ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження № 0001071 від 06.09.2017 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Артема, Красноармійського району, Донецької області, громадянина України, який має неповну середню освіту, працює водієм, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

-26.06.2007 року вироком Пирятинського районного суду Полтавської області за ч.3 ст.289 КК України до 7 років позбавлення волі; 20.12.2011 року звільнений умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 22 дні,

обвинуваченого за ч.2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 06 вересня 2017 року приблизно о 00 годин 35 хвилин керуючи технічно справним автопоїздом у складі автомобіля «DAFXF 95.480», реєстраційний номер НОМЕР_1 із напівпричепом «NOVATRAILNTQ 24», реєстраційний номер НОМЕР_2 , які на підставі свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів НОМЕР_3 та НОМЕР_4 належать ОСОБА_6 , рухався по сухому покриттю проїзної частини вул. Донецьке Шосе з боку вул. Василя Сухомлинського в напрямку вул. Петрозаводська м. Дніпро.

Під час руху, водій автопоїзду у складі автомобіля «DAFXF 95.480», реєстраційний номер НОМЕР_1 із напівпричепом «NOVATRAILNTQ 24», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_4 , наближаючись до регульованого світлофором перехрестя вулиць Донецьке Шосе та Березинська, що в Індустріальному районі м. Дніпро, виявивши зміну сигналу світлофора для нього з дозволяючого на заборонений, не зупинив керований ним автопоїзд, а продовживши рух, виїхав на регульований пішохідний перехід, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який рухався по вказаному регульованому пішохідному переходу на зелене світло пішохідного світлофора з ліва на право відносно напрямку руху автопоїзду.

Своїми діями ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п. п. 1.3., 1.5., 2.3. б), 8.7.3. ґ), е) та 8.10. Правил дорожнього руху України, якими передбачено:

п. 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язано знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 8.7.3. «Сигнали світлофора мають такі значення:

ґ)жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів;

е)червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух;

п. 8.10. «У разі подання світлофором або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 метрів до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуванню проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів».

Порушення п.п. 8.7.3. ґ), е) та 8.10. Правил дорожнього руху України знаходиться у причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, а саме: забиті рани: на межі правих скроневої та тім`яної ділянок; в лобній ділянці праворуч від внутрішнього кінця правої брови; біля козелка правої вушної скойки;садна: в правій виличній ділянці; на перехідній каймі нижньої губи праворуч; на правій передньо-бічній поверхні грудної клітини; на передній поверхні правого плеча; на тильній поверхні правої кисті; в проекції лівого плечового суглобу; на тильній поверхні лівої кисті біля основи другого пальця; на тильній поверхні основної фаланги 4-го пальця лівої кисті; в проекції лівого колінного суглобу на передньо-внутрішній поверхні; в проекції правого колінного суглобу на передньо-зовнішній поверхні; на передній поверхні правої гомілки на межі з колінним суглобом; на тильній поверхні правої стопи біля основи 5-го пальця; на правій бічній поверхні тазу; крововиливи в товщу м`яких тканин голови, відповідно ранам; повний багатоуламковий перелом кісток склепіння та основи черепу (розтрощення); крововилив під м`яку мозкову оболонку; ділянка руйнування головного мозку; повний уламковий перелом середньої третини правої ключиці; повні поперечні переломи 1-8-го ребер праворуч; виявлені аналогічні переломи 1-7-го ребер ліворуч; крововилив в м`яких тканинах спини.

Смерть ОСОБА_7 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 від відкритої проникаючої черепно-мозкової травми, з забитими ранами та саднами на голові, крововиливами в товщу м`яких тканин голови, розтрощенням черепу та руйнуванням головного мозку, які у своїй сукупності перебувають в причинному зв`язку з настанням смерті та згідно правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень (п. 2.1.1 наказу МОЗ України №6, від 17.01.1995) є тяжкими за ознакою небезпеки для життя.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно скоїв злочин за обставин, викладених в обвинувальному акті. Так вночі 06.09.2017 року він їхав на автомобілі «DAFXF 95.480» з напівпричепом, зі швидкістю 60 км/год та відволікся на рекламу, в цей час побачив перед автомобілем пішохода, який відносно руху йшов зліва направо, однак розуміючи, що автомобіль не зупинити, він здійснив маневр вліво, однак правою частиною автомобіля все ж таки зачепив пішохода. Коли він зупинився, то побачив розбитий автомобіль та пішохода, який лежав на дорозі, після чого одразу зателефонував за номером екстреної допомоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування по ч. 2 ст. 286 КК України кваліфіковані вірно, оскільки він своїми умисними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.

При призначенні покарання, необхідного та достатнього для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 попередження вчинення ним нових злочинів, суд враховує відповідно до ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого діяння, а саме те, що відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України віднесений до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який за місцем мешкання та роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не знаходиться.

Також суд враховує обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, а саме щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України з призначенням додаткового покарання у виді позбавленням права керувати транспортними засобами. Саме таке покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Крім того, суд враховує, що п. в) ст. 1 Закону України „Про амністію у 2016 році від 22 грудня 2016 року передбачає звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років. Відповідно до ст. 15 Закону України „Про амністію у 2016 році від 22 грудня 2016 року особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом. У зв`язку з чим суд вважає необхідним обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі та додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом, на підставі п. в) ст. 1, ст. 15 Закону України „Про амністію у 2016 році від 22 грудня 2016 року, оскільки ОСОБА_4 на день набрання чинності Закону України „Про амністію у 2016 році, мав на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_5 2000 року народження, не був позбавлений батьківський прав, також вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, однак вчиненим з необережності та під обмеження амністії не підпадає.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Витрати, пов`язані з залученням експертів в кримінальному провадженні, підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст.366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

Звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного основного та додаткового покарання за ч. 2 ст. 286 КК України на підставі ст. 86 КК України та п. в) ст. 1, ст. 15 Закону України „Про амністію у 2016 році від 22 грудня 2016 року.

Речові докази: - автомобіль марки «DAF XF 95.480», д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричіп «Novatral NTQ 24», д.н.з. НОМЕР_2 , які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_4 повернути ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь держави витрати за проведення судово-автотехнічних експертиз, транспортно-трасологічної експертизи та експертизи технічного стану транспортного засобу у сумі 2475 гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1