Справа № 464/1122/18
пр.№ 1-кп/464/224/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.04.2018 м.Львів
Сихівський районний суд м.Львова
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження №464/1122/18, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за
№0000660 від 24 лютого 2018 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Воля Садківська Мостиського району Львівської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працює, з вищою освітою, розлучений, українець, громадянин України, судимості не має,

за ч.4 ст.296 КК України,
за участю сторін кримінального провадження: прокурора Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,
у с т а н о в и в:
ОСОБА_3 23.02.2018, близько 21:00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в маршрутному таксі №46 по вул. Зелена 263 у м. Львові, діючи з хуліганських мотивів та явної неповаги до установлених норм поведінки, нехтуючи елементарними правилами моральності та добропристойності, грубо порушуючи громадський порядок в громадському транспорті, ігноруючи існуючими в суспільстві елементарними правилами поведінки, діючи з особливою зухвалістю, виражаючись нецензурними словами, демонстративно наніс удар головою по обличчі потерпілого ОСОБА_6 , спричинивши останньому синець на обличчі, який відноситься до легкого тілесного ушкодження. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 дістав із поясної кобури наявний у нього, попередньо заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, стартовий пістолет «Сarrera rs-34» № НОМЕР_1 , споряджений холостими патронами калібру 9 мм, призначений для стрільби (відстрілу) патронів, споряджених шумовими набоями, перезарядивши його, направив в область голови потерпілого ОСОБА_6 , створюючи реальну загрозу для життя та здоров`я останнього, в результаті чого було зупинено нормальний рух маршрутного таксі №46.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю із застосуванням предмета, спеціально пристосованого та заздалегідь заготовленого до нанесення тілесних ушкоджень, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , під час досудового розслідування 28 лютого 2018 року уклали угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_3 беззастережно визнав винуватість у вчиненому та сторони дійшли згоди щодо призначення останньому покарання за ч.4 ст.296 КК України у виді 3 років позбавлення волі зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України. При цьому, обираючи вид і міру покарання підозрюваному, сторони врахували ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, щире каяття ОСОБА_3 у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, а також і обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_3 роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди та він дав згоду на її затвердження. Потерпілий ОСОБА_6 надав дозвіл прокурору у кримінальному провадженні на укладання угоди про визнання винуватості із підозрюваним ОСОБА_3 .
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому. Ствердив, що розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання.
Заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, які просять затвердити угоду про визнання винуватості, потерпілого та його представника, які щодо затвердження такої не заперечили, суд приходить до наступного висновку з огляду на таке.
Кваліфікація дій ОСОБА_3 за ч.4 ст.296 КК України є вірною, так як він вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю із застосуванням предмета, спеціально пристосованого та заздалегідь заготовленого до нанесення тілесних ушкоджень.
Судом встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, укладена у кримінальному провадженні угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст.ст.468, 469, 472, 474 КПК України, підстави відмови у затвердженні за ч.7 ст.474 КПК України відсутні, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; сторони дійшли зазначеної угоди добровільно, без будь-якого впливу зі сторони; обвинувачений має реальну можливість виконати всі взяті на себе за угодою зобов`язання; міра покарання, яка узгоджена сторонами, відповідає вимогам КК України. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст.473, 476 КПК України.
Згідно з приписами п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. Якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання (ч.1 ст.475 КПК України).
Враховуючи вищенаведене, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши відповідність угоди про визнання винуватості вимогам кримінального процесуального закону, суд приходить до висновку, про можливість ухвалення в даному кримінальному провадженні обвинувального вироку відносно ОСОБА_3 , яким затвердити угоду про визнання винуватості, визнати обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.314, 368-371, 373, 374, 475 КПК України,
у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 лютого 2018 року між ОСОБА_3 та прокурором Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 у кримінальному провадженню №0000660 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, та призначити покарання у виді
3 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробовуванням, призначивши іспитовий строк 1 (один) рік.
Згідно з ч. 1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази:
-пістолет стартовий CARRERA RS-34 та 4 набої до нього /постанова про визнання речовим доказом від 26 лютого 2017 року/, які передано на зберігання до камери схову речових доказів Сихівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області повернути ОСОБА_3 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий ОСОБА_1