Справа № 201/1236/16-к
Провадження № 1-кп/0203/190/2017
У Х В А Л А
08.12.2017 року м. Дніпро

Колегія суддів Кіровського районного суду м. Дніпропетровська
в складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю: прокурора ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілої ОСОБА_7 , ОСОБА_8
захисників обвинуваченого ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10
розглянувши у підготовчому судовому засіданні за обвинувальним актом відносно ОСОБА_10 , за обвинуваченням за ч.4 ст.190 КК України заяву потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_11 про відвід складу суду
В С Т А Н О В И Л А:
В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_10 за обвинуваченням за ч.4 ст.190 КК України.
Під час підготовчого судового засідання потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_11 заявлено про відвід колегії суддів, який вмотивовано тим, що 15.11.2017 року колегією частково задоволено клопотання прокурора щодо обрання обвинуваченому ОСОБА_10 міри запобіжного заходу та останньому обрано більш м`який запобіжний захід, ніж просив прокурор, а саме у вигляді домашнього арешту. При цьому суд не врахував всі обставини справи, покази свідків, які підтверджували факти того, що обвинувачений зможе впливати на свідків та на подальший розгляд справи, не врахував тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі доведення його вини, розмір завданої шкоди та особу обвинуваченого, тому прийшов до хибного висновку, в порушення вимог ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Крім того, посилаються на те, що розгляд клопотання щодо обрання запобіжного заходу не було розглянуто протягом тривалого часу. Вважають, що у колегії суддів існують стійки поза процесуальні відносини з обвинуваченим через його захисника з метою сприяння обвинуваченому в уникненні кримінальної відповідальності.
Представники потерпілих підтримали клопотання ОСОБА_6 та ОСОБА_11 ..
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання.
Захисник обвинуваченого та обвинувачений ОСОБА_10 також просили залишити заяву про відвід без задоволення.
Вислухавши учасників судового розгляду, суд приходить до наступного.
Частиною першою статті 75 КПК України вказані обставини для відводу.
Підстави для відводу, які викладені в заяві потерпілих, стосовно упередженості суду, є їх суб`єктивною думкою. Інші доводи потерпілих фактично зводяться до незгоди з прийнятим процесуальним рішенням суду, щодо обрання запобіжного заходу обвинуваченому, та не є підставами для відводу.
Разом з тим відповідно до практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання про неупередженість суду навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» від 26 жовтня 1984 року, п. 26), важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» та рішення у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, п. 45). Вказане зумовлює необхідність відводу судді не лише, коли є докази його неупередженості, а й коли з об`єктивних причин можуть виникнути достатні сумніви в його неупередженості.
Під час судових засідань потерпілий ОСОБА_6 у присутності великої кількості людей постійно висловлював на адресу колегії суддів неправдиву інформацію, щодо отримання останніми грошових коштів від обвинуваченого ОСОБА_10 для прийняття вигідного для останнього рішення, чим створював у присутніх уяву про непорядність суддів. Крім того, ОСОБА_12 постійно намагався здійснювати тиск на суд, висловлюваючи погрози, що в разі неприйняття судом потрібного йому рішення, щодо обрання відносно ОСОБА_10 найбільш суворого запобіжного заходу, буде здійснювати пикетування суду та інші дії з метою тиску на суд.
Після часткового задоволення 15.11.2017 року клопотання прокурора щодо обрання відносно ОСОБА_10 міри запобіжного заходу, в судовому засіданні 30.11.2017 року, ОСОБА_12 , в присутності вільних слухачів, почав висловлювати образи та прокляття на адресу суддів та їх сімей, вказуючи, що судді начебто знаходяться в зговорі з обвинуваченим, отримали від останнього неправомірну вигоду, що начебто секретар суду спілкувався із захисником обвинуваченого та отримала від нього грошові кошти для передачі суддям.
Всі вищевказані дії та висловлювання потерпілого в присутності великої кількості людей можуть створити враження що колегія діє під негативним ставленням до потерпілого та поставити під суду неупередженість суду під час ухвалення рішень.
Приймаючи до уваги, що самовідвід є процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий судовий розгляд належним и безстороннім судом, суд з метою усунення будь-яких сумнівів у його неупередженості вважає за необхідне заявити самовідвід у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_10 за ч.4 ст.190 КК України.
Керуючись ст..75, 80 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Заяву потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_11 про відвід колегії суддів у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Заявити самовідвід колегії суддів у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 за ч.4 ст.190 КК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_3

Суддя: ОСОБА_2