Справа № 697/2573/17
Провадження № 1-кп/697/208/2017
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.12.2017 Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Межиріч, Канівського району Черкаської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, розлученого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючий в АДРЕСА_2 , раніше судимого 02.03.2017 року за ч.1 ст.164 КК України до 120 годин громадських робіт, 12.10.2017 року за ч.2 ст.125 КК України до 200 годин громадських робіт відповідно до ст. 89 КК України судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку,-

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КК України;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи раніше судимим 02.03.2017 року Канівським міськрайонним судом в Черкаській області за ч. 1 ст. 164 КК України до 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт, відповідно до ст. 89 КК України судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 164 КК України.

ОСОБА_5 згідно з рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області № 2308 від 28.09.2012 року зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_4 аліменти, на утримання дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі по 250 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 17.09.2012 року і до повноліття дітей.Проте, ОСОБА_5 , знаючи про обов`язок виплачувати аліменти являючись дієздатним, постійно ніде не працює, про тимчасові заробітки державну виконавчу службу Канівського міськрайонного управління юстиції не повідомляє, в Канівському міськрайонному центрі зайнятості на обліку не перебуває, на виклики до Канівського міськрайонного ВДВС не з`являється, аліменти в добровільному порядку виплачувати не бажає, тобто злісно ухиляється від сплати аліментів. В зв`язку із злісним ухиленням від сплати аліментів його борг по аліментах за період з 02.03.2017 року по 01.11.2017 року складає 3967, 74 грн., що сукупно складає суму виплат відповідних платежів більше трьох місяців.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та показав суду, що згідно з рішенням Канівського міськрайонного суду від 28.09.2012 року зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_4 аліменти, на утримання дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі по 250 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 17.09.2012 року і до повноліття дітей.

Пояснив, що у період з 02.03.2017 року по 01.11.2017 року аліменти не сплачував, у зв`язку з тим, що ніде не працював, в центрі зайнятості на обліку не перебуває, підроблявся тимчасовими заробітками. Матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, участі у їх вихованні не приймає. Але в подальшому зобов`язується офіційно працевлаштуватися на роботу та виплачувати аліменти. Просить суворо не карати.

Потерпіла в судовому засіданні при призначені міри покарання підтримала думку прокурора.

Суд вважає можливим, відповідно до положень ст. 349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ні ким не оспорюються, проти чого не заперечують прокурор та обвинувачений, правильно розуміючи зміст даних обставин і в них немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, перевіривши істинність й добровільність визнавальних показів обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає, що його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КК України доведена і кваліфікує його дії за ч.2 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) вчиненому особою, раніше судимою за злочин, передбачений ст. 164 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризуються посередньо, раніше вже судимий за злочин, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 згідно ст..66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог КК України та постанови Пленуму Верховного Суду № 8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Враховуючи зазначені обставини, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає, що йому необхідно призначити покарання у виді обмеження волі.

Суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, з застосування вимог ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків відповідно до ч.1 ст. 76 КК України протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Покарання за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12.10.2017 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.125 КК України до 200 годин громадських робіт необхідно виконувати самостійно.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 не обиралася, а тому до вступу вироку в законну сили обвинуваченому необхідно обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, після чого скасувати.

Речові докази, цивільний позов та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 349, 369-371 ,373-374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст.164 КК України у виді 2 (двох) років обмеження обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на 1 (один) рік.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язок протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Покарання за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12.10.2017 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.125 КК України до 200 годин громадських робіт - виконувати самостійно.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до вступу вироку в законну сили обрати у виді особистого зобов`язання, після чого скасувати.

На вирок суду можуть бути подані апеляції учасниками процесу на протязі 30 діб з моменту його проголошення.

Головуючий / підпис / ОСОБА_1

З оригіналом вірно: оригінал знаходиться при матеріалах справи № 697/2573/17

Головуючий ОСОБА_1