Справа № 577/3583/16-к
Провадження № 1-кп/577/30/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 листопада 2017 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
представника потерпілої ОСОБА_7 ,
в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,
Встановив:
Обвинувачений ОСОБА_4 17 липня 2016 року близько 22 години перебував за місцем свого проживання по АДРЕСА_3 та разом зі співмешканкою ОСОБА_6 розпивав спиртні напої. Сп`янівши, між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на побутовому грунті виникла словесна сварки, в ході якої у ОСОБА_4 виник раптовий злочинний умисел, направлений на заподіяння співмешканці тілесних ушкоджень, реалізуючи який обвинувачений ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння та бажаючи їх настання, взяв зі столу в залі кухонний ніж і, тримаючи його у правій руці, лезом ножа умисно наніс потерпілій ОСОБА_6 не менше одного удару в ділянку грудної клітини справа (II міжребер`я), спричинивши їй ножове поранення грудної клітини з наскрізним пораненням правої легені, правобічний гемоторакс, правобічну плевропневмонію, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 367 від 31.08.2016 року в комплексі по небезпечності для життя в момент заподіяння відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Крім того, при нанесенні удару ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_6 ухопилась правою рукою за лезо ножа, внаслідок чого під час вилучення ножа з рани їй також було заподіяно рану у ділянці правого зап`ясткового суглобу, яка відноситься легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Цього ж дня потерпіла ОСОБА_6 була доставлена станцією швидкої медичної допомоги до реанімаційного відділення Конотопської ЦРЛ, де було їй надано невідкладну медичну допомогу.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав себе винуватим, пояснив, що того дня він зі співмешканкою ОСОБА_6 вживали спиртні напої та готували їжу. Коли сіли їсти в кімнаті, то між ними виникла словесна сварка з приводу невдоволення один одним щодо спільного життя. Коли він здійснював нарізання хліба, потерпіла обізвала його непристойними словами, тому він не втримався, вхопив ніж, яким нарізав хліб, підійшов до потерпілої, яка сиділа на ліжку, наніс один удар цим ножем у грудну клітину потерпілої справа. Почувши, що ОСОБА_8 сказала, що їй зле, він витягнув ножа, кинув на підлогу, коли виймав ніж пошкодив потерпілій зап`ястя правої руки, тому , що вона вхопилася за ножа рукою, викликав швидку допомогу, а після того, як лікарі приїхала, він хутко пішов з дому, бо злякався. Погоджується, що саме від його удару ножем, у потерпілої виникли тяжкі тілесні ушкодження. Він примирився з потерпілою, сплатив їй повністю вартість лікування і відшкодував моральну шкоду в тому розмірі , який вона визначила, відшкодував загалом десять тисяч гривень, жалкує, що так трапилося, розкаюється у вчиненому Повністю визнає позов прокурора в сумі 2726, 20 гривень і має намір відшкодувати у найближчий час, коли буде не обмежений триманням під вартою. На даний час, в зв`язку з перебуванням в умовах СІЗО, не має можливості це здійснити. Просить вибачення в потерпілої, а суд- не карати суворо.
Крім визнання себе винуватим, винуватість ОСОБА_4 доводиться наступними доказами.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що 17 липня 2016 року на протязі всього дня разом зі ОСОБА_4 вживали спиртні напої . Пізно ввечері між ними виникла сварка, ініціатором якої була вона. Потім вони помирилися, готували їжу та знову вживали спиртні напої. ОСОБА_4 здійснював нарізку продуктів, а вона сиділа на ліжку, обіпершись на подушку і на нього сказала непристойне, чим спровокувала його обурення , а, що було далі погано пам`ятає, оскільки була гарно напідпитку. Визнає ту обставину, то тому , що з нею трапилося , передувала її негативна поведінка і висловлювання в адресу обвинуваченого, тому просить не карати суворо ОСОБА_4 . Він вже тривалий час під вартою і вони обоє зрозуміли і усвідомили ситуацію. ОСОБА_4 сплатив її вартість лікування в розмірі 5 тисяч гривень і відшкодував їй моральну шкоду в розмірі 5 тисяч гривень, загалом 10 тисяч гривень, неодноразово вибачався перед нею, вона пробачила і чекає його додому, щоб продовжити далі спільне проживання. Їі позиція є добровільною, на неї ніхто не тиснув. Вона жалкує , що так трапилося і за свою поведінку також.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що є сином потерпілої. Того дня він вдома не був, а перебував у батька і спілкувався з ним. Про подію дізнався від батька, якому зателефонував сусід. Коли вони прийшли додому, то він побачив розкидані речі і на ліжку кров. Коли відвідував матір у лікарні, та пояснювала, що її ОСОБА_4 вдарив ножем. Раніше мама зі ОСОБА_4 сварилися, але до бійки не доходило.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що він є колишнім чоловіком потерпілої, про подію дізнався від сусіда. Син того дня був у нього, тому вони удвох приходили до їх додому, де біля іграшок сина знайшли два ножі. В лікарні ОСОБА_11 йому не пояснювала, як все трапилося, а розповідала сину.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що 17.07.2017 року до неї брат ОСОБА_4 приходив двічі. Перший раз о 13 годині, коли повідомив, що ОСОБА_11 дома спить у нетверезому стані, а другий раз- приблизно о 23 годині, коли повідомив, що прирізав потерпілу, і просив піти подивитися, що там робиться, бо він злякався. Вона пішла з ним, але він залишився біля під`їзду . В кімнаті були працівники поліції . Згодом брат їй розповів, що між ним і потерпілою виникла сварка, яку спровокувала ОСОБА_8 , яка зранку вживала спиртне, тому він не втримався, про що жалкує.
Експерт Конотопського відділення СМЕ, ОСОБА_13 , в судовому засіданні показав, що проводив медичне дослідження і висновок робив на підставі медичної документації. Ним було встановлено, що потерпілій спричинено два ушкодження - у 11 міжребер`я справа та на правому зап`ясті. З медичної документації ним встановлено, що рана у потерпілої була 5 см довжиною і такою ж глибиною з проникненням у грудну порожнину , раневий канал зверху вниз, малася значна втрата крові, що могло привести до смерті. Він зробив висновок, що поранення в грудну клітину відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Так як пояснював ОСОБА_4 , то раневий канал мав би розташовуватися інакше. Йому не ставилося питання шодо ножа, яким заподіяно ушкодження , тому висновку з цього приводу не було зроблено.
Крім того, винуватість ОСОБА_4 доводиться: протоколами огляду місця події (а.п. 10-17; 19-21 т.2), в ході проведення яких оглянуто помешкання, в якому сталася подія і виявлено плями , схожі на кров на ліжку, виявлені два ножі з плямами бурого кольору, також оглянуто одяг потерпілої- футболку, в яку вона була одягнена, на якій встановлено пошкодження у виді розрізу 27 см і нашарування речовини бурого кольору, протоколами слідчих експериментів з обвинуваченим від 19.07.2016 року та від 16.08.2016 року та з потерпілою - від 16.08.2016 року та за участю обох від 03.02.2017 року (а.п. 98-101, 103-106 та 107-109, т. 2, а. наданих матеріалів 84-90 т. 1), в ході проведення яких обвинувачений та потерпіла показали, що удар ножем потерпілій було нанесено саме обвинуваченим ; висновком СМЕ потерпілої за № 367 від 10.08.2016 року (а.п. 45-48), з якого вбачається наявність у потерпілої тяжких тілесних ушкоджень, механізм отримання тілесних ушкоджень потерпілою підтверджується висновками СМЕ № 373 від 18.08.2016 року (а.п. 51-54), які складені після проведення слідчих експериментів з обвинуваченим та потерпілою, а також висновком комісійної судово-медичної експертизи Сумського обласного бюро СМЕ № 45/2017 від 16 червня 2017 року, яким підтверджено тяжкість ушкоджень потерпілої, а також щодо механізму спричинення цих ушкоджень зроблено висновок, що спричинення ушкоджень потерпілій за обставин, продемонстрованих обвинуваченим під час проведення слідчих експериментів 19.07.2016 року та від 16.08.2016 року малоймовірно, а можливе спричинення проникаючого поранення грудної клітини при вказаних обставинах, за умови поступального руху руки з ножем у напрямку потерпілої.(а.наданих матеріалів 119-131 т. 1)З висновку психіатричної експертизи № 185 від 03.08.2016 року вбачається, що ОСОБА_4 під дію ст.ст. 19, 20 КК України не підпадає, застосування заходів медичного характеру не потребує, як не було і встановлено і тимчасового хворобливого стану, а встановлено, що інкриміноване діяння скоїв у стані, коли міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, знаходився у стані простого алкогольного сп`яніння. (а.п. 124-125).
Аналізуючи фактичні обставини справи та досліджені докази суд дійшов висновку, що докази є належними, допустимими, такими, що логічно узгоджуються між собою, а так в повній мірі доводять винність ОСОБА_4 в спричиненні ОСОБА_6 умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що дає достатніх підстав для кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.121 КК України.
Таким чином, винуватість ОСОБА_4 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий, не характеризується негативно.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає ті, що він визнав себе винуватим та щиро розкаявся у вчиненому злочині, примирився з потерпілою , яка вибачила і просила не карати суворо, добровільно відшкодував заподіяні збитки потерпілій і моральну шкоду в тому числі, і та претензій не має.
Враховуючи обставини справи, наставши наслідки, відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , що він раніше судимий і маючи не зняту і не погашену судимість , вчинив новий злочин, суд дійшов висновку, що його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід обрати покарання, що визначене санкцієї ч. 1 ст. 121 КК України позбавлення волі. В той же час, враховуючи встановлені пом`якшуючі обставини, що він визнав себе винуватим та щиро розкаявся у вчиненому злочині, примирився з потерпілою, добровільно відшкодував заподіяні збитки потерпілій , з урахуванням особи обвинуваченого, що не характеризується негативно, думку потерпілої, її поведінку і її ставлення до події, що з нею трапилася, прохання потерпілої, яка просила суворо не карати, суд дійшов висновку, що вказані обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання нижче від найнижчої межі , встановленої в санкції ч. 1 ст. 121 КК Ураїни, з застосуванням ст. 69 КК України , і визначити покарання в розмірі трьох років позбавлення волі і що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, при цьому суд виходив і з положень ч. 1 ст. 50 КК України, якою визначено , що покарання має на меті не лише кару , а й виправлення , а також запобігання вчиненню нових злочинів не лише обвинуваченим, а й іншими особами.
Враховуючи, що злочинними діями обвинуваченого заподіяно матеріальну шкоду державі за лікування потерпілої від злочину, яка не відшкодована обвинуваченим, підлягають задоволенню у повному обсязі позовні вимоги прокурора - на користь фінансового управління Конотопської міської ради про стягнення витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_6 від злочину в сумі 2726 гривень 20 копійок. Ці вимоги підтверджуються доданим розрахунком, а підстави для стягнення цих витрат - відповідно до ст. 1206 ЦК України, дослідженими у кримінальному провадженні доказами, і ці вимоги визнані обвинуваченим.
Вирішуючи питання про запобіжний захід обвинуваченому, враховуючи клопотання прокурора про залишення до вступу вироку в законну силу запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд, враховуючи тяжкість вчиненого злочину і покарання, з яким визначився суд, відомості про особу обвинуваченого, що раніше судимий, та з метою запобігання ухилення обвинуваченого від покарання та упередження вчинення ним інших злочинів, дійшов висновку про залишення запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу. Враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у період дії закону України № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року, яким внесено зміни до ст. 72 КК України, а також з застосуванням положень ст. 5 КПК України, та ст. 5 КК України, якими визначено дію Кодексу у часі та зворотню дію Закону, то час попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з часу застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили слід зарахувати в строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Питання про речові докази підлягає вирішенню згідно зі ст. 100 КПК України .
Керуючись ст.ст. 5, 128, 183, 370, 374 КПК України,

Ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України і призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді трьох років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 19 липня 2016 року, тобто з моменту застосування запобіжного заходу, зарахувати у строк покарання час його попереднього ув`язнення з 19 липня 2016 року до набрання вироком законної сили, відповідно до ст. 72 ч.5 КК України (в редакції відповідно до закону України № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року)з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, в інтересах держави в особі фінансового управління Конотопської міської ради про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі фінансового управління Конотопської міської ради 2726 (дві тисячі сімсот двадцять шість) гривень 20 копійок витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.
Речові докази: два ножі, рушник, вилучені 17 липня 2016 року в ході ОМП за місцем мешкання ОСОБА_4 ; футболку ОСОБА_6 , яка вилучена з приймального відділення ВЛ ст. Конотоп; зразки крові та порівняльні зразки марлевого бинта ,відібрані 19.07.2016 року та 20.07.2016 року у потерпілої та підозрюваного знищити; паспорт ОСОБА_4 повернути ОСОБА_4 ; СД-диски з аудіо записами з архітвору ШМД від 17.07.2016 року залишити в матеріалах кримінал ного провадження.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1