Справа №538/1100/17
Провадження по справі №1-кп/538/128/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 грудня 2017 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області у складі головуючого ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , представника служби у справах дітей Лохвицької районної державної адміністрації ОСОБА_8 , представника служби пробації ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000442 від 29.07.2017 року по обвинуваченню :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червонозаводське, Лохвицького району, Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня Заводського ПТУ № 32, не одруженого, раніше судимого:

1) 12.07.2017 року Чорнухинським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік, за ч. 1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки; на підставі ст. 70 КК України призначено покарання строком на 2 роки; на підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

2) 19.09.2017 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі, за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі, за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворих покарань більш суворим вважати засудженим на 4 роки 6 місяців позбавлення волі; на підставі ст. 75, 104 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

3) 12.09.2017 року відповідно до ухвали Лохвицького районного суду звільнено від відбування покарання призначеного вироком Чорнухинського районного суду на підставі ст. 1 п. «а» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року,

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

28.07.2017 року, близько 19.00 год., ОСОБА_5 знаходився за місцем свого проживання у кімнаті кухні зі своєю матір`ю ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Перебуваючи у приміщенні кухні, вказаної квартири, між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виникла словесна сварка. Під час вказаної сварки у ОСОБА_5 виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .
Після чого ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно наніс два удари кулаком правої руки з лівої сторони в область нижньої щелепи ОСОБА_4 .
В результаті отриманих ударів ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 148 від 04.08.2017 року, заподіяно тілесні ушкодження у вигляді підшкірного крововиливу в ділянці нижнього краю лівої гілки нижньої щелепи, який міг утворитися від тупого твердого предмету. Вказане тілесне ушкодження за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав повністю, але покази відмовився давати.

Потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що 28.07.2017 року, близько 19.00 год., знаходилася з сином ОСОБА_5 вдома у кімнаті кухні, де між нею та сином виникла сварка, в ході якої останній наніс матері два удари кулаком правої руки з лівої сторони в область нижньої щелепи.Сварка стосувалась неналежного його забезпечення грошовими коштами. Це не перша сварка з сином і не перше застосування сили з його боку.

Окрім показів потерпілої ОСОБА_4 , вина обвинуваченого доводиться наступними доказами по справі. А саме,

-протоколом огляду місця події від 29.07.2017 року згідно якого було оглянуто приміщення кухні у квартирі, де обвинувачений наніс потерпілій тілесні ушкодження;

-висновком експерта № 148 від 04.08.2017 року згідно якого встановлено, що ОСОБА_4 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді підшкірного крововиливу в ділянці нижнього краю лівої гілки нижньої щелепи, який міг утворитися від тупого твердого предмету. Вказане тілесне ушкодження за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження;
-протоколом слідчого експерименту від 16.08.2017 року згідно якого потерпіла розповіла та показала на статисті, яким чином обвинувачений наносив їй тілесні ушкодження;
- висновком експерта № 168 від 18.08.2017 року згідно якого встановлено, що під час вищевказаного слідчого експерименту потерпіла ОСОБА_4 дала покази, які відповідають характеру тілесних ушкоджень;
-протоколом проведення слідчого експерименту від 04.09.2017 року згідно якого ОСОБА_5 розповів за яких обставин він наніс тілесні ушкодження матері та показав яким чином;
-висновком експерта № 209 від 21.10.2017 року згідно якого встановлено, що обвинувачений при проведенні слідчого експерименту надав покази, які не суперечать об`єктивним судово-медичним даним;
-актом судово-психіатричної експертизи № 428 від 02.10.2017 року згідно якого при проведенні експертизи обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив свою причетність до даного кримінального правопорушення.
Враховуючи сукупність доказів, дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України правильно, як дії, що виразились у навмисному нанесенні легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази, що досліджені в судовому засіданні, суд знаходить винність обвинуваченого доведеною повністю.

Щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує, що відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття, сприяння у розкритті злочину, вчинення злочину у неповнолітньому віці. Обтяжуючих вину обставин в силу ст. 67 КК України не встановлено. Також судом враховано позицію потерпілої, яка на даний час із сином не спілкується з метою уникнення конфліктних ситуацій.

Враховуючи наявність пом`якшуючих обтяжуючих обставин, особу підсудного, який характеризується посередньо, суд вважає за доцільне застосувати до нього покарання у вигляді громадських робіт відповідно до положень ст. 100 КК України. Обмежень для призначення такого виду покарання у суді не встановлено.

Досудова доповідь служби пробації складена відносно ОСОБА_5 є врахованою судом, а покарання, яке визначає суд, не суперечить її змісту. Вказана доповідь містить висновок про відсутність підстав для ізоляції обвинуваченого від суспільства.

З урахуванням того, що суд вважає за необхідне призначити покарання у вигляді громадських робіт, вирок Лубенського міськрайоннолго суду Полтавської області від 19 вересня 2017 року згідно якого ОСОБА_5 було засуджено за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки слід виконувати окремо.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. Судові витрати та цивільний позові відсутні. Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у вигляді 100 годин громадських робіт.

Вирок Лубенського міськрайоннолго суду Полтавської області від 19 вересня 2017 року згідно якого ОСОБА_5 було засуджено за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки слід виконувати окремо.

Речові докази по справі відсутні. Цивільний позов та процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Лохвицький районний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1