УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Запоріжжя скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність старшого слідчого СВ прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 , старшого слідчого в ОВС прокуратури Запорізької області ОСОБА_7 , щодо неповернення тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_5 зі скаргою на бездіяльність старшого слідчого СВ прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 , старшого слідчого в ОВС прокуратури Запорізької області ОСОБА_7 , щодо неповернення тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України, мотивуючи свої вимоги тим, що в провадженні СВ прокуратури Запорізької області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000443 від 28.07.2017, за ст. ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 303, ч. 2 ст. 302 КК України. 01.09.2017 на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя старшим слідчим прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 було проведено обшук в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , яке орендується фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 . Під час обшуку було вилучено ряд речей та документів. Арешт на майно не накладався, майно досі не повернуто володільцеві, а підстави для його утримання відсутні.

Просив слідчого суддю зобов`язати старшого слідчого прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 та старшого слідчого в ОВС прокуратури Запорізької області ОСОБА_7 повернути тимчасово вилучене в приміщенні підприємця ФОП ОСОБА_5 майно, речі, предмети і документи, під час обшуку проведеного 01.09.2017 за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні представник заявника скаргу підтримав, просив її задовольнити у повному обсязі.

Прокурор проти задоволення скарги заперечувала, просила відмовити в її задоволенні з тих підстав, що вилучені в ході проведення обшуку речі та документи мають важливе значення для розслідування кримінального провадження. Арешт на майно не накладався у зв`язку із тим, що ухвалою слідчого судді надавався прямий дозвіл на відшукання та вилучення спірного майна. Крім того зазначила, що вилучені речі оглянуті та визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши скаргу та долучені до неї матеріали, слідчий суддя встановив наступне.

Слідчим відділом прокуратури Запорізької області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000443 від 28.07.2017 за ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 303, ч. 2 ст. 302 КК України щодо отримання неправомірної вигоди співробітниками ГУНП в Запорізькій області від організаторів місць розпусти у м. Запоріжжі, які організували втягнення осіб в заняття проституцією.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з ч. 1 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.09.2017 в рамках зазначеного кримінального провадження надано дозвіл на обшук у приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , з метою відшукання та вилучення: засобів зв`язку (телефонів, смартфонів, комунікаторів, камер, ноутбуків тощо); документів щодо користування вказаним приміщенням (або щодо інших речових прав на нерухомість) особами, які створили та утримують місце розпусти; документів, файлів (друкованих, рукописних, електронних) щодо осіб, які забезпечують функціонування місця розпусти (адміністратори, бармени, водії, танцівниці, особи, що надають послуги сексуального характеру, тощо); друкованих, рукописних, електронних документів, записів, файлів з приводу забезпечення функціонування місця розпусти (оплата комунальних послуг, послуг інтернет, плата за оренду приміщення, оплата праці найманих працівників, розподіл прибутку між власниками та організаторами місця розпусти, облаштування місця розпусти меблями, іншими предмета інтер`єру, побічні доходи та розходи тощо).

01.09.2017 у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , відбувся санкціонований обшук.

Як випливає з протоколу обшуку від 01.09.2017 під час проведення вищевказаної слідчої дії у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено: особову медичну книжку на ім`я ОСОБА_8 ; договір про стажування ОСОБА_8 ; договори про стажування ОСОБА_9 та ОСОБА_10 і розписки; бланки договорів про стажування; копії паспортів співробітників та копії документів ФОП ОСОБА_5 ; перелік послуг салону; перелік обов`язків запальнички; два зошити с записами; аркуші формату A4 з текстами послуг салону; блокнот; візитні картки; подарункові сертифікати; дві банківські картки «Приватбанку»; п`ять мобільних телефонів марки «Самсунг»; один мобільний телефон марки «Нокіа»; POS термінал для безготівкового розрахунку; металевий сейф; флеш накопичувач інформації; особові медичні книжки співробітників салону.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Проаналізувавши перелік вилученого майна та вищеприведені норми права, слідчий суддя доходить висновку, що вилучене під час проведення обшуку майно (за виключенням металевого сейфу), не є тимчасово вилученим, оскільки ухвалою слідчого судді про дозвіл на обшук надавався дозвіл на відшукання та вилучення спірного майна.

В даному випадку обшук та вилучення майна (за виключенням металевого сейфу) відбувся в межах, встановлених ухвалою слідчого судді, отже таке майно не потребувало накладення арешту.

Як встановлено слідчим суддею, досудове розслідування кримінального провадження № 0000443 від 28.07.2017 за ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 303, ч. 2 ст. 302 КК України, в межах якого проводився обшук, триває.

Вилучене під час обшуку майно оглянуто, що підтверджується протоколом огляду від 02.09.2017, складеним слідчим в ОВС СВ прокуратури Запорізької області ОСОБА_7 .

Як випливає з постанови слідчого ОСОБА_7 від 02.09.2017 вилучене в ході обшуку майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Арешт на майно не накладався.

Враховуючи наведені вище обставини справи та вимоги закону, слідчий суддя доходить висновку, що підстави для повернення вилученого майна (за виключенням металевого сейфу) не встановлені, а тому відсутня бездіяльність з боку слідчих щодо його неповернення, відтак скарга в цій частині задоволенню не підлягає.

Що стосується питання правомірності утримання металевого сейфу, слідчий суддя вважає, що дане майно підлягає поверненню володільцеві, оскільки його вилучення відбулось за межами, визначеними ухвалою слідчого судді про дозвіл на обшук.

Так, згідно зі ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Завданнями кримінального провадження відповідно до ст. 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Частиною 2 ст. 307 КПК України визначено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого під час досудового розслідування, ухвала слідчого судді може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За викладених обставин, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність зобов`язання слідчого, який здійснює досудове розслідування даного кримінального провадження, повернути заявникові частину вилученого майна, а саме металевий сейф.

Підсумовуючи викладене, скарга задовольняється частково.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000443 від 28.07.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 303, ч. 2 ст. 302 КК України, негайно повернути ОСОБА_5 тимчасово вилучене в ході проведення 01.09.2017 обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: металевий сейф.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1