Справа № 504/1177/18
Провадження № 1-кс/504/443/18

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою

12.04.2018 смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

слідчого СВ Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області - ОСОБА_6 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 4, смт. Доброслав, клопотання старшого слідчого слідчого відділу Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області майора поліції ОСОБА_6 від 12 квітня 2018 року, погодженого прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кишинів, Республіки Молдова, громадянина України, не працюючого, офіційно не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2018 року слідчий СВ Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_6 , подав до Комінтернівського районного суду Одеської області клопотання, яке в порядку ст. 199 ч. 1 КПК України погоджено прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 в умовах ОСІ УДПтС України в Одеській області строком на шістдесят діб.

В судовому засіданні слідчий та прокурор подане клопотання підтримали, просили його задовольнити, пославшись на те, що ОСОБА_5 , 31.03.2018 під час перебування у АДРЕСА_3 , приблизно о 23 годині 30 хвилин, здійснив замовлення у службі таксі «838» з метою його перевезення до ринку «Новий», за адресою: м. Одеса вул. Торгова, 26.

На вказаний виклик зі служби таксі «838» прибув автомобіль марки «CHEVROLET AVEO» номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 та який належить на праві приватної власності вказаній особі.

Під час перебування ОСОБА_5 на задньому сидінні транспортного засобу у нього виник умисел, направлений на незаконне заволодіння вказаним автомобілем.

На виконання свого злочинного умислу ОСОБА_5 вказав ОСОБА_7 на необхідності зміни маршруту та рухатися в сторону м. Миколаєва по автодорозі «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ».

У продовження своїх злочинних дій на 35 км + 500 м автодороги «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» в межах с. Іванове Лиманського району Одеської області ОСОБА_5 попросив ОСОБА_7 зупинити автомобіль, після чого завдав ОСОБА_7 наявною у нього при собі склянкою пляшкою в область чола зліва.

Разом з тим, ОСОБА_5 заволодіти транспортним засобом не зміг, з причини того, що ОСОБА_7 вибіг з автомобіля разом з ключами замка запалювання транспортного засобу.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 cт. 289 КК України закінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

12.04.2018 року ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, які передбачені ч. 2 ст. 15, ч. 2 cт. 289 КК України.

Прокурор та слідчий вважали, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження та вирішення визначених ст. 2 КПК України завдань по вказаним кримінальним провадженням, проведення досудового розслідування у розумні строки, необхідно застосування запобіжного заходу, передбаченого п. 1 ч. 5 ст. 176, ст. 183 КПК України, тримання під вартою, не застосування якого, дасть можливість підозрюваному: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор та слідчий наполягали на тому, що у ОСОБА_5 відсутні стійкі соціальні зв`язки не одружений, відсутня родина та неповнолітні і недієздатні утриманці, підозрюваний не працює, у нього відсутнє місце навчання, відсутня реєстрація в межах Одеської області, він підозрюється в скоєнні злочинів саме на території Одеської області, що свідчить про можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, можливість вчинити іншого кримінального правопорушення.

Також при обранні запобіжного заходу у порядку ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий просить слідчого суддю врахувати те, що докази про вчинення злочину підозрюваним є вагомими, покарання, яке загрожує йому у разі визнання винним у вчиненні злочину передбачене законом у виді позбавлення волі від 5 до 8 років за конфіскацією майна або без такої, задовільний стан здоров`я та молодий вік, відсутність міцних соціальних зв`язків та місця роботи, навчання, відсутність відомостей про майновий стан підозрюваного, та можливість її відшкодувати, застосування відносно потерпілого в момент вчинення кримінального правопорушення насильства, запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник-адвокат ОСОБА_4 просили суд обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Зокрема, підозрюваний ОСОБА_5 пояснив в судовому засіданні, що він дійсно вчинив даний злочин, дійсно вдарив потерпілого пляшкою в область голови, дійсно намагався заволодіти транспортним засобом, вирвав дроти запалення автомобіля, але завести автомобіль не зміг.

При цьому, на обґрунтування можливості альтернативного виду запобіжного заходу підозрюваний зазначив, що він співмешкає з цивільною дружиною в м. Одесі, він працює неофіційно, грошей на існування у його цивільної дружини у разі його тримання під вартою не вистачить.

Крім того, він пояснив що не має наміру ухилятись від правосуддя.

Заслухавши думки слідчого, прокурора, підозрюваного та його адвоката, уважно вивчивши матеріали що додані до клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного:

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положення ст. 5 Конвенції з захисту прав людини кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Кожен, кого заарештовано або затримано згідно із положенням підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитись на судове засідання.

Пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає надання переконливого обґрунтування органами влади будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є. Аргументами «за» і «проти» звільнення (з - під варти), включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинно оцінюватись абстрактно, але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватись виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватись з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (рішення «Бекчієв проти Молдови»).

Стаття 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь- яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Разом з цим, ст. 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Відповідно до ст. 183 ч. 2 п. 4 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Як встановлено в судовому засіданні з наявних матеріалів справи, підозрюваний ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Обгрунтованість підозри підтверджує досліджений слідчим суддею:

- протокол огляду місця події від 01.04.2018;

- показами потерпілого; показами свідків кримінального правопорушення; матеріалами фотофіксації; протоколами впізнання особи; матеріалами УКР.

Разом із тим, судом відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Приймаючи до уваги кожний із доводів захисника, слідчий суддя, однак, співставляє їх із цілями та завданнями кримінального провадження.

У своєму зверненні до суду щодо обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 орган досудового розслідування зазначив, що існує ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ці ризики повністю підтверджуються вищевказаними доказами, які досліджені в судовому засіданні. Доводи сторони захисту їх не усувають і не спростовують.

Зокрема, досліджені слідчим суддею докази свідчать про те, що підозрюваний вчинив насильницький, корисливий злочин.

Слідчий суддя, виходячи із правил ч. 4 ст. 183 КПК України, вважає можливим застосувати право не визначати розмір застави, оскільки інкримінований злочин вчинений із застосуванням насильства до потерпілого.

Таким чином обрання альтернативного запобіжного заходу неможливо.

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З урахуванням досліджених матеріалів справи, приймаючи до уваги обсяг процесуальних дій, які необхідно провести органам досудового слідства, враховуючи необхідність дотримання розумних строків тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя вважає що вказаний прокурором строк тримання під вартою підозрюваного буде достатнім та розумним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 177, 178, 314-316, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_6 погодженого прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , -задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОСІ УДПтСУ в Одеській області, строком на шістдесят діб.

Строк дії ухвали розпочинається з 12 квітня 2018 року і завершує свою дію 10 червня 2018 року.

Ухвалу для організації її виконання направити до ОСІ УДПтСУ в Одеській області, та до Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області для здійснення належного контролю.

Ухвала слідчого судді виконується негайно.

Ухвала слідчого судді підлягає апеляційному оскарженню до апеляційного суду Одеської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1