Справа № 529/534/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2017 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

та ОСОБА_4

з участю:

прокурорів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,-

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

та потерпілого ОСОБА_9 ,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Диканька, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, військовозобов"язаного, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні ним злочину, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_7 , 22. 05. 2017 року, близько 20 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись спільно з потерпілим ОСОБА_9 по вул. Свердлова, в смт. Диканька Полтавської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх настання, умисно наніс потерпілому один удар кулаком правої руки в область обличчя, від чого потерпілий упав на асфальтовану поверхню. Але, обвинувачений наніс ще один удар правою ногою в область обличчя від чого потерпілий втратив свідомість. Внаслідок цих дій обвинувачений спричинив тілесні ушкодження потерпілому у виді гематоми та саден шкіри голови, верхніх і нижніх кінцівок, субконьюнктивального крововиливу лівого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи кваліфікуються у своїй сукупності як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

При розгляді справи в суді обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України визнав та пояснив, що дійсно він 22. 05. 2017 року, близько 20 год. 30 хв., після відпочинку та вживання алкогольних напоїв, будучи в стані алкогольного сп"яніння повертався додому. По вулиці разом з ним йшов і потерпілий ОСОБА_9 . Він будучи обуреним на висловлювання потерпілого в його адресу наніс потерпілому ОСОБА_9 один удар кулаком правої руки в область обличчя, від чого потерпілий упав на асфальтне покриття. Але, він не зупинився та наніс ще декілька ударів ногами в область голови потерпілого. Після цього, він підняв потерпілого та відвівши його до нього додому, а потім сам пішов до себе додому. Щиро розкаюється у вчиненому. Разом з тим заперечував той факт, що він крім нанесених двох ударів потерпілому ОСОБА_9 більше ударів не наносив, але в кінці розгляду справи змінив свої покази, зазначив, що не пам"ятає кількість нанесених ним ударів. Також, він на його думку не має ніякого відношення вибитого зуба у потерпілого по справі.

Незважаючи на фактичне визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_7 , його винуватість у скоєнні інкримінованого йому злочині,передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України повністю доведена зібраними та перевіреними судом належними та допустимими доказами:

- витягом з кримінального провадження № 0000133 від 24 травня 2017 року дослідженому в судовому засіданні, з якого вбачається, що 22.05.2017 року не встановлена особа, перебуваючи на АДРЕСА_2 підійшла до потерпілого ОСОБА_9 та безпричинно нанесла останньому один удар кулаком правої руки в область обличчя, чим спричинила ОСОБА_9 тілесні ушкодження;

- рапортом інспектора чергового СРПП №2 Диканського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_10 , дослідженого в судовому засіданні, з якого вбачається, що 24 травня до чергової частини надійшло повідомлення з Диканської ЦРЛ, що в лікарняний заклад звернувся ОСОБА_9 з тілесними ушкодженнями , які він отримав від невідомої особи;

-протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення дослідженого в судовому засіданні , з якого вбачається, що, що 24.05.2017 року близько 12 год. 30 хв. до Диканського ВП ГУНП в Полтавській області звернувся з заявою потерпілий ОСОБА_9 , який повідомив, що 21 .05.2017 року близько 21 години обвинувачений ОСОБА_7 наніс йому тілесні ушкодження. Просив видати йому направлення на СМЄ;

- показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який в судовому засіданні розповів, що він вдень 22 травня 2017 року перебував на території смт. Диканька та з своїми знайомими вживав алкогольні напої. Цього ж дня він перебував в гостях у свого знайомого ОСОБА_11 , який проживає поблизу магазину "Вікторія", що в смт. Диканька. В гостях він вживав алкогольні напої та сп`янів, але усвідомлював свої дії. Близько 20 год. 30 хв. він залишив будинок свого знайомого і попрямував в бік свого дому. Біля магазину "Вікторія" він помітив обвинуваченого ОСОБА_7 , який був в стані алкогольного сп"яніння. Поспілкувавшись з обвинуваченим він пішов далі по вулиці. Будь-яких конфліктних ситуацій між ними не виникало. Коли він дійшов до господарства ОСОБА_12 його наздогнав обвинувачений ОСОБА_7 . Коли вони пройшли декілька метрів обвинувачений підійшов до нього з переду та загородив йому дорогу. Потім обвинувачений кулаком правої руки наніс йому удар в ліве око. Від нанесеного удару він упав на асфальтовану поверхню дороги вдарившись потилицею. Він намагався піднятися, але обвинувачений наніс йому удар правою ногою в область носа. Від отриманого удару він втратив свідомість та не пам"ятає про те чи наносив йому обвинувачений ще які небудь удари. Отямився він уже вдома. Коли йому обвинувачений наносив удари поряд сторонніх осіб не було. У зв`язку з нанесенням йому ударів обвинуваченим у нього появився синець під лівим оком, відчувався біль в області потилиці, біль в області носа, біль в області верхніх зубів, які на час огляду експерта залишалися на своєму місті але хиталися;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , який в судовому засіданні пояснив, що він з своєю сім"єю проживає в АДРЕСА_2 . 22 травня 2017 року, близько 20 год. 30 хв. він знаходився біля свого будинку та розмовляв з сусідкою ОСОБА_14 та бачив як по вулиці йшов потерпілий ОСОБА_9 , а поряд з ним невідомий йому чоловік, як пізніше дізнався, ним був обвинувачений ОСОБА_7 . Вказані особи вели себе спокійно, ніяких сварок між ними чути не було. Їх поведінка осіб дала змогу йому зрозуміти, що вони перебували в стані алкогольного сп`яніння. Коли вказані особи пройшли повз нього по вул. Свердлова на відстань 50 метрів він побачив як обвинувачений ОСОБА_7 підійшов потерпілого з переду та різко наніс один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_9 . Потерпілий від нанесеного удару впав на спину, на асфальтне покриття. Коли потерпілий перебував на асфальтному покритті дороги до нього знову підійшов обвинувачений ОСОБА_7 та наніс правою ногою обутою в черевик удар в область обличчя потерпілого ОСОБА_9 . Через деякий час Косинський піднявся з асфальту і разом з обвинуваченим ОСОБА_7 пішли по АДРЕСА_2 далі;

- показаннями свідка ОСОБА_15 , яка в судовому засіданні підтвердила покази свідка ОСОБА_13 та доповнила, що коли обвинувачений ОСОБА_7 наніс удав в обличчя потерпілому ОСОБА_9 , вона йому закричала, щоб він залишив потерпілого та попросила свого зятя розборонити вказаних осіб;

- показаннями свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які в судовому засіданні повідомили , що обидві проживають по АДРЕСА_2 і 22 травня 2017 року, коли у вечірній час перебували на вулиці бачили, як обвинувачений ОСОБА_7 , який перебував в стані алкогольного сп"яніння наносив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 , який також був в стані алкогольного сп"яніння. ОСОБА_7 наніс удар кулаком потерпілому в обличчя. Від отриманого удару ОСОБА_9 впав на асфальт. Після цього обвинувачений наніс удар ногою по спині потерпілого, а коли той почав самостійно підніматися, то ОСОБА_7 наніс ще один удар потерпілому в обличчя. Почувши крики їхня сусідка ОСОБА_18 покликала свого зятя, який перешкодив ОСОБА_7 продовжувати наносити удари потерпілому ОСОБА_9 ;

- показаннями свідка ОСОБА_19 , яка в судовому засіданні повідомила, що вона є дружиною потерпілого ОСОБА_9 . Близько 21 години 22 травня 2017 року вона дізналася проте що її чоловіка було дуже побито. Коли вона прийшла до будинку де мешкав її чоловік то побачила його обличчя в крові, а з його носа бігла кров. Наступного дня вона дізналася , що її чоловіка побив обвинувачений ОСОБА_7 ;

- висновком експерта від 25 травня 2017 року дослідженого в судовому засіданні з якого вбачається, що вказаної дати був оглянутий судовим експертом обвинувачений ОСОБА_9 .. Оглядом було встановлено, що на тілі обвинуваченого маються тілесні ушкодження виді гематоми та саден шкіри голови, верхніх і нижніх кінцівок, субконьюнктивального крововиливу лівого ока, які могли утворитись не меш ніж від 6-7ми кратних дій тупих предметів, якими могли бути пальці рук людини, стиснуті в кулак, нога людини у взутті, або інші предмети з подібними характеристиками, можливо в строк вказаний потерпілим та кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження , що спричинили короткочасний розлад здоров"я.

Показаннями в суді судового експерта ОСОБА_20 , який пояснив, що він дійсно проводив експертні дослідження обвинуваченому ОСОБА_9 і повністю підтверджує винесений ним висновок від 25 травня 2017 року. Будь-яких інших тілесних ушкоджень на тілі підекспертного під час його огляду виявлено ним не було.

При цьому, суд не бере до уваги твердження потерпілого ОСОБА_9 щодо спричинення йому обвинуваченим ОСОБА_7 тілесного ушкодження у виді вибиття йому одного переднього зуба. Так в судовому засіданні не було добуто жодного допустимого і належного доказу про факт спричинення такого ушкодження потерпілому обвинуваченим по справі. Як пояснили свідки, які були допитані в судовому засіданні вони особисто не бачили після закінчення конфлікту між обвинуваченим і потерпілого наявність у останнього вибитого зубу. З цього приводу потерпілий їм нічого не говорив. Судовий медичний експерт ОСОБА_20 , який проводив огляд потерпілого на предмет наявності тілесних ушкоджень на тілі потерпілого в суді заперечував той факт, на час огляду потерпілого в останнього були пошкоджені зуби. Хоча, пізніше вказаний експерт після огляду медичної документації наданої йому потерпілим ОСОБА_9 з метою проведення додаткової судово-медичної експертизи, частково змінив свою думку, щодо наявних на тілі потерпілого тілесних ушкоджень, але підтвердити це офіційно не зміг, так як потерпілий, відмовився проходити вказану експертизу. В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 до суду подав письмову заяву, якою підтвердив факт своєї відмови від проведення додаткової судово-медичної експертизи за ухвалою суду.

За вказаних обставин суд вважає безпідставним твердження потерпілого ОСОБА_9 і заявленим з метою збільшити відповідальність обвинуваченого ОСОБА_7 за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_7 за статтею 125 ч. 2 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я є вірною, так як обвинувачений ОСОБА_7 , 22. 05. 2017 року, близько 20 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись спільно з потерпілим ОСОБА_9 по вул. Свердлова, в смт. Диканька Полтавської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх настання, умисно наніс потерпілому один удар кулаком правої руки в область обличчя, від чого той упав на асфальтовану поверхню, а потім ще завдав декілька ударів ногами в область обличчя та тулуба потерпілого від чого останній вже втратив свідомість, внаслідок чого спричинив тілесні ушкодження потерпілому, які кваліфікуються у своїй сукупності як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за статтею 125 ч. 2 КК України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує, відсутність тяжких наслідків, активне сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику на особу обвинуваченого по місцю його проживання.

Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд по справі вбачає вчинення злочину в стані алкогольного сп"яніння.

Представник уповноваженого органу з питань пробації в суді пояснила, що на обвинуваченого ОСОБА_7 працівниками відділу складено досудову доповідь, згідно якої встановлено, що вказаний правопорушник характеризується позитивно, стосунки із рідними та близькими хороші, підтримує з ними тісні зв`язки та має постійну підтримку з їхнього боку.

На думку органу пробації, беручи до уваги всю інформацію, що характеризує вказаного обвинуваченого, його спосіб життя, його виправлення можливе при призначенні покарання без позбавлення волі.

Беручи до уваги викладене, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризуються позитивно, є особою молодого віку, є працездатним, вперше притягується до кримінальної відповідальності, а тому за таких обставин, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе та досягне мети при призначенні йому покарання у виді штрафу передбаченого санкцією ч. 2 ст. 125 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 під час досудового розслідування не застосовувався і на час судового розгляду учасниками кримінального провадження не заявлялись клопотання про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу, тому суд у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України не вправі з власної ініціативи обирати запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Вирішуючи цивільний позов позивача ОСОБА_9 суд дійшов наступних висновків.

Так, як від неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_7 потерпілий ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а тому обвинувачений повинен відшкодувати потерпілому витрачені останнім кошти на лікування, а саме на частково на проїзд до місця проходження лікування та кошти за лікування, про що в суді не заперечував і сам обвинувачений ОСОБА_7 .

За вказаних обставин суд вважає, що в рахунок відшкодування понесених потерпілим ОСОБА_9 матеріальних збитків на придбання ліків для свого лікування з урахування думки обвинуваченого по справі, з останнього слід стягти кошти в сумі 100 грн. 31 коп., а в іншій частині стягнення матеріальної шкоди позивачу слід відмовити за безпідставністю, так як потерпілий суду не надав належних та допустимих доказів про реальні витрати на придбання ліків необхідних для лікування отриманої травми в наслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_7 .

Вирішуючи розмір моральної шкоди, яку обвинувачений ОСОБА_7 повинен відшкодувати потерпілому суд бере до уваги наступне.

Згідно з пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

За вказаних обставин суд враховує характер злочину, глибину душевних страждань потерпілого та врахував матеріальне становище самого обвинуваченого, який є непрацевлаштованим, а також керується принципами розумності та справедливості, та вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 підлягає стягненню 5 000 грн., в якості відшкодування завданої моральної шкоди, яка полягає у фізичному болі та стражданнях, які потерпілий зазнав, у зв`язку з ушкодженням його здоров`я, а також у душевних стражданнях, які потерпілий зазнав, у зв`язку з протиправною поведінкою відносно нього обвинуваченого.

Таким чином, з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 підлягає стягненню 100 грн. 31 коп. в якості відшкодування завданої матеріальної шкоди та 5 000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, а всього 5100 грн. 31 коп., в решті позову потерпілому ОСОБА_21 , а в іншій частині позовних вимог, позивачу слід відмовити за безпідставністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 31, 369 - 371, 373- 377, 391, 395 КПК України, суд , -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого статтею 125 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот ). грн.00 коп.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 завдану матеріальну шкоду в сумі 100 гривень 31 копійок та завдану моральну шкоду в сумі 5 000 гривень, а всього в сумі 5 100 (п"ять тисяч сто )грн. 31 коп.

В іншій частині позивних вимог позивачу ОСОБА_9 відмовити за безпідставністю.

Згідно зі ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Диканський районний суд, за виключення оскарження обставин, які ніким не оспорювалися та не досліджувалися в суді.

Головуючий: