Справа № № 585/1945/17
Номер провадження 1-в/585/233/17
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И
09 жовтня 2017 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі : головуючої - судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5
розглянувши в відкритому судовому засіданні режимі відеоконференцзв`язку в приміщенні суду в місті Ромни клопотання засудженого ОСОБА_5 , 1965 р.н., - про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання ,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, яке уточнив під час судового розгляду, та просить зарахувати строк перебування в СІЗО: з 23.04.2004 р. по 26.03.2004 р.; з 29.04.2004 р. по 14.05.2005 р.; з 05.08.2013 р. по 14.10.2013 р.; з 14.11.2014 р. і по 01.09.2017 року, у строк відбуття покарання за правилами ч.5 ст.72 КК України.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні. Суду повідомив, що в зазначені ним періоди він перебував у СІЗО для розгляду кримінального провадження, а тому просив з огляду на ч.5 ст.72 КК України (в редакції закону станом на 26.11.2015 року) зарахувати йому до покарання весь час перебування ним у СІЗО, а саме: з 23.03.2004 року по 26.03.2004 року; з 29.04.2004 року по 14.05.2005 року; з 05.08.2013 року по 14.10.2013 року, а також з 14.11.2014 року по 01.09.2017 року. Просив вирішити питання по суті, оскільки ухвали про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання за правилами ч.5ст.72 КК України, яка набрала законної сили не має, а він не позбавлений права звертатись з таким клопотанням повторно.
Прокурор заперечив проти задоволення клопотання ОСОБА_5 , оскільки останній засуджений до довічного позбавлення волі, а тому клопотання задоволенню не підлягає.
Адвокат ОСОБА_4 підтримав заявлене клопотання ОСОБА_5 та просив задовольнити його в повному обсязі.
Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що вироком Апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 року ОСОБА_5 засуджений за ст.ст.115 ч.2 п.13, 296 ч.3, 122 ч.1КК України і йому на підставі ст..70 ч.1 КК України призначено покарання у вигляді довічного позбавлення волі. Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 рахується з 29 квітня 2004 року. Зараховано в строк відбуття покарання ОСОБА_5 час затримання під час проведення досудового слідства з 23.03.2004 року по 26.03.2004 року (а. с. 12 - 23).
Вирок суду набрав законної сили 15 лютого 2005 року (а. с. 24).
З довідки по особовій справі засудженого ОСОБА_5 вбачається, що він у період з 21.05.2004 р. по сьогоднішній день періодично перебуває в СІЗО, в тому числі з 13.08.2013 р. по 06.10.2013 р. - для розгляду кримінального провадження за заявою ОСОБА_5 про перегляд відносно нього вироку Апеляційного Суду Сумської області від 11.10.2004 р. за нововиявленими обставинами; з 20.11.2014 року по 08.06.2016 року - для розгляду апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16.09.2014 року та апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02.10.2014 року; та з 29.06.2016 року і до 12.07.2017 року знаходиться в СІЗО (а.с. 29). Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 01.09.2017 року скасовано ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16.02.2017 року та призначено новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.
З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 вбачається, що за його клопотаннями неодноразово вирішувалось питання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, але ухвали, яка набрала б законної сили про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання за вироком апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 року відносно ОСОБА_6 за правилами ч.5ст.72 КК України (в редакції на 26.11.2015 року), матеріали особової справи не містять.
Вирішуючи подане ОСОБА_5 клопотання суд виходить із того, що у ч.5 ст. 72 КК України зазначено - зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Статтею 51 КК України ( в ред. на 26.11.15 р.) також визначено види покарань серед яких є позбавлення волі на певний строк та довічне позбавлення волі.

При цьому, у ч.5 ст. 72 КК України( в ред. на 26.11.15 р.) не конкретизовано який з зазначених видів позбавлення волі охоплюється положеннями зазначеної норми.

Поряд з цим ч.5 ст. 72 КК України не встановлює будь якої заборони щодо застосування зазначених норм відносно осіб, яким призначено довічне позбавлення волі.

Відповідно до положень ст. 129 Конституції України (в редакції від 02.06.2016р.), суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

За таких обставин суд не має будь-яких повноважень щодо тлумачення положень ч.5 ст. 72 КК України ( в ред. на 26.11.15 р.) у бік звуження прав засудженого.

Крім цього, у ч. 2 Прикінцевих положень Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 р. «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув»язнення у строк покарання» зазначено, що цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Обвинувальний вирок відносно ОСОБА_5 набрав законної сили, покарання повністю не відбуто.

З урахуванням зазначених положень, обмеження права засудженого стосовно не зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, може вплинути на вирішення питання щодо застосування відносно нього положень, передбачених ч.2 ст. 7, ч.2, ч.7 ст. 151 КВК України, що є порушенням ст. 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з огляду на те, що у вироку вже міститься припис про зарахування попереднього ув`язнення, і застосування Закону №838-VIII лише змінює арифметичну складову замість «одного дня» на «два дні», у зв`язку з чим позиція прокурора до уваги не береться.

Крім того, ч.2 ст. 87 КК України, передбачено, що актом помилування може бути здійснена заміна засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення на строк не менше двадцяти п`яти років.

З урахуванням зазначеного, за відсутності прямої заборони щодо застосування положень вказаного закону до осіб засуджених до покарання у виді довічного позбавлення волі, вважаю, що відсутні законні підстави щодо обмеження права засудженого ОСОБА_5 на застосування відносно нього положень ч.5 ст. 72 КК України. Враховуючи те, що на даний час відсутня ухвала, яка набрала законної сили про зарахування строку попереднього увязнення ОСОБА_5 в строк покарання, суд вважає, що зарахуванню за правилами ч.5ст.72 КК України (в редакції станом на 26.11.2015 року) підлягає строк: з 23.03.2004 р. по 26.03.2004 р.- час затримання під час проведення досудового слідства; з 29.04.2004 р. по 15.02.2005 року - з часу затримання по день набрання вироком законної сили.
Решта періоду перебування ОСОБА_5 в СІЗО зарахуванню в строк покарання не підлягає, оскільки попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили. У зв`язку із цим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою ОСОБА_5 із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбуття покарання. Не може також зараховуватись до строку відбуття покарання період з 14.11.2014 р і по сьогоднішній день, оскільки, в цей час він перебуває в СІЗО для вирішення питання про перегляд ухвал та вироків за нововиявленими обставинами, які не переглядались у зв`язку із відмовою в задовленні заяв ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами. А тому період між ухваленням рішення та набранням ним законної сили, враховуючи зміст положень ч. 6 ст. 9 КПК України, має вирішуватися судом, який ухвалив таке рішення (п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України). І лише після набрання судовим рішенням законної сили, яким переглянуто вирок за нововияленими обставинами, судом по місцю відбуття покарання, може вирішуватись питання про зарахування строку попереднього ув`язнення в цей період.

Керуючись ст. ст. 369-372, 392, 537, 539 КПК України, ст. 58,152 КВК України, ст. 72 КК України ( в ред. на 26.11.15 р.), суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання за правилами ч.5ст.72 КК України ( в ред. на 26.11.15 р.) - задовольнити частково.
Зарахувати засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк відбутого за вироком Апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2004 року покарання у виді довічного позбавлення волі строк попереднього ув`язнення у період з 23.03.2004 р. по 26.03.2004 р.; та з 29.04.2004 р. по 15.02.2005 року, відповідно до співвідношення - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В іншій частині клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Роменський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня оголошення ухвали суду, а особою, яка не була присутня під час проголошення протягом 7 днів з дня отримання копії.
Суддя: підпис...
Копі вірна :
СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1