Номер провадження: 11-кп/785/521/14
Номер справи місцевого суду: 522/2236/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.05.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого: судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

представника цивільного позивача - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора прокуратури Приморського району м. Одеси ОСОБА_8 та заступника прокурора Одеської області ОСОБА_9 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 28.03.2014 року, яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеси, громадянин України, з середньою технічною освітою, неодружений, маючий на утриманні малолітню дитину 2012 року народження, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий,

засуджений

- за ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді штрафу в сумі 510 грн.;

- за ч. 4 ст.358 КК України до покарання у вигляді штрафу в сумі 850 грн.;

- за ч. 4 ст.358 КК України до покарання у вигляді штрафу в сумі 850 грн.;

- за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді штрафу в сумі 1700 грн.;

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у вигляді штрафу у сумі 1700 грн.

Стягнуто з обвинуваченого:

- на користь ТОВ «Прайм Інвест Україна» у сумі 1000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди;

Стягнуто з обвинуваченого судові витрати по справі:

- на користь держави в особі НДЕКЦ при ГУМВС України в Одеській області за проведення судових експертиз 1467 грн. та 1250 грн. 35 коп.

встановила

Зазначеним вироком суду ОСОБА_10 засуджений за те, що маючи злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, в кінці грудня 2012 року отримав від ОСОБА_11 оригінали паспорту громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (паспорт серія НОМЕР_1 виданого Комінтернівським РВ УМВС України в Одеській області 29.08.1997 р.) з фотографіями самого ОСОБА_12 , оригінал картки фізичної особи платника податків на ім`я ОСОБА_12 , а також оригінал паспорту громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (серія НОМЕР_2 виданий Комінтернівським РВ ГУМВС України в Одеській області 29.08.2008 року ) та оригінал картки фізичної особи платника податків на ім`я ОСОБА_13 . При цьому ОСОБА_10 не повідомив ОСОБА_11 про свої злочині наміри, а взяв вищезазначені документи під приводом надання послуг ОСОБА_12 і ОСОБА_13 щодо вступу у політичну партію «Свобода».

В один із днів грудня 2012 року, ОСОБА_10 , звернувся до невстановленої особи, яка на його прохання, переклеїла в оригіналі паспорту на ім`я ОСОБА_12 надані ним свої фотографії та виготовила довідку про доходи на ім`я ОСОБА_12 нібито з місця роботи, ОСОБА_10 .

Далі, 25.12.2012 року ОСОБА_10 , видаючи себе за ОСОБА_12 , звернувся до відділення АТ «ОТП Банк» «Варненське», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Варненська, 11, де намагався отримати готівковий грошовий кредит у сумі 76293, 00 грн., та усвідомлюючи той факт, що паспорт громадянина України виданого на ім`я ОСОБА_12 та довідка про доходи виготовлена на ім`я ОСОБА_12 , не є дійсними, надав завідомо підроблені вищевказані документи менеджеру відділення банку АТ «ОТП Банк» ОСОБА_14 .

Намагаючись отримати готівковий грошовий кредит у сумі 76293,00 гривень та видаючи себе за ОСОБА_12 , ОСОБА_10 власноруч заповнив заява-згоду на обробку персональних даних, анкету-заяву на оформлення кредиту та завірив їх від імені ОСОБА_12 . Після проведення менеджером відділення банку АТ «ОТП Банк» ОСОБА_14 всіх передбачених відповідною банківською процедурою дій, що передують оформленню кредиту, ОСОБА_10 було відмовлено у видачі готівкового грошового кредиту у сумі 76293,00 гривень, з причин не залежних від його волі.

Крім того, 30.12.2012 року ОСОБА_10 звернувся до відділення №3 «Прайм Інвест Україна», розташованого за адресою м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 128, з метою отримання грошових коштів у кредит, де представився від імені ОСОБА_12 .

Видаючи себе за ОСОБА_12 та усвідомлюючи те, що раніше виготовлений паспорт є підробленим та не є дійсним, надав його заступнику кредитного відділення №3 ТОВ «Прайм Інвест Україна» ОСОБА_15 , після чого власноруч заповнив від імені ОСОБА_12 та підписав з підражанням підпису ОСОБА_12 усі необхідні документи для укладення кредиту.

Після надання ОСОБА_10 завідомо підробленого документу (паспорту громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_12 ) та підписання усіх документів від імені ОСОБА_12 , було укладено кредитний договір ПУ-7 на надання у кредит грошових коштів у сумі 1000 гривень строком на 365 днів.

Уклавши кредитний договір ОСОБА_10 привласнив грошові кошти у сумі 1000 гривень, які в подальшому обернув на свою користь, чим спричинив ТОВ «Прайм Інвест Україна» матеріальний збиток на вищевказану суму.

На вирок суду прокурором прокуратури Приморського району Одеської області ОСОБА_8 була подана апеляційна скарга, в якій він, не оспорюючи вирок суду в частині доведеності вини обвинуваченого та кваліфікацію його дій, вважає що суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_10 , застосував закон, який не підлягає застосуванню та двічі призначив за ч.4 ст. 358 КК України покарання.

Крім того послався на неврахування судом як обтяжуючої покарання обставини - скоєння злочину особою повторно.

Просить вирок суду змінити, визнати наявність в діях ОСОБА_10 обтяжуючих покарання обставин, передбачених п.1 ч.1 ст.67 КК України та виключити вдруге призначене покарання за ч. 4 ст. 358 КК України.

Крім того, заступником прокурора області ОСОБА_9 була подана аналогічна апеляційна скарга, з тексту якої вбачається, що в частині порушення вимог кримінального закону він підтримав доводи апеляції прокурора у кримінальному провадженні, однак не зазначив як порушення вимог закону, факт неврахування судом як обтяжуючої покарання обставини - вчинення злочину повторно.

Заслухавши доповідача; прокурора, який підтримав апеляцію заступника прокурора області повністю, а апеляцію прокурора у кримінальному провадженні - частково, представника цивільного позивача, яка вважала за можливе задовольнити апеляційну скаргу заступника прокурора області, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційних скарг та зміни вироку в частині призначеного покарання з наступних підстав:

В порядку зі ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з тексту апеляційних скарг, заступник прокурора Одеської області, який є прокурором вищого рівня, зазначив в апеляційній скарзі доводи, не врахувавши доводи прокурора у кримінальному провадженні, в частині визнання судом апеляційної інстанції як обтяжуючої покарання обставини - вчинення злочину повторно. Також зазначені доводи не були підтверджені і прокурором у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, який просив суд не враховувати їх при розгляді апеляції.

За таких обставин судова колегія прийшла до висновку про відмову прокурором вищого рівня від зазначених в апеляції прокурора у кримінальному провадженні доводів у цій частині, в зв`язку з чим вважає, що вони не підлягають розгляду.

Разом з тим, як вбачається з апеляційних скарг, державний обвинувач, заступник прокурора області та прокурор у судовому засіданні не оспорюють вирок в частині правильності кваліфікації дій обвинуваченого та призначення йому покарання, а просять лише про приведення призначеного покарання до відповідності з кримінальним законом.

Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", призначення покарання за сукупністю злочинів, застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статі, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) кримінального Кодексу, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Апеляційний суд приходить до висновку про те, що дійсно, при призначенні покарання за сукупністю злочинів, місцевий суд, в порушення вимог кримінального закону, невірно призначив ОСОБА_10 покарання за кожен із злочинів, передбачених ч.4 ст.358 КК України, оскільки відповідно до ч.1 ст.33 КК України, сукупністю злочинів визнається вчинення особою двох або більше злочинів, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жоден з яких її не було засуджено.

Крім того, місцевий суд безпідставно застосував вимоги ст.70 КК України при призначені покарання за сукупністю злочинів, передбачених ч.4 ст.358 КК України, що не ґрунтується на законі.

Згідно п.4 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин, судова колегія прийшла до висновку про необхідність задоволення апеляцій прокурора, упорядкування вироку суду в частині призначеного покарання та виключення з вироку вказівку суду про призначення обвинуваченого покарання по окремому епізоду злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, яким обвинуваченому призначено покарання у виді штрафу у сумі 850 грн., так як це не погіршує його становище.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407-409, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила

Апеляційні скарги прокурора задовольнити.

Вирок Приморського районного суду м. Одеси від 28.03.2014 року відносно ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку посилання суду на призначення покарання у виді штрафу у сумі 850 грн. за окремим епізодом за ч.4 ст.358 КК України.

Визнати ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 винним в скоєні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст.190, ч.4 ст.358, ч.2 ст.190 КК України та вважати засудженим за скоєння злочинів з призначенням покарання:

- за ч.2 ст.15 ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу у розмірі 510 грн.;

- за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 850 грн.;

- за ч.2 ст.190 КК України у виді штрафу в розмірі 1700 грн.;

У відповідності до ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити йому остаточно покарання у виді штрафу у розмірі 1700 грн.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ України протягом трьох місяців с моменту набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області: ОСОБА_2 .

ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 .