ч. 3 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор висловив думку про те, що даний обвинувальний акт необхідне призначити до слухання.

Обвинувачена ОСОБА_6 просила повернути обвинувальний акт прокурору в зв`язку з тим, що на постановах прокурора Київської обл. ОСОБА_9 від 21.08.2015 р. про вручення їй підозри та від 24.09.2015 р. про зміну їй підозри стоять різні підписи, що фактично потягло за собою порушення порядку письмового повідомлення про підозру їй, як професійному адвокату. Також, постанова про визначення слідчих, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000378 (слідчої групи) та старшого слідчої групи не може мати юридичного значення, т. я. була складена 20.07.2015 р., хоча інформація про кримінальне правопорушення внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.08.2015 р. Крім того, 10.08.2015 р. винесена постанова про призначення групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів, а також старшого слідчого прокурора групи, де визначено прокурора групи ОСОБА_9 , є підробкою.

Захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 підтримали клопотання ОСОБА_6 та просили повернути обвинувальний акт прокурору. Захисник ОСОБА_5 також зазначив, що в обвинувальному акті не зазначено, які конкретні дії вчинив обвинувачений ОСОБА_8

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Також, у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.10.2012 р. № 223-1430/0/4-12 зазначено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному, до нього не долучено передбачені законом додатки.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, в тому числі, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Пунктом 13 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку встановленому цим Кодексом.

Частиною першою ст. 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 р. зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваному він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення зазначеного вище підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 20.04.2006р. у справі І.Н. та інші проти Австрії, п.34).

В рішенні від 25.07.2000 р., у справі «Маттоціа проти Італії» зазначено: «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. «В» ч. 3 ст. 6 Конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення».

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (рішення від 01.03.2001р. по справі «Даллос проти Угорщини, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «в» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54).

Вивчивши обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 10.08.2015 р. за № 0000378 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 369 ч. 3 КК України, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону з наступних підстав.
Так, згідно наданої суду копії постанови про визначення слідчих, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000378 (слідчої групи) та старшого слідчої групи вбачається, що вона була складена 20.07.2015 р., хоча інформація про кримінальне правопорушення внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.08.2015 р. Тобто, до скоєння кримінального правопорушення.

Крім того, згідно висновку спеціаліста № 1 від 24.01.2017 р. Приватного підприємства «Консалтинг Експерт Груп» Діктум-Фактум» Відокремленого підрозділу «Центр експертиз та Оцінки» зазначено, що підписи від імені гр. ОСОБА_10 , в повідомленні про підозру гр. ОСОБА_6 від 21.08.2015 р., фотокопії клопотання про надання дозволу на проведення негласних слідчих ( розшукових) дій вих. № 21/2-1493 від 10.08.2015 року р. виконані однією особою, а підписи від імені гр. ОСОБА_10 , в повідомленні про підозру гр. ОСОБА_6 від 24.09.2015 року, фотокопії повідомлення про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000378 вих. № 21/2-3401 вн.-15 від 10.08.2015 р., фотокопії постанови про визначення групи прокурорів від 10.08.2015 року, ймовірно, виконані іншою особою.
З вищенаведеного незрозуміло, чи пред`явлено обвинуваченій ОСОБА_6 підозру згідно діючого КПК України (чи належна особа підписала постанову про підозру та постанову про зміну підозри від 21.08.2015 р. та від 24.09.2015 р. відповідно). Крім того, необхідно встановити, чи належна посадова особа підписала постанови про визначення групи прокурорів від 10.08.2015 року та яким чином постанова про визначення слідчих, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000378 (слідчої групи) та старшого слідчої групи була складена 20.07.2015 р., тобто, до скоєння кримінального правопорушення.

Отже, у зв`язку із наведеним обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України і підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 314 КПК України суд, -

ухвалив:
Повернути прокурору обвинувальний акт кримінальному провадженню внесеному 10.08.2015 р. в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000378 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 369 ч. 3 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченим судом не обирається.

Зазначені в ухвалі недоліки обвинувального акту прокурору усунути протягом 10 днів.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд на протязі семи днів з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали буде складено у строк до п`яти днів і проголошено 02.04.2018 р. о 08 год. 30 хв.

Суддя: ОСОБА_1