Справа №573/142/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/71/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 573/142/18 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 29 січня 2018 року, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту,

ВСТАНОВИЛА:
Старший слідчий СВ Білопільського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 за погодженням з начальником Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_9 звернувся до Білопільського районного суду Сумської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 без права внесення застави, мотивуючи його наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, ризиків, передбачених п.п.2,3,5 ч.1 ст.177 КПК, та неможливістю застосування до нього менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у тому, що 27 січня 2018 року близько 20 години 00 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на вул. Савчуківка у м. Білопілля, побачив раніше незнайому йому неповнолітню ОСОБА_11 та безпричинно, з хуліганських спонукань вирішив завдати їй тілесні ушкодження. Підійшовши до господарства АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 взяв із купи цеглину та пішов швидким кроком за ОСОБА_11 . Наздогнавши її біля господарства №17, ОСОБА_7 , грубо порушуючи громадський порядок, діючи з особливою зухвалістю, застосовуючи цеглину як предмет, заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, наніс потерпілій удар цеглиною по голові, від якого вона впала на землю. Не зупиняючись на скоєному, ОСОБА_7 наніс ОСОБА_11 ще один удар цеглиною по голові, після чого поклав цеглину до свого рюкзака та пішов з місця події. Внаслідок вищевказаних дій ОСОБА_11 госпіталізовано до Білопільської ЦРЛ, де було встановлено діагноз: «Відкрита непроникаюча черепно - мозкова травма. Забійна рвана рана потиличної і тім`яної ділянки зліва».

Ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 29 січня 2018 року в задоволенні вказаного клопотання старшого слідчого відмовлено. До ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю та покладено наступні обов`язки : прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк заздалегідь повідомити про це; не відлучатися за межі місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, в період з 18 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин; утриматися від спілкування з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні;

повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання. Строк дії, покладених на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язків встановлено до 26 березня 2018 року включно.

Слідчий суддя, відмовляючи в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обираючи стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, і на які вказує старший слідчий в клопотанні, але слідчим і прокурором не доведено недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

За змістом доводів апеляційної скарги прокурор вказує на її постановлення з порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідність викладених в ній висновків, фактичним обставинам кримінального провадження, встановленим під час розгляду клопотання.

Так, вказує, що слідчий суддя належним чином не врахував обставини, які на думку прокурора, є вагомими та свідчать про існування ризиків, зазначених в клопотанні, зокрема, що злочин було вчинено поряд з місцем проживання потерпілої та свідків, а отже підозрюваний зможе впливати на потерпілу з приводу зміни наданих нею показів. При цьому зауважує, що на даний час саме показання потерпілої у кримінальному провадженні мають ключове значення, оскільки безпосередніх свідків злочину не було, і від них, в переважному, залежить кваліфікація вчиненого ним кримінального правопорушення.

Вважає, що суд неповно дослідив заявлений слідчим ризик вчинення іншого злочину, з огляду на те, що підозрюваний вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, у вечірній час на вулиці, де не було інших людей, без наявних причин чи підстав, будучи завідомо сильнішим за потерпілу, за допомогою пристосованого для цього предмету, наніс їй два удари в життєво важливий орган - цеглиною по голові і його психічний стан на даний час не визначений. Вказує, що вчинений злочин набув розголосу і викликав суспільний резонанс. Тому вважає, що старшим слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою для запобігання встановленим ризикам.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримку апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , думку підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 про законність ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в провадженні Білопільського ВП ГУ НП в Сумській області перебуває кримінальне провадження за №0000040 від 28 січня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

27 січня 2018 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст.208 КПК України та 28 січня 2018 року вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

29 січня 2018 року старший слідчий СВ Білопільського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 за погодженням з начальником Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_9 звернувся до Білопільського районного суду Сумської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 без права внесення застави, у задоволенні якого ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 29 січня 2018 року відмовлено та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 18-00 год. до 07-00 год. з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Колегія суддів вважає рішення суду законним, обґрунтованим та не може погодитися з доводами прокурора виходячи з наступного.

Одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.176 КПК України є домашній арешт.

Зі змісту ст.181 КПК України слідує, що домашній арешт як вид запобіжного заходу може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.

В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, перевіряючи законність, вмотивованість та обґрунтованість клопотання старшого слідчого, яке було погоджено з прокурором про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу, у відповідності до вимог ст.ст.193, 194 КПК України, вислухав учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні старшого слідчого.

Колегія суддів, перевіривши та проаналізувавши надані суду матеріали, погоджується з висновком слідчого судді, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, існують ризики, передбачені п.п.2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, на які посилається старший слідчий у клопотанні, що підтверджується доказами наявними в матеріалах клопотання та провадження.

Слідчий суддя, оцінивши обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема, що підозрюваний є напівсиротою, виховується батьком та бабою, має постійне місце проживання, навчається у загальноосвітній школі, виключно позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, неодноразово приймав участь у спортивних змаганнях, де отримував призові місця, має відзнаки за активну участь у шкільних заходах, вперше вчинив кримінальне правопорушення, керуючись нормами ст.ст.177, 194 КПК України, прийшов до правильного висновку про необхідність застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, вірно вказавши, що тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_7 не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, а тому доводи прокурора у кримінальному провадженні щодо недостатності застосування відносно нього більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою для запобігання ризикам зазначеним в клопотанні за відсутності конкретних фактів ухилення ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду, невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків, не свідчить про необхідність застосування до нього виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Безпідставними є й посилання прокурора на те, що слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали не було належним чином враховано, що злочин було вчинено поряд з місцем проживання потерпілої та свідків, а отже підозрюваний зможе впливати на потерпілу з метою зміни наданих нею показів, які на думку прокурора, мають ключове значення з огляду на те, що безпосередніх свідків злочину не було, і від них, в переважному, залежить кваліфікація вчиненого ним кримінального правопорушення, оскільки дані обставини в повній мірі враховані слідчим суддею при обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із покладенням на нього, в тому числі обов`язку утриматися від спілкування з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні, що у разі його невиконання, дає прокурору, слідчому за погодженням з прокурором можливість звернутися з клопотанням про зміну запобіжного заходу.

Враховуючи встановлені слідчим суддею та перевірені апеляційною інстанцією обставини, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду, а така обставина, як тяжкість покарання, сама по собі не може слугувати підставою для обрання того чи іншого запобіжного заходу, та враховується в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного вище, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 29 січня 2018 року, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.