Справа № 669/747/17
Провадження № 1-кп/685/111/17
В И Р О К

іменем України

31 серпня 2017 року

смт Теофіполь

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підсудного ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Теофіполь справу про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мокроволя, Білогірського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одружений, на утриманні має одну неповнолітню дитину, військовозобов`язаного, працюючого трактористом-машиністом ТОВ НВА «Перлина Поділля», раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

встановив:

підсудний ОСОБА_4 3 листопада 2016 року о 21 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «ВАЗ» моделі «210990» р.н. НОМЕР_1 , з порушенням п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, рухався по освітлюваній автодорозі Білогір`я - Плужне, а саме по вул. Шевченка смт Білогір`я, зі сторони залізничного переїзду, в напрямку вул.Бондарчука, із пасажиром ОСОБА_6 Рухаючись по вищевказаній автодорозі, з непрацюючими фарами ближнього (дальнього) світла, ОСОБА_4 при достатній видимості, проявив неуважність, не слідкував за дорожньою обстановкою та її зміною, не обрав безпечної швидкості руху, виявивши небезпеку для руху, а саме велосипедиста ОСОБА_7 , який рухався по правій смузі проїзної частини дороги в попутному напрямку, в порушення вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, та відповідно до швидкості руху, дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу, чим порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, в результаті чого на 0км+600м вказаної автодороги здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_7 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: крововиливів під оболонки головного мозку, забою речовини головного мозку, синця навколо лівого ока, субкон`юнктивального крововиливу лівого ока; закритого перелому лівої плечової кістки, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку, що призвели до смерті. Своїми діями підсудний порушив вимоги п.п. 2.9 «а», 12.3, 13.1, 19.1 Правил дорожнього руху України, зміст яких полягає в наступному: 2. Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів:

п.2.9. Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

12. Швидкість руху:

п.12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

13. Дистанція, інтервал, зустрічний роз`їзд:

п.13.1. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

19. Користування зовнішніми світловими приладами:

п.19.1. У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня тяжкості освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається повинні бути увімкнені такі світові пристрої:

а) на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

Вище вказані порушення правил безпеки руху знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками - смерть ОСОБА_7 .

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Підсудний ОСОБА_4 вину свою у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_7 визнав повністю та показав, що 3 листопада 2016 року він з ОСОБА_8 вживали алкоголь, після чого той попросив його завести додому, бо був дуже п?яний. Він погодився, однак у зв?язку з тим, що не знав як ввімкнути в автомобілі світло, їхав з неввімкненими фарами. По дорозі він відчув глухий удар, вийшовши з автомобіля, він побачив на дорозі чоловіка, а поряд велосипед. Він запитав у потерпілого як він себе почуває, той відповів, що добре, в цей час ОСОБА_8 сів за кермо і втік з місця події, а він пішов додому. Додав також, що повністю відшкодував матеріальну шкоду потерпілій. У вчиненому розкаявся.

Крім власного визнання вини, вина ОСОБА_4 у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_7 підтверджується показами потерпілої ОСОБА_5 , в судовому засіданні, яка показала, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в Білогірський ЦРЛ помер її чоловік ОСОБА_7 , з яким вона прожила понад 20 років. Помер він від отриманих внаслідок ДТП травм. Додала також, що підсудний повністю відшкодував матеріальну шкоду, однак внаслідок смерті чоловіка вона зазнала моральних страждань.

Вина підсудного у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть ОСОБА_7 підтверджується змістом протоколів огляду від 04.11.2016 року з фототаблицею, згідно якого оглянуто автомобіль «ВАЗ» моделі «210990» р.н. НОМЕР_1 та зафіксовано пошкодження, слідчого експерименту від 14.04.2017 року, згідно якого ОСОБА_4 відтворює обстановку та обставини ДТП, згідно змісту висновку експерта №305 від 07.12.2016 року ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: крововиливів під оболонки головного мозку, забою речовини головного мозку, синця навколо лівого ока, субкон`юнктивального крововиливу лівого ока; закритого перелому лівої плечової кістки. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупого твердого предмета, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку, що призвели до смерті, відповідно змісту висновку експерта №2117 від 15.11.2016 року, ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп?яніння, вміст етилового алкоголю в крові 1,14 проміле, згідно змісту висновку експерта №150А від 14.06.2017 року, причиною виникнення ДТП з технічної точки зору є кооплекс невідповідності дій водія автомобіля «ВАЗ» моделі «210990» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 вимогам п.12.3, 19.1 (а) ПДР України.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про те, що вина підсудного ОСОБА_4 у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_7 повністю доведена, а його дії правильно кваліфіковані по ч.2 ст.286 КК України.

При призначенні підсудному покарання за вчинений злочин, суд враховує тяжкість вчиненого, обставини справи, особу підсудного.

Підсудний свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, за місцем проживання характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності притягується вперше, має на утриманні малолітню дитину. Вказані обставини пом`якшують покарання.

Обставини, які обтяжують покарання є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

До початку розгляду справи потерпіла ОСОБА_5 подала позов про стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням в сумі 500 000 грн. та 1600 гривень судового збору, мотивуючи його тим, що завдана їй моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала та зазнає до цих пір у зв`язку із втратою близької людини чоловіка, з яким перебувала у шлюбі з 1995 року. В судовому засіданні співвідповідачем по справі за клопотанням ОСОБА_5 залучено ОСОБА_8 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, є власником автомобіля «ВАЗ» моделі «210990» р.н. НОМЕР_1 .

Відповідно до ч.1.ч.6 ст 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути визнана фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи, потерпілим визнається особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї.

Відповідно до ст 1166, ст.1187 ЦК України, шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії заподіювача шкоди були неправомірними, між ними та шкодою є безпосередній причинний зв`язок.

Відповідно до ч.4 ст 1187 ЦК України, якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до п.3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27.03.92 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», володілець джерела підвищеної небезпеки не відповідає за шкоду, заподіяну цим джерелом, якщо доведе, що воно вибуло з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, а не з його вини. Особи, які вчинили ці протиправні дії, відшкодовують шкоду за правилами відповідальності володільців джерел підвищеної небезпеки, а коли цьому сприяла винна поведінка володільця (не була забезпечена належна охорона і т.п.), відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, може бути покладено на особу, що протиправно заволоділа цим джерелом, і на його володільця відповідно до ступеня вини кожного з них. Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

ОСОБА_8 , про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в суд не з?явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає частково.

Відповідно до постанови Білогірського райсуду від 04.04.2017 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст 130 КУпАП, - за те, що 03.11.2016 року біля 18 години він передав керування автомобілем «ВАЗ» моделі «210990» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 , який завідомо для нього перебував у стані алкогольного сп?яніння.

Оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт порушення ОСОБА_4 правил безпеки дорожнього руху, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_7 , який керував транспортним засобом «ВАЗ» моделі «210990» р.н. НОМЕР_1 зі згоди власника ОСОБА_8 , то суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з підсудного ОСОБА_4 та ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_5 по 130 000 грн моральної шкоди з кожного та по 800 грн судового збору з кожного.

Обставини справи та особа підсудного дають суду підстави вважати, що виправлення підсудного можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Згідно довідок експертної установи, витрати пов`язані із залученням експерта під час проведення експертиз становлять 790,96 грн.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 373, 374 КПК України, районний суд

ухвалив :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання у виді 3 роки 6 місяців позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням з призначенням іспитового строку 1 рік 6 місяців

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 790 грн. 96 коп. експертних витрат.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 130 000 (сто тридцять тисяч) грн моральної шкоди та 800 грн судового збору.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 130 000 (сто тридцять тисяч) грн моральної шкоди та 800 грн судового збору.

Речові докази по справі - автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21099» р.н. НОМЕР_1 , одне покривало із переднього пасажирського сидіння, чохол із підголівника водійського сидіння, чохол із підголівника переднього пасажирського сидіння, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 серія НОМЕР_2 видане Красилівським МРЕВ у 2000 році, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 210990 р.н. НОМЕР_1 , серія НОМЕР_3 від 11.08.2006 року виданого Красилівським МРЕВ, поліс обов`язкового страхування вказаного автомобіля № НОМЕР_4 повернути власнику ОСОБА_8 , марлевий тампон із змивами з керма автомобіля, марлевий тампон із змивами з важеля перемикання передач, контрольний відріз марлі на який здійснювалися змиви, уламок пластмаси чорного кольору, довжиною 40 см шириною 2 см, марлевий бинт із змиви речовини бурого кольору знищити, велосипед чоловічий синього кольору з деформованим заднім колесом повернути ОСОБА_5 .

Скасувати арешт , накладений ухвалою Білогірського райсуду від 9 листопада 2016 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Хмельницької області через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити підсудному та прокурору, інші учасники судового провадження можуть отримати копію вироку у суді.

Головуючий