Справа № 361/2063/18
Провадження № 1-кп/361/444/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 квітня 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Із обвинувального акта вбачається, що 01.08.2016 Броварським міськрайонним судом Київської області ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до 180 годин громадських робіт. Після надходження вироку, який набрав законної сили, на виконання до Броварського міжрайонного відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України засудженого 14.09.2016 на виконання Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійсненняконтролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань і Міністерства внутрішніх справ України № 270/1560 від 19.12.2003 ознайомлено з порядком та умовами громадських робіт, роз`яснено обов`язки відповідно до ч. 1 ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України, попереджено про наслідки ухилення від відбування вказаного виду покарання, передбачені ч. 1 ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України. Цього ж дня ОСОБА_4 видано направлення до КП Броварської міської ради «ЖЕК-2» для відпрацювання 180 годин громадських робіт, починаючи з 15.09.2016.
Реалізовуючи злочинний умисел щодо ухилення від відбування призначеного судом покарання, ОСОБА_4 до відпрацювання громадських робіт не приступив, що підтверджується довідками КП Броварської міської ради «ЖЕК-2» від 16.09.2016 та 03.10.2016, прибувши 05.10.2016 за викликом до Броварського міжрайонного відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, категорично відмовився відбувати покарання у виді громадських робіт, того ж дня йому було винесено офіційне письмове попередження про можливість притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України у зв`язку з допущеними порушеннями порядку та умов відбування покарання. Згідно з повідомленням Броварського міжрайонного відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, станом на 03.04.2018 обвинувачений до відбування покарання у виді 180 годин громадських робіт не приступив, документів про поважність причин цього не надав.
Після завершення досудового розслідування 04.04.2018 між прокурором Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним у присутності захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, за змістом якої ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та сторони дійшли згоди стосовно призначення йому покарання за вказаною статтею у виді 2 років обмеження волі, часткового приєднання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України невідбутого покарання за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 01.08.2016 у виді 80 годин громадських робіт, що, за правилами п. 4 ч. 2 ст. 72 КК України, відповідає 10 дням обмеження волі, призначення остаточного покарання у виді 2 років 10 днів обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 1 рік і покладенням на засудженого передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. В угоді передбачено наслідки укладення й затвердження угоди про визнання винуватості, унормовані статтею 473, частиною четвертою статті 474 КПК України, як і наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.
Вислухавши в підготовчому судовому засіданні прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , які просили затвердити угоду з призначенням обвинуваченому визначених сторонами кримінального провадження виду й міри покарання, перевіривши відповідність змісту угоди вимогам кримінального-процесуального законодавства, з`ясувавши після відповідного роз`яснення у ОСОБА_4 про повне розуміння ним своїх процесуальних прав, характеру висунутого обвинувачення, виду і розміру покарання, наслідків постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, переконавшись у добровільності дій ОСОБА_4 , відсутності обставин, які б примусили його погодитися на підписання такої угоди, суд вважає, що укладена 04.04.2018 між процесуальним прокурором та підозрюваним у присутності захисника угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, виходячи з наступного.
За змістом статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Передбачений ч. 2 ст. 389 КК України злочин, у вчиненні якого в обсязі повідомленої підозри беззастережно визнав себе винуватим ОСОБА_4 , за правилами ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості з завданням шкоди суспільним інтересам, тому в даному кримінальному провадженні може бути укладено угоду про визнання винуватості.
Судом встановлено, що умови укладеної 04.04.2018 між прокурором Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 угоди про визнання винуватості відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України і Кримінального Кодексу України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 389 КК України як ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, обвинувачений підтвердив бажання виконувати взяті на себе за угодою зобов`язання та в судовому засіданні не було встановлено очевидної неможливості їх виконання останнім.
При визначенні покарання в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України сторонами угоди цілком враховано характер вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_4 , який проживає з матір`ю, вітчимом, сестрою і племінницею, наразі вирішує питання про працевлаштування, його щире каяття як обставину, що, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання, та відсутність передбачених ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання, що знайшло відображення в узгодженому покаранні.
З урахуванням наведеного, суд вважає визначене сторонами угоди остаточне покарання у виді 2 років 10 днів обмеження волі зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком один рік і покладенням на засудженого обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, таким, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення винної особи.
Під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався, з урахуванням обставин вчиненого злочину і особи винного суд не вбачає підстав для застосування такого заходу на період до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 394, 475 КПК України, суд -
З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 2 років обмеження волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 01.08.2016 у виді 80 годин громадських робіт, що відповідає 10 дням обмеження волі, та остаточно до відбуття ОСОБА_4 призначити 2 (два) роки 10 (десять) днів обмеження волі.
Звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік, у період якого зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Броварський міськрайонний суд засудженим і його захисником виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення ОСОБА_4 наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому, згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України, угоду не може бути укладено.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку; копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1