Справа № 183/3744/17
№ 1-кс/183/751/17

У Х В А Л А
28 вересня 2017 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , процесуального керівника прокурора Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши клопотання про дозвіл на реалізацію речових доказів, -
Відповідно до листа міськрайонного управління у Петриківському районі та у м. Кам`янське відділу Держгеокадастру, вищевказані земельні ділянки обліковуються як землі запасу, відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення, форма власності - державна та зареєстровані в Державному земельному кадастрі за результатами проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної форми власності.
04 серпня 2017 р. проведено огляд вищевказаних земельних ділянок, під час якого встановлено, що дані земельні ділянки використовуються невідомими особами для вирощування сільськогосподарської культури - соняшника.
Під час здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні залучено спеціаліста у галузі землеустрою та геодезії для встановлення меж та розміру земельної ділянки, яка самовільно використовується, а саме ФОП ОСОБА_4 .
Згідно технічного звіту з топографо-геодезичних робіт встановлено, що фактична площа самовільно зайнятої земельної ділянки, яка використовується для вирощування сільськогосподарської культури складає 52,6 га.
Крім того встановлено, що з вищевказаних земельних ділянок зібрано частину врожаю та передано на зберігання насіння соняшника товариству з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Колос» вагою 16,620 т.
Таким чином, урожай соняшника, вирощених на самовільно зайнятих земельних ділянках державної форми власності, які розташовані на території Шульгівської сільської ради за межами населеного пункту є фактично речовим доказом використання земельної ділянки для сільськогосподарських потреб, за відсутності документів, що підтверджують право користування.
У зв`язку з чим постановою заступника начальника СВ Петриківського ВГІ Новомосковського ВГІ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 20.09.2017. урожай, вирощений на самовільно зайнятих земельних ділянках державної форми власності, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
З метою забезпечення збереження речових доказів та недопущення пошкодження, псування, знищення посівів соняшника, їх збирання та подальшого відчуження особами, що вчинили вказаний злочин та на теперішній час не встановлені, на час розслідування, виникла необхідність у реалізації речових доказів - насіння соняшнику
Враховуючи, що речові докази у вигляді посівів сільськогосподарських культур соняшнику на вищевказаних земельних ділянках сільськогосподарського призначення державної власності потребують значних витрат по забезпеченню спеціальних умов їх зберігання та охорони, а також піддаються швидкому псуванню, що може призвести до їх знищення, виникла необхідність у забезпеченні збереження речових доказів шляхом передання їх для реалізації, що можливо без шкоди для кримінального провадження.
Дослідивши клопотання та надані до нього копії документів, вислухавши процесуального керівника прокурора Новомосковської місцевої прокуратури, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню.
20 вересня 2017 р. постановою заступника начальника СВ Петриківського ВГІ Новомосковського ВГІ ГУНП в Дніпропетровській області урожай, вирощений на самовільно зайнятих земельних ділянках державної форми власності, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: передаються для їх технологічної переробки або знищуються за рішенням слідчого судді, суду, якщо вони відносяться до вилучених з обігу предметів чи товарів, а також якщо їх передаються для їх технологічної переробки або знищуються за рішенням слідчого судді, суду, якщо вони відносяться до вилучених з обігу предметів чи товарів, а також якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля.
Суд вважає, що прокурор довів наявність достатніх підстав вважати, що з метою забезпечення збереження речових доказів та недопущення пошкодження, псування, знищення насіння соняшника, а також те, що насіння соняшника потребує значних витрат по забезпеченню спеціальних умов їх зберігання та охорони, а також піддаються швидкому псуванню, що може призвести до їх знищення, виникла необхідність у реалізації речових доказів посівів сільськогосподарської культури соняшника, що ростуть на самовільно зайнятій земельній ділянці, з метою недопущення їх тривалого зберігання яке може бути небезпечним для життя чи здоров`я людей або довкілля в наслідок їх повного розпаду.
Таким чином суд вважає, що відповідно до ч. 8 ст. 100 КПК України , яка вказує на те, що реалізація, технологічна переробка або знищення речових доказів у випадках, передбачених цією статтею, здійснюється в порядку,встановленому Кабінетом Міністрів України, тому суд задовольняє клопотання прокурора і вважає, його таким, що підлягає виконанню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 170 КПК України, суд
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1