ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1132/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2017 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0000081 від 01.08.2017 року по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южноукраїнськ, Миколаївської області, українця, громадянина України, одруженого, із середньо-спеціальною освітою, старшого навідника гармати самохідно-артилерійського взводу самохідно-артилерійської батареї самохідно-артилерійського дивізіону військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , військове звання старший солдат, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07.11.2015 старший солдат ОСОБА_4 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за контрактом.
07.11.2015 наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 ОСОБА_4 зарахований в списків особового складу вказаної військової частини та призначений на посаду курсанта.
Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від ь14.01.2016 № 4-РС ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини - польова пошта НОМЕР_1 та призначено на посаду старшого навідника гармати самохідно-артилерійського взводу самохідно-артилерійської батареї самохідно-артилерійського дивізіону вказаної військової частини.
Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 20.01.2016 № 6-РС ОСОБА_4 призначено на посаду старшого навідника гармати самохідно-артилерійського взводу самохідно-артилерійської батареї самохідно-артилерійського дивізіону вказаної військової частини.
Відтак, з 07.11.2015, тобто з моменту зарахування ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби .
Згідно з вимогами ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України; ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.
Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Згідно з п. 252 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, у разі оголошення мобілізації військовозобов`язані, призвані на навчальні збори, продовжують перебувати на зборах до особливого розпорядження відповідних органів військового управління.
Згідно п.п. 1, 3 ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
Проходячи військову службу, старший солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІУ, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV (далі - Статутів) повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.
Відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рішення про демобілізацію із внесенням його на затвердження Верховною Радою України приймає Президент України. На цей час відповідних рішень Президентом України не приймалось.
Тобто, особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17.03.2014 № 303 на визначених територіях, включаючи Київську область та продовжується на цих територіях до оголошення (набрання чинності) окремого рішення Президентом України.
Однак, в порушення вищевказаних норм законодавства України 07.03.2017 старший солдат ОСОБА_4 вирішив стати на злочинний шлях та самовільно не з`явився вчасно з щорічної відпустки до місця служби, без поважних причин в умовах особливого періоду, а саме до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 тривалістю понад один місяць.
Відповідно до наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 №44 від 17.02.2017 старший солдат ОСОБА_4 вибув у щорічну відпустку на 15 діб з 20.02.2017 по 06.03.2017, з якої зобов`язувався повернутися 07.03.2017.
Реалізуючи свій злочинний умисел, у порушення вищевказаних нормативно-правових актів 07.03.2017 старший солдат ОСОБА_4 діючи умисно, без поважних на те причин та без наказу та дозволу відповідних командирів і начальників, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді тимчасового ухилення від військової служби, будучи придатним для проходження військової служби, самовільно не з`явився вчасно до місця служби, без поважних причин в умовах особливого періоду,а саме до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , часом розпорядився на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
20.09.2017 о 9:30 ОСОБА_4 усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, прибув до військової прокуратури Дарницького гарнізону ( АДРЕСА_3 ) і заявив про себе.
Таким чином ОСОБА_4 здійснив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто скоїв злочин, передбачений ч.4 ст. 407 КК України.
У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України визнав повністю та суду пояснив, що дійсно будучи призваним під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді старшого навідника гармати самохідно-артилерійського взводу самохідно-артилерійської батареї самохідно-артилерійського дивізіону вказаної військової частини- польова пошта НОМЕР_1 він не повернувся з щорічної відпустки, з якої мав повернутись 07.03.2017 та був відсутній по 20.09.2017 р., коли він самостійно прибув до військової прокуратури Дарницького гарнізону та заявив про себе. У скоєному щиро покаявся.
Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.
Оскільки обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорювали обставин, які стосуються пред`явленого обвинувачення та правильно розуміють зміст цих обставин, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, наслідки якої також роз`яснені учасникам судового провадження, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, проти чого не заперечували учасники судового провадження.
При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні непововнолітню дитину від попереднього шлюбу дружини.
Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі із звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст.ст. 75, 76 КК України.
Речові докази - відсутні.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд,-

ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавленння волі строком на 3 / три/ роки.
На підставі вимог ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 / один/ рік.
На підставі вимог ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з дня проголошення вироку.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1