АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 593/283/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/789/73/18 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2018 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваної ОСОБА_7

при секретарі ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Тернопільської області матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваної ОСОБА_7 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бережанського районного суду Тернопільської області від 01 березня 2018 року,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Бережанського районного суду Тернопільської області від 01 березня 2018 року задоволено клопотання слідчого СВ Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області, погоджене прокурором Бережанського відділу Теребовлянської місцевої прокуратури, про застосування запобіжного заходу тримання під вартою до

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ужгорода Закарпатської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та застосовано запобіжний захід - тримання під вартою із визначенням розміру застави в сумі 52 860 грн. із покладенням на неї відповідних обовязків у випадку внесення такої.

Датою закінчення дії ухвали зазначено 14 год 00 хв. 27 квітня 2018 р.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, слідчим СВ Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052 від 26 лютого 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

У клопотанні зазначено, що 26 лютого 2018 року близько 11 години, у ОСОБА_7 , яка в цей час перебувала у селі Комарівка, Бережанського району Тернопільської області, виник злочинний намір, спрямований на умисне таємне викрадення чужого майна шляхом проникнення у житло під приводом збору коштів для хворої дитини.

Реалізовуючи свій злочинний намір, переслідуючи корисливу мету наживи, близько 11 години 26 лютого 2018 року ОСОБА_7 зайшла до житлового будинку ОСОБА_9 , що в с. Комарівка Бережанського району Тернопільської області, куди її впустив малолітній син потерпілої ОСОБА_10 , 2012 р.н., якому вона повідомила неправдиві відомості про необхідність зайти у будинок щоб почекати на його матір та переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає, оскільки дитина ОСОБА_11 перебувала в одній із кімнат, проникла у приміщення спальної кімнати, звідки умисно таємно викрала золоті ювелірні вироби, а саме: золоте кільце з білим камінчиком вагою 8,72 грами, 750 проби, вартістю 13 415 грн., золоте кільце з червоним камінчиком вагою 4,27 грами, 375 проби, вартістю 3 284 грн., золоте кільце з гравіюванням вагою 4,36 грами, 375 проби, вартістю 3 353 грн., золотий ланцюжок вагою 9,73 грами, 750 проби, вартістю 14 969 грн., підвіску вагою5,98 грами, 750 проби, вартістю 9 199 грн., на загальну суму 44 220 гривень, що належать ОСОБА_9 .

Із викраденим майном ОСОБА_7 , вийшла із житлового будинку ОСОБА_9 , отримавши реальну можливість розпоряджатися цим майном на власний розсуд.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що із врахуванням особи підозрюваної, того, що підозрювана ОСОБА_7 часто їздить по населених пунктах території України з метою власного збагачення шляхом крадіжок, постійно відсутня по місцю проживання, підтримує стосунки з особами, які ведуть антисоціальний спосіб життя, немає постійного джерела доходу, відсутність міцних соціальних зв`язків, характер вчинення злочину, а також того, що підозрювана вчинила тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, будучи при цьому підозрюваною у іншому кримінальному правопорушенні, існують ризики, що остання зможе вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілого та свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , які дали показання щодо обставин вчиненого злочину.

З урахуванням існування всіх зазначених ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та з метою їх запобігання, а також оцінюючи сукупність всіх обставин, передбачених ст.178 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку про неможливість застосування більш мякого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою із визначенням суми застави, яка достатньою мірою буде гарантувати виконання ОСОБА_7 покладених на неї обовязків.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, захисник підозрюваної ОСОБА_7 - ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, оскільки вважає її незаконною та необгрунтованою, та постановити нову ухвалу, якою запобіжний захід підозрюваній ОСОБА_7 змінити на більш мякий, або у разі залишення запобіжного заходу без змін зменшити розмір застави до 20 000 гривень.

Зокрема вказує, що слідчий суддя не врахував того, що підозрювана свою вину у вчиненому злочині повністю визнала, повернула викрадене та активно сприяє розкриттю злочину.

Крім того, зазначає, що судом не взято до уваги те, що матеріальна шкода відсутня, підозрювана ОСОБА_7 раніше не судима, до кримінальної відповідальності не притягувалася, а вчинений нею злочин не повязаний з небезпекою проти життя чи здоровя людей.

Стверджує, що наявність вищевказаних обставин, які слідчий суддя не взяв до уваги, дають підстави для застосування відносно ОСОБА_7 більш мякого запобіжного заходу, зокрема, домашнього арешту або особистого зобовязання.

Також вказує, що оскільки підозрювана не має постійного місця роботи, застава у розмірі 52 860 гривень є непомірною.

Заслухавши доповідь судді, підозрювану та її захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу захисника із наведених в ній мотивів, прокурора, який заперечував проти задоволення вказаної апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підозрюваної ОСОБА_7 - ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів справи, слідчим СВ Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052 від 26 лютого 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

27 лютого 2018 року о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_7 було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК України.

28 лютого 2018 року слідчим СВ Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області лейтенантом поліції ОСОБА_14 , за погодженням з процесуальним прокурором - прокурором Бережанського відділу Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_15 повідомлено ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

01 березня 2018 року слідчий СВ Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області звернувся до слідчого судді Бережанського районного суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи його тим, що вона обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого їй злочину, а також наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, тому з метою виконання підозрюваною процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні її під час досудового розслідування належить утримувати під вартою.

01 березня 2018 р. ухвалою слідчого судді Бережанського районного суду вказане клопотання задоволено та застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави в сумі 52 860 грн. з покладенням на неї відповідних обовязків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.

Обираючи відносно підозрюваної запобіжний захід у виді взяття під варту, суд перевірив, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена прокурором та сумнівів не викликає.

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини, визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам - є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи. Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , відомості про її особу, спосіб життя та соціальні звязки.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправданим за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (Лабіта проти Італії № 26772/95).

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

При цьому, застосувавши до підозрюваної запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого, врахувавши конкретні обставини кримінального провадження, також дійшов вірного висновку щодо можливості визначення підозрюваній ОСОБА_7 розміру застави відповідно до ч.ч.4,5 ст.182 КПК України саме в сумі 52 860 грн.

Колегія суддів вважає, що, враховуючи суспільну небезпеку вчиненого злочину, інші дані про її особу, які наведені у клопотанні слідчого та яким під час судового засідання слідчим суддею була надана вірна оцінка, на даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід із встановленням розміру застави у вказаній сумі з покладенням на неї відповідних обовязків, у разі внесення такої зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором, що виключає собою можливість застосування відносно підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, слідчий суддя також правильно звернув увагу і на те, що ОСОБА_7 є підозрюваною у вчиненні іншого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України відомості про яке внесені до ЄРДР, що, на думку колегії суддів, свідчить про її підвищену суспільну небезпеку як особи, яка, перебуваючи на волі, продовжить вчиняти й інші кримінальні правопорушення, отже, вказує на наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Те, що ОСОБА_7 має намір переховуватись від досудового розслідування також підтверджується і рапортом о/у СКП Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області, згідно якого остання, в колі своїх близьких знайомих, які є свідками даного злочину, розповідала, що має намір уникнути відповідальності шляхом переховування від слідства або виїздом за кордон.

За таких обставин ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та обрання підозрюваній ОСОБА_7 більш мякого запобіжного заходу, про що йдеться в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів Апеляційного суду дійшла остаточного висновку про залишення апеляційної скарги захисника підозрюваної ОСОБА_7 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 309, 407 ч. 3 п. 1, ч.1 418, 422 КПК України, колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Тернопільської області -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_7 - ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бережанського районного суду від 01 березня 2018 року про обрання підозрюваній ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - без змін.

Ухвала Апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2