ВИРОК №1кп/243/75/2017
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 522/962/16-к
09 листопада 2017р. Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурорів ОСОБА_5 та ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спеціального судового провадження в залі суду кримінальне провадження за звинуваченням:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Свердлове Комінтернівського району, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою раніше не судимого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України,
В березні-квітні 2014року на території Донецької та Луганської областей створено стійкі ієрархічні об`єднання - терористичні організації, так звані "Донецька народна республіка" (далі - "ДНР") і "Луганська народна республіка" (далі -"ЛНР"), учасники якої в Україні займаються вчиненням терористичних актів, залякуванням населення, вбивством людей, захопленням адміністративних будівель органів державної влади і місцевого самоврядування та інших тяжких і особливо тяжких злочинів, що призводить до дестабілізації суспільно-політичної ситуації в державі.
Основною метою діяльності вказаних терористичних організацій є насильницька зміна та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, а також зміна меж території і державного кордону України у спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України.
Так звані "ДНР" та "ЛНР" є стійкими об`єднаннями невизначеної кількості осіб (більше трьох), що створені з метою здійснення терористичної діяльності, у межах яких здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, та в яких їх структурні підрозділи здійснюють терористичну діяльність з відома керівників та під їх керівництвом (керівних органів), у зв`язку з чим відповідно до ст.1 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" вони є терористичними організаціями.
Указом Президента України №405/2014 від 14.04.2014р. введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014р. "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України". На підставі цього указу на території Донецької і Луганської областей триває антитерористична операція (далі - АТО), спрямована на припинення діяльності вказаних терористичних організацій.
Громадянин України ОСОБА_9 , будучи невдоволеним діючою владою України і керуючись мотивом її не сприйняття, у квітні 2014 року вступив у попередню злочинну змову з невстановленими слідством особами, направлену на участь у діяльності терористичної організації "ДНР", яка в цей же період вела бойові дії проти Збройних сил України (далі - ЗСУ) та інших підрозділів, задіяних в ході проведення АТО, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.
На виконання свого злочинного умислу ОСОБА_9 вчинив сукупність умисних дій, направлених на вчинення даного особливо тяжкого кримінального
правопорушення, а саме: виїхав з Одеської області на територію, підконтрольну "ДНР", увійшов до складу вказаної терористичної організації, пройшов відповідну військову підготовку та приймав участь у бойових діях у складі не передбачених законом збройних формувань терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР», тобто воєнізованих груп, які незаконно мають на озброєнні придатну для використання вогнепальну та вибухову зброю, проти сил Збройних сил України та інших підрозділів, задіяних в ході проведення АТО.
Зокрема, у квітні 2014 року (більш точно час слідством не встановлено), ОСОБА_9 , знаходячись в Одеській області, прийняв пропозицію участі у терористичній організації від невстановлених керівників "ДНР", після чого умисно виїхав до Донецької області та увійшов до складу не передбаченого законом збройного формування "ДНР", де на нього невстановленими керівниками зазначеного формування терористичної організації було покладено обов`язки з бойового забезпечення діяльності зазначеної терористичної організації на території Донецькій області. При цьому, ОСОБА_9 отримав прізвисько (позивний) " ОСОБА_10 ".
З того ж часу ОСОБА_9 , згідно з розподіленими керівниками осередків "ДНР" обов`язками, у складі не передбачених законом збройних формувань зазначених терористичних організацій на території Донецької області, умисно, безпосередньо, із застосуванням вогнепальної автоматичної зброї приймав участь в озброєному протистоянні силам АТО.
Так, ОСОБА_9 , протягом квітня - червня 2014 року, діючи у складі не передбачених законом військових формувань терористичної організації «ДНР». умисно, безпосередньо, із застосуванням вогнепальної автоматичної зброї, сприяючи діяльності зазначеної терористичної організації, приймав участь у збройному протистоянні ЗСУ та іншим підрозділам, задіяним у ході проведення АТО, під час бойових дій у м. Слов`янську Донецької області, за що 06.10.2014р. та 16.10.2014р. отримав від керівництва «ДНР» нагороди - медаль «За оборону Славянска» та орден « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Крім того, ОСОБА_9 , входячи до складу самопроголошених "ЛНР" та "ДНР", на виконання покладених на нього обов`язків, протягом другої половини 2014року умисно популяризував діяльність вказаних терористичних організацій та висвітлював її у позитивному ракурсі серед свого оточення та родичів, у тому числі й через соціальну мережу в Інтернеті. Тим самим ОСОБА_9 приймав участь в терористичній організації «ДНР» та сприяв її діяльності своїми діями.
ОСОБА_9 , будучи обізнаним, що стосовно нього розпочато кримінальне провадження, винесено повідомлення про підозру, обвинувальний акт спрямовано до суду, у судові засідання не з`явився, не прибув на судові виклики без поважної причини більше як два рази, тому суд на підставі ухвали від 28.03.2017року здійснював спеціальне судове провадження, що відповідає вимогам ст.323 КПК України.
Винуватість ОСОБА_9 в участі у терористичній організації підтверджується наступними доказами:
- повідомленням начальника ГВ КЗЕ УСБУ в Одеській області від 26.08.2015 року, що ОСОБА_9 з липня 2014 року по теперішній час постійно перебуває на території, яка тимчасово не контролюється владою України зокрема у населених пунктах Донецької області (м. Донецьк, м. Дебальцеве, м. Торез тощо). Активно приймає участь в збройному протистоянні з ЗСУ на боці незаконних озброєних формувань;
- ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 12.08.2015року про надання дозволу на виконання результатів негласних слідчих дій в іншому кримінальному провадженні та протоколом проведення негласних слідчих дій від 24.04.2015 року з оптичними дисками до нього відповідно до якого була знята інформація з телекомунікаційних мереж, а саме номерів телефонів оператора з надання телекомунікаційних послуг ПрАТ МТС НОМЕР_1 , оператора з наданням телекомунікаційних послуг ТОВ «Астеліт» НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_9 та встановлено місця знаходження абонента. За отриманою інформацією ОСОБА_9 чинив опір законним діям військовослужбовців Збройних Сил України та інших підрозділів, задіяних в ході проведення АТО, направленим на припинення їх протиправної діяльності, тобто приймав участь в діяльності не передбаченого законом воєнізованого формування у складі терористичної організації «ДНР»;
- ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від
23.09.2015 року про надання дозволу про тимчасовий доступ до речей та документів, протоколом від 06.10.2015року про тимчасовий доступ до речей та документів, описом речей та документів, яки були вилучені в приміщенні ПрАТ МТС України відповідно до якого була отримана інформація про з`єднання, тривалість розмов, місце знаходження, абонента ПрАТ МТС НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_9 ;
- ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.09.2015 року про надання дозволу про тимчасовий доступ до речей та документів, протоколом від 05.10.2015року про тимчасовий доступ до речей та документів, описом речей та документів, яки були вилучені в приміщенні ТОВ «Астеліт» України відповідно до якого була отримана інформація про з`єднання, тривалість розмов, місце знаходження, абонента з наданням телекомунікаційних послуг ТОВ «Астеліт» НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_9 ;
- протоколом огляду від 16.04.2015року мобільного телефону «Самсунг-Дуос» з двома сім картами операторів стільникового зв`язку МТС НОМЕР_3 та «Київстар» - НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_11 матері ОСОБА_9 відповідно до якого є роздруківка вхідних та вихідних контактів абонента ОСОБА_11 та абонента ОСОБА_9 . При перегляді додатків в програмі «ВКонтакте» в профілі користувача « ОСОБА_12 » були виявлені фотографії ОСОБА_9 в форменому одягу воєнізованих формувань «ДНР» з озброєнням, документи відповідно до яких ОСОБА_9 був нагороджений медаллю «За оборону Славянска» та орден « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». ОСОБА_11 пояснила, що на знімках зображений її син ОСОБА_9 ;
- ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 31.03.2015 року про надання дозволу на проведення обшуку за останнім фактичним місцем мешкання обвинуваченого ОСОБА_9 , та протоколом обшуку від 16.04.2015року;
- протоколом огляду від 11.06.2015 року за яким були досліджені речі та документи яки були вилучені при проведенні обшуку за останнім місцем мешкання ОСОБА_9 ;
- протоколом огляду від 13.01.2016 року оптичного диску відповідно до якого була зроблена роздруківка інформація про з`єднання та місце знаходження, абонента телекомунікаційних послуг ТОВ «Астеліт» НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_9 ;
- протоколом огляду від 13.01.2016року оптичного диску відповідно до якого була зроблена роздруківка інформація про з`єднання та місце знаходження, абонента телекомунікаційних послуг ПрАТ «МТС» НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_9 ;
Поясненнями свідка ОСОБА_13 яка суду пояснила, що знає ОСОБА_9 більше десяти років він був депутатом Свердловської сільської ради Комінтернівського району Одеської області. З весни 2014року вона його не бачила і місце його знаходження їй невідомо.
Поясненнями свідка ОСОБА_14 який суду пояснив, що добре знає ОСОБА_9 як односельчанина с. Свердлове (Іванове) Комінтернівського району Одеської області спілкувався з ним за телефоном. З весни 2014 року він його не бачив і місце його знаходження йому невідомо. Від співробітників СБУ він чув, що ОСОБА_9 знаходиться на Донбасі і приймає участь у бойових діях з боку військових підрозділів ДНР і ЛНР.
Поясненнями свідка ОСОБА_15 яка суду пояснила, що добре знає ОСОБА_9 останній раз бачила його більше трьох років тому, і на даний час місце знаходження його їй невідомо.
Поясненнями свідка ОСОБА_16 яка суду пояснила, що добре знає ОСОБА_9 , працює продавцем в магазині який належить його родині. Останній раз бачила його більше трьох років тому, на даний час дома він, не проживає і місце знаходження його їй невідомо.
Поясненнями свідка ОСОБА_17 який суду пояснив, що добре знає ОСОБА_9 як односельчанина, спілкувався з ним за телефоном. З весни 2014 року він його не бачив і місце його знаходження йому невідомо.
Свідкі ОСОБА_18 та ОСОБА_11 відмовилися надавати свідчення посилаючись на ст.63 Конституції України
Аналізуючи пояснення свідків, суд вважає, що повідомлені йми факти є достовірними, оскільки не суперечать матеріалам справи, узгоджуються як між собою, так і з письмовими та іншими доказами у кримінальному провадженні.
Аналіз викладених письмових доказів у їх сукупності з показаннями свідків
переконує суд у тому, що ОСОБА_9 взяв участь у терористичній організації, що є особливо тяжким кримінальним правопорушенням, його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.258-3 КК України. Існування окремого судового рішення, рішення органу законодавчої чи виконавчої влади про визнання діяльності терористичною для притягнення особи до кримінальної відповідальності за ст.258-3 КК України не вимагається. Визнання діяльності терористичною здійснюється судом у конкретному провадженні на підставі наявних матеріалів (така ж правова позиція викладена у листі Вищого спеціалізованого суду України вих. №9 225/0/446 від 28.01.2016року). З огляду на наведене, суд не приймає доводи захисника про відсутність в діях ОСОБА_9 складу інкримінованого кримінального правопорушення через те, що організації «ДНР/ЛНР» в Україні та світі не визнані терористичними.
Оцінюючи всі наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до переконання, що доводи захисника щодо відсутності в діях ОСОБА_9 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, суд розцінює як спосіб захисту і як бажання уникнути кримінальної відповідальності, та вважає їх повністю спростованими дослідженими доказами.
Конвенцією Організації Об`єднаних Націй проти транснаціональної організованої злочинності від 15 листопада 2000р. зобов`язано держави-учасниці криміналізувати участь в організованій злочинній групі. При цьому відповідно до пункту «а» ст.2 цієї Конвенції організована злочинна група означає структурно оформлену групу в складі трьох або більше осіб, що існує протягом визначеного періоду часу і діє узгоджено з метою здійснення одного або декількох серйозних злочинів або злочинів, визнаних такими відповідно до цієї Конвенції, для того, щоб одержати, прямо або посередньо, фінансову або іншу матеріальну вигоду.
Поняття терористичної організації визначено відповідно до Закону України «Про боротьбу з тероризмом» від 20 березня 2003 року і це є стійке об`єднання трьох і більше осіб, яке створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено певні правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів. Визначальним для визнання організації терористичною є те, що хоч один з її структурних підрозділів здійснює терористичну діяльність з відома хоча б одного з керівників (керівних органів) усієї організації.
Аналіз кримінального законодавства, рішення Варшавської конференції 2001 року, Ради Безпеки ООН від 28 вересня 2001 року №1373 по боротьбі з тероризмом, а також відповідних положень Закону України «Про боротьбу з тероризмом» показує, що терористична організація виділена як вид злочинної організації за спеціальною метою - здійснення терористичної діяльності. Так, відповідно до Закону України «Про боротьбу з тероризмом» терористична діяльність - діяльність, яка охоплює: планування, організацію, підготовку та реалізацію терористичних актів; підбурювання до вчинення терористичних актів, насильства над фізичними особами або організаціями, знищення матеріальних об`єктів у терористичних цілях; організацію незаконних збройних формувань, злочинних угруповань (злочинних організацій), організованих злочинних груп для вчинення терористичних актів, так само як і участь у таких актах; вербування, озброєння, підготовку та використання терористів; пропаганду і поширення ідеології тероризму; фінансування та інше сприяння тероризму.
Терористичні організації створюються для вчинення діянь, передбачених частинами 1-3ст.258 КК України, а також інших злочинів терористичної спрямованості, тобто діянь, спрямованих на залякування населення з метою спонукання держави, міжнародної організації, фізичної чи юридичної особи до прийняття чи відмови від прийняття будь-якого рішення. При цьому саме фактором цілеспрямованого залякування населення як засобу досягнення поставленої мети злочини терористичної спрямованості відрізняються від інших споріднених злочинів.
При цьому, суд враховує також Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, затверджене Постановою Верховної Ради України від 27 січня 2015 року № 129-VIII, в якому «ДНР» та «ЛНР» визначено терористичними організаціями.
Так, Пленум Верховного Суду України у п. 4 Постанови «Про практику розгляду судами кримінальних справ про злочини, вчинені стійкими злочинними
об`єднаннями» від 23 грудня 2005 року №13 вказує, що утворення (створення) організованої групи чи злочинної організації слід розуміти як сукупність дій з організації (формування, заснування) стійкого злочинного об`єднання для заняття злочинною діяльністю. В частині ж участі у злочинній чи терористичній організації - то відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №13 вступ особи до організованої групи чи злочинної організації (участь у ній) означає надання цією особою згоди на участь у такому об`єднанні за умови, що вона усвідомлювала факт його існування і підтвердила певними діями реальність своїх намірів.
При цьому, під час судового розгляду справи суд враховує, що державним обвинуваченням було доведено, що ОСОБА_9 усвідомлював, що «ДНР/ЛНР» діє на території України саме як терористична організація, діє на території України незаконно та що її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також чинять збройний опір, незаконну протидію та перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України й військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції, і обвинувачений приймав участь у діяльності вищевказаної терористичної організації.
Суд також враховує правові позиції, викладені в рішенні ЄСПЛ у справі «Броуґан та інші проти Сполученого Королівства», відповідно до яких розслідування терористичних правопорушень, безсумнівно, ставить перед органами влади особливі проблеми. Забезпечення справедливої рівноваги між інтересами суспільства, яке страждає від тероризму, та інтересами конкретної людини є надзвичайно складним завданням. Беручи до уваги факт посилення тероризму в сучасному світі, визнана необхідність, яка випливає із самої суті системи Конвенції, забезпечення належної рівноваги між захистом інститутів демократії в інтересах суспільства і захистом прав окремої людини. У контексті статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, саме суд має визначити значимість таких обставин, а також з`ясувати, чи було забезпечено в цій справі рівновагу між застосовними положеннями цієї статті у світлі її конкретного формулювання та її загальним предметом і метою.
Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч.5 ст. 9 КПК України).
Зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», судом враховується позиція Європейського суду з прав людини, відображену у п.175 рішення від 21.04.2011року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
На підставі досліджених судом доказів, суд приходить до висновку, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 , мало місце, це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, тобто участь у терористичній організації, обвинувачений винен в його вчиненні та підлягає покаранню.
Суд приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_9 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, з 29.05.2015р. оголошений у розшук.
Згідно роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання», а згідно з п.2 цієї самої Постанови Пленуму Верховного Суду України «Відповідно до п.1 ч.1 ст.65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією
статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений
злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом... менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо».
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не одружений, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, судом не встановлено.
Суд при призначенні покарання враховує вимоги ч.2 ст.61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка передбачає, що питання про обґрунтованість періоду тримання під вартою не можна розглядати абстрактно. Конвенція гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме: гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи.
При цьому судом встановлено, що дане кримінальне провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Стороною обвинувачення використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, права на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.
На підставі викладеного, призначаючи покарання ОСОБА_9 у відповідності із ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, яке вважає необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, у виді позбавлення волі, передбаченому санкцією інкримінованої статті КК України без застосування додаткової міри покарання у вигляді конфіскації майна, оскільки виправлення та перевиховання неможливе без ізоляції його від суспільства.
Речові докази по справі
- ноутбук чорного кольору марки «Compaq 610», серійний номер CNU9493HHO із зарядним пристроєм;
- системний комп`ютерний блок чорного кольору, без назви, серійний номер 833047471;
- носій інформації «флеш» темно-синього кольору із назвою «Integral 4 GB»;
- уривок аркушу паперу, на якому барвником чорного кольору нанесений рукописний текст, який починається словами «Протугалия Питон...» та закінчується словами «... Череп Локи»;
- посвідчення №16 депутата Свердловської сільської ради VI скликання на ім`я ОСОБА_9 ;
- членський квиток УТМР серії НОМЕР_6 Українського товариства мисливців і рибалок на ім`я ОСОБА_9 ;
- посвідчення МНС України №75-12 на ім`я ОСОБА_9 - рятувальника Аварійно-рятувальної служби «ОДОС»;
- фіскальний чек магазину ТОВ «СТВОЛ» від 08.04.2014р. на придбання патронів нарізних 20x9,20, вартістю 184,00 грн.;
- ксерокопія паспорту громадянина України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_7 , виданий Комінтернівським PB ГУМВСУ в Одеській області 17.10.2003 р.;
- 6-ть кольорових фотокарток особи чоловічої стати - ОСОБА_9 .;
- військовий квиток серії НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- документ «Учетно - послужная карточка» до військового квитка серії НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . До документа прикріплено кольорову фотокартку ОСОБА_9 у польовій військовій формі. Зберігати в матеріалах кримінального провадження та в камері схову речових доказів до остаточного вирішення цього питання відповідно до КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323,368,370,374 КПК України, колегія суддів, -
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на десять років без конфіскації майна.
Початок строку відбування покарання у вигляді позбавлення волі ОСОБА_9 обчислювати з дати його затримання та реального виконання покарання у вигляді позбавлення волі.
Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст.ст.131,176 КПК України, не обирався.
Виконання вироку в частині затримання ОСОБА_9 та етапування його для відбування ним покарання у вигляді позбавлення волі до Бахмутської УВП №6 Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України доручити ГВ ЗНД УСБУ в Одеській області.
Речові докази по справі
- ноутбук чорного кольору марки «Compaq 610», серійний номер CNU9493HHO із зарядним пристроєм;
- системний комп`ютерний блок чорного кольору, без назви, серійний номер 833047471;
- носій інформації «флеш» темно-синього кольору із назвою «Integral 4 GB»;
- уривок аркушу паперу, на якому барвником чорного кольору нанесений рукописний текст, який починається словами «Протугалия Питон...» та закінчується словами «... Череп Локи»;
- посвідчення № НОМЕР_9 депутата Свердловської сільської ради VI скликання на ім`я ОСОБА_9 ;
- членський квиток УТМР серії НОМЕР_6 Українського товариства мисливців і рибалок на ім`я ОСОБА_9 ;
- посвідчення МНС України №75-12 на ім`я ОСОБА_9 - рятувальника Аварійно-рятувальної служби «ОДОС»;
- фіскальний чек магазину ТОВ «СТВОЛ» від 08.04.2014р. на придбання патронів нарізних 20x9,20, вартістю 184,00 грн.;
- ксерокопія паспорту громадянина України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_7 , виданий Комінтернівським PB ГУМВСУ в Одеській області 17.10.2003 р.;
- 6-ть кольорових фотокарток особи чоловічої стати - ОСОБА_9 .;
- військовий квиток серії НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- документ «Учетно - послужная карточка» до військового квитка серії НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . До документа прикріплено кольорову фотокартку ОСОБА_9 у польовій військовій формі. Зберігати в матеріалах кримінального провадження та в камері схову речових доказів до остаточного вирішення цього питання відповідно до КПК України за результатами спеціального судового провадження.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Якщо апеляційну скаргу подано обвинуваченим, щодо якого судом ухвалено вирок за результатами спеціального судового провадження, суд поновлює строк за умови надання обвинуваченим підтвердження наявності поважних причин, передбачених ст.138 КПК України, та надсилає апеляційну скаргу разом із матеріалами кримінального провадження до суду апеляційної інстанції.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2