Справа № 481/817/17
Провадж.№ 1-кп/481/106/2017
В И Р О К
іменем України

30.11.2017 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Новий Буг, Миколаївської області кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000352 від 20 червня 2017 року
по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кочулія, Кантемирського району, Республіка Молдова, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
по даному кримінальному провадженню обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України;
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ :
Судом встановлено та визнано доведеним, що 20.06.2017 року, приблизно об 11 годині 30 хвилин, між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 відбувався конфлікт на подвір`ї потерпілої по АДРЕСА_1 . В ході сварки обвинувачений ОСОБА_3 навмисно наніс потерпілій один удар кулаком правої руки в обличчя, а саме носа потерпілої ОСОБА_5 та один удар дерев`яною палицею, яку тримав у лівій руці в область лівої частини обличчя. В результаті чого спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді: двох саден на лобі, синця на віях лівого ока, синця на спинці носа, поперечного перелому кісток носа без зміщення кісткових фрагментів, посттравматичного гострого риніту, забитої рани в лівій щелепі, ссадна на правому передпліччі. Згідно висновку експерта спричинені тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Таким чином, своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.125 КК України, а саме умисне нанесення легких тілесних ушкоджень що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в нанесенні потерпілій тілесних ушкоджень визнав, погодився із всим, що викладено у обвинувальному акті. Давати показання суду відмовився на підставі ст. 63 Конституції України, що є його правом.
Потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що 20.06.2017 року близько 12:00 години на території подвір`я за місцем її проживання у с. Розанівка, Новобузького району, Миколаївської області відбувалась сварка між обвинуваченим ОСОБА_3 та її чоловіком ОСОБА_6 . Коли потерпіла намагалась їх розборонити та виштовхати обвинуваченого з двору то останній розвернувся та наніс їй кулаком правої руки один удар в область носа, та один удар дерев`яною палицею, яку тримав у лівій руці в область лівого ока. В результаті чого вона отримала числені тілесні ушкодження і була змушена звернутися за медичною допомогою.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суду пояснили, що 20.06.2017 року в обідній час на території подвіря домоволодіння потерпілої у с. Розанівка, Новобузького району, Миколаївської області відбулася сварка та штовханина між обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_6 . Коли потерпіла ОСОБА_5 підійшла до них та намагалась розборонити, то обвинувачений ОСОБА_3 наніс їй кулаком правої руки один удар в область носа, та один удар дерев`яною палицею, яку тримав у лівій руці в область лівого ока. В результаті чого вона отримала числені тілесні ушкодження і була змушена звернутися за медичною допомогою.
Показання потерпілої та усіх свідків є послідовними, логічними та узгоджуються між собою, стабільні, не суперечливі, підтверджені взаємно, а тому суд немає підстав сумніватися в їх правдивості.
Крім того, судом досліджені письмові матеріали кримінального провадження із яких встановлено наступне:
Згідно висновку експерта № 115, виготовленого в період з 21.06.2017 року по 25.06.2017 року, у ОСОБА_5 встановлені тілесні пошкодження у виді двох саден на лобі, синця на віях лівого ока, синця на спинці носа, поперечного перелому кісток носа без зміщення кісткових фрагментів, посттравматичного гостого риніту, забитої рани в лівій щелепі, ссадна на правому передпліччі. Дані ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.к.п. 19-20).
Вказаний висновок експерта є повним, із наданням чітких відповідей на поставлені запитання, науково обґрунтованими та узгоджується по змісту із іншими доказами по справі, тому суд бере його до уваги, як доказ доведеності вини обвинуваченого.
З протоколів проведення слідчих експериментів від 29.06.2017 року за участю потерпілої ОСОБА_9 (а.к.п.28-32), від 29.06.2017 року за участі свідка ОСОБА_6 ( а.к.п. 33-37), від 29.06.2017 року за участю свідка ОСОБА_7 (а.к.п. 38-45), та від 30.06.2017 року за участю підозрюваного ОСОБА_3 (а.к.п. 58-64) вбачається, що дійсно 20.06.2017 року близько 12:00 годин на подвірї будинку АДРЕСА_2 саме обвинувачений ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Суд приймає вищезазначені протоколи проведення слідчих дій як належний доказ вини обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки вони не містять суперечностей, узгоджуються із іншими доказами по справі, показання в ході проведення слідчих експериментів узгоджуються з висновком судово-медичної експертизи .
Оцінивши у сукупності досліджені докази, аналізуючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого йому злочину знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду, та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.2 ст.125 КК України, як нанесення легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
При обранні покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який є злочинами невеликої тяжкості відповідно до ст. 12 КК України, враховує обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання, особи обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_3 по місцю проживання характеризується з посередньої сторони; у лікарів нарколога чи психіатра на обліку не перебуває; не судимий, має родину.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає вибачення перед потерпілою, що говорить про його розкаяння.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого злочину, а також суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вказаного злочину, суд вважає необхідним призначити йому покарання в вигляді громадських робіт.

Таке покарання буде, на думку суду, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. При цьому підстав для застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

Потерпілою ОСОБА_5 до початку судового розгляду кримінального провадження пред`явлено цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Відповідно до якого, просить стягнути з обвинуваченого 940 грн16 коп. матеріального та 10000 грн. морального збитку.
Обвинувачений ОСОБА_3 позов визнав частково, не заперечував сплачувати кошти витрачені на лікування, але стягнення з нього коштів на відшкодування моральних збитків - заперечив.
Вирішуючи питання щодо заявлених позовних вимог ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, моральної шкоди суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
При обґрунтуванні розміру збитків, завданих неправомірними діями обвинуваченим ОСОБА_3 позивачем зазначено, що останнім було завдано матеріального збитку на 940,16 грн., що підтверджується оригіналами накладних та касових чеків.
З урахуванням вище викладеного, суд вважає, що з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 слід стягнути матеріальний збиток у розмірі 940 грн. 16 копійок, що підтверджено письмовими матеріалами наданими до позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, спричинена фізичній особі неправомірними діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка його спричинила при наявності його вини.
Суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища (ч. 4 ст. 1193 ЦК України).
Враховуючи обставини справи, доводи, викладені потерпілою в обгрунтування розміру завданої моральної шкоди, виходячи з принципів розумності, справедливості, суд приходить до висновку про те, що цивільний позов, в частині стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню зі стягненням на користь потерпілої моральної шкоди у розмірі 1000,00 грн.
Під час вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України обвинувачений ОСОБА_3 був осудний у розумінні ст. 19 КК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження по справі не обирались.
Речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-376 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 170 ( ста сімдесяти ) годин громадських робіт.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 940 ( дев`ятсот сорок) гривень 16 копійку в рахунок відшкодування завданої потерпілій майнової шкоди, та 1000,00 моральної шкоди.
На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час оголошення вироку.
Суддя