Єдиний унікальний номер 227/1118/17
Номер провадження 11-кп/775/209/2018

У Х В А Л А

Іменем України

24 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4

за участю

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника

ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Бахмуті Донецької матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000368 від 12 березня 2017 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 10 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 10 жовтня 2017 року :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився в с. Річне Адамівського району Оренбурзької області Російської федерації, громадянина України, із неповною середньою освітою, одруженого, який не працює, раніше судимого 10.11.2004р. Апеляційним судом Донецької області за п.6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, 304, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна(вирок набрав законної сили 13.10.2005р.), що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2

визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого 2 ст.125 КК України та призначено покарання у вигляді арешту строком на 3 місяці.

Відповідно до вироку суду ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

11 березня 2017 року о 18-00 годині ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в м.Добропілля Донецької області, розбив належну йому скляну пляшку коричневого кольору пива « Львівське Портер» ємкістю 0,5 л.,тобто заздалегідь заготовив верхню частину вказаної пляшки та приніс її до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому поруч з будинком АДРЕСА_3 , де на грунті раніше виниклих неприязнених взаємовідносин між ним та ОСОБА_8 влаштував сварку з останнім, в ході якої з метою завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , умисно наніс останньому верхньою частиною розбитої скляної пляшки коричневого кольору пива «Львівське Портер» один удар в область обличчя справа. В результаті умисних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_8 були спричинені легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я в вигляді двох колото-різаних ран обличчя справа (попереду правої вушної раковини).

На зазначений вирок суду обвинуваченим ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, в якій він просить вирок суду щодо нього скасувати в частині призначеного покарання, призначивши покарання у вигляді громадських робіт на строк 200 годин.

Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції, призначаючи покарання, не взяв до уваги особу обвинуваченого, не надав оцінку соціальній характеристики обвинуваченого, проігнорував той факт, що насильницькі дії з боку обвинуваченого до потерпілого були наслідком неправильної поведінки останнього, яка обтяжується алкогольним сп`янінням. Крім того, вказує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки суд безпідставно прийняв до уваги покази потерпілого ОСОБА_8 щодо стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_6 , та одночасно відхилив свідчення обвинуваченого з цього приводу.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав доводи своєї апеляції та наполягав на її задоволенні, просив призначити більш м`яке покарання, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого і просив вирок суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 , задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що суд, встановивши фактичні обставини по справі, дійшов до правильного висновку про об`єм та доведеність провини обвинуваченого ОСОБА_6 та кваліфікацію його дій.

Висновки суду підтверджені перевіреними в ході судового розгляду та наведеними у вироку доказами.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 провину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини його скоєння.

Висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 викладені у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються наявними в ньому доказами в сукупності, перевіреними судом.

У відповідності зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, вирішуючи питання про вид та розмір покарання щодо особи, яка визнається винною у вчиненні злочину, суди зобов`язані дотримуватися загальних засад призначення покарання, бо через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання; приймати до уваги ступінь тяжкості вчиненого винною особою злочину, дані про його особу та обставини справи, що обтяжують чи пом`якшують покарання.

Як убачається з вироку, ці вимоги кримінального закону судом враховані в повній мірі.

Міра покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом першої інстанції призначена у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, майже в мінімальних межах установлених санкцією статті, з урахуванням тяжкості злочину, який відноситься до категорії невеликої тяжкості, конкретних обставин справи, даних про особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання( а.с.39 том 2), одружений(а.с. 40 том 2), неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, офіційно не працює, на обліку у лікарів нарколога(а.с.43 том 2) та психіатра(а.с.42 том2) не перебуває, раніше судимий за особливо тяжкі злочини проти життя та здоров`я особи, та проти власності, а саме: 10.11.2004р. Апеляційним судом Донецької області за п.6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, 304, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна .

Судом взято до уваги пом`якшуючою обставиною, відповідно до ст.66 КК України, щиросердне каяття обвинуваченого та активне сприяння у розкритті злочину, а також обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

Колегія суддів апеляційної інстанції критично ставить до твердження обвинуваченого щодо відсутності обставини, що обтяжує злочин, а саме стану алкогольного сп`яніння, оскільки це спростовується доказами наявними в матеріалах справи.

Апеляційна інстанція вважає за необхідним зазначити, що крім свідчень потерпілого ОСОБА_8 щодо перебування обвинуваченого в стані алкогольного сп`яніння, сам ОСОБА_6 неодноразово підтверджував факт вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, як на стадії досудового слідства, так і судового розгляду.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі також вказує, що дійсно пив пиво, однак на думку останнього, пройшло достатньо часу, щоб вважати його стан не обтяжений алкогольним сп`янінням.

На думку колегії, ставлення ОСОБА_6 до свого стану після випитого алкоголю є суб`єктивним, та не може бути підставою для виключення обставини, що обтяжує покарання, і як наслідок пом`якшення покарання за вчинений злочин.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого що насильницькі дії з боку останнього до потерпілого були наслідком неправильної поведінки потерпілого, яка обтяжується алкогольним сп`янінням не знайшли свого підтвердженні під час апеляційного розгляду. Відсутні будь-які дані на підтвердження факт алкогольного сп`яніння потерпілого ОСОБА_9 , у зв`язку з чим, апеляційна інстанція визнає їх такими, що не заслуговують на увагу.

Призначене покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, призначене в межах санкції статті, з урахуванням ступеню тяжкості скоєного, особи винного, і є саме таким, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередженню нових злочинів.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність колегією суддів не встановлено, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та призначення більш м`якого покарання відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 10 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. На ухвалу може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді