АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 662/402/17 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/791/930/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.115 КК України
У Х В А Л А
іменем України
27 листопада 2017 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000825 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , прокурора зі змінами на вирок Генічеського районного суду Херсонської області від 01 вересня 2017 року, яким:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександрівка Новотроїцького району Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що має судимість;

засуджено за ч.1 ст. 115 КК України на 8 (вісім) років позбавлення волі.

Міра запобіжного заходу тримання під вартою з 05.12.2016 року.

Вирішено питання про процесуальні витрати та речові докази.

в с т а н о в и л а:
Вироком суду ОСОБА_9 визнано винним та засуджено за те, що він 03 грудня 2016 року в період часу з 20:00 по 21 год. 00 хв., знаходячись в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час сварки, яка виникла раптово на ґрунті особистих неприязних відносин, переслідуючи прямий умисел, направлений на протиправне позбавлення життя ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи молоток, наніс багаточисельні удари в область голови ОСОБА_10 , від яких смерть потерпілого настала від розтрощення головного мозку в результаті відкритого перелому кісток оболонки черепу.
У поданих на вирок апеляційних скаргах:

- обвинувачений ОСОБА_9 , не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, посилається на те, що не мав умислу на вчинення вбивства, захищався від нападу потерпілого, якому чинив опір, перебуваючи в стані афекту. З урахуванням цих обставин справи просить змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення та застосувати статтю закону України про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення;

- захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 указує на незаконність вироку з підстав неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність. Свої доводи мотивує тим, що судом неправильно встановлено мотив убивства потерпілого, а саме неприязні стосунки між братами, стан алкогольного сп`яніння обвинуваченого, та сварка, яка виникла та такому підґрунті, під час якого він наніс багаточисельні удари молотком по голові потерпілого. Вважає, що суд безпідставно не врахував показання обвинуваченого ОСОБА_9 , що він перебував у стані сильного душевного хвилювання, викликаного образами з боку потерпілого. При цьому суд не взяв до уваги показання родичів обвинуваченого, зокрема, потерпілого ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про те, що між братами часто виникали сварки, обидва зловживали алкогольними напоями, що старший брат ОСОБА_14 (потерпілий) постійно знущався з меншого (обвинуваченого) та ображав його. Крім того, суд безпідставно відмовив захисту в допиті експерта психолога для роз`яснення висновку експерта, який, на його думку, є незрозумілим, оскільки експерт при дослідженні матеріалів справи не взяв до уваги факту образи з боку потерпілого, про що вказував обвинувачений. Ця неповнота судового розгляду потягла за собою невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Стверджує, що судом були проігноровані загальні засади кримінального провадження щодо забезпечення змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів, у доведеності перед судом їх переконливості та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, які викликають сумнів у неупередженості суддів, тому вони підлягали відводу, але його заяву про відвід було залишено без задоволення, тоді як відповідно до практики Європейського суду з прав людини сам факт появи сумніву в безсторонності судді є підставою для скасування рішення, прийнятого таким суддею. Будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватись браку безсторонності, має бути відведений. На його думку, дії обвинуваченого ОСОБА_9 судом неправильно кваліфіковано за ч.1 ст. 115 КК України, оскільки в його діях убачаються ознаки іншого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 116 КК України, а саме умисне вбивство, вчинене в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства, систематичного знущання або тяжкої образи з боку потерпілого. Заявив клопотання про допит експерта психолога під час апеляційного розгляду для роз`яснення висновків експертизи. Просить скасувати вирок щодо ОСОБА_9 та призначити новий розгляд у суді першої інстанції;

- прокурор, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_9 , порушує питання про скасування вироку в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що обвинувачений має не зняту та непогашену судимість за умисний тяжкий злочин та вчинив новий умисний злочин, передбачений ч.1 ст. 115 КК України, а тому в його діях відповідно до ст. 32 КК України вбачаються ознаки повторності злочинів, що не було враховано судом як обставина, що обтяжує покарання. Крім того, що не звернуто уваги на те, що ОСОБА_9 з метою уникнути кримінальної відповідальності стверджував, що вчинив умисне вбивство свого брата в стані сильного душевного хвилювання, що не знайшло свого підтвердження. Просить скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 за ч.1 ст. 115 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років.

У змінах до апеляційної скарги заступник прокурора Херсонської області, підтримуючи повністю апеляційні вимоги прокурора, вважає за необхідне їх змінити, а саме виключити питання щодо необхідності визнання обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, вчинення злочину повторно.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, доводи обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_8 , які підтримали свої апеляційні вимоги, просили їх задовольнити, думку прокурора, яка підтримала апеляційні вимоги прокурора зі змінами, просила ухвалити новий вирок у частині призначення покарання, вважав апеляційні скарги сторони захисту такими, що не підлягають задоволенню, у дебатах сторони залишилися на своїх попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_9 в умисному вбивстві ОСОБА_10 , за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст. 115 КК України, обґрунтовані дослідженими під час судового розгляду доказами, яким дано належну оцінку, і відповідають фактичним обставинам провадження.

Доводи сторони захисту про те, що вбивство ОСОБА_10 вчинено обвинуваченим ОСОБА_15 у стані сильного душевного хвилювання, що виникло внаслідок тяжкої образи та систематичного знущання з боку потерпілого, та про необхідність перекваліфікації його дій з ч.1 ст. 115 на ст. 116 КК України, були предметом перевірки в судовому засіданні та спростовуються детально викладеними у вироку доказами.

Винність ОСОБА_9 у вчиненні умисного вбивства підтверджується, зокрема, показаннями самого обвинуваченого, який у судовому засіданні частково визнав себе винним та показав, що 03.12.2016 року у вечірній час доби він зі старшим братом ОСОБА_16 (потерпілим) знаходилися у своєму будинку. Останній перебував у стані алкогольного сп`яніння та почав чіплятись до нього, ображати його. Він не стерпів та почав з ним битися. Через деякий час вони заспокоїлися та розійшлися по своїм кімнатам. Однак його брат ОСОБА_17 продовжив висловлювати образ на його адресу та їх покійної матері. Він цього не витримав, схопив молоток, яким наніс удар по голові потерпілому. Потім вийшов покурити, а коли повернувся до кімнати, побачив, що брат ОСОБА_17 хрипить. Тоді взяв молоток і став наносити їм удари по голові ОСОБА_17 . Після відтягнув труп останнього до спальної кімнати. Про скоєне через добу розповів своєму брату ОСОБА_11 , який викликав поліцію.

Він же, під час слідчого експерименту розповів про обставини та спосіб вбивства ОСОБА_10 , на місця продемонстрував механізм нанесення ударів молотком по голові потерпілого, труп якого перетягнув до спальної кімнати. (т.1 а.п. 113-121)

Зазначені показання обвинуваченого підтверджуються іншими доказами.

Із протоколу огляду місця події від 05 грудня 2016р. та фототаблиці до нього, вбачається, що в будинку по АДРЕСА_1 , у кімнаті АДРЕСА_2 виявлено плями бурого кольору схожі на кров, виявлено сліди волочіння до спальні. У спальні біля дивану на підлозі виявлено труп ОСОБА_10 з тілесними ушкодженнями в області голови, біля трупа виявлено молоток з металевою рукояткою, металеву трубу з плямами бурого кольору;
(т.1 а.п.8-18)
Відповідно до висновків судово-медичних, цитологічних та імунологічних експертиз, смерть потерпілого ОСОБА_10 настала від розтрощення головного мозку в результаті відкритого перелому кісток оболонки черепу, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя. Тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів.
На брюках ОСОБА_9 (обвинуваченого) та металевому молотку (на металевій частині та ручці), вилучених з місця огляду події, знайдена кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_10
(т.1 а.п. 30-36, 57-60, 78-80)

Дані, що містяться в протоколі огляду місця події, у висновках судово-медичних, цитологічних та імунологічних експертиз не є суперечливими та узгоджуються з показаннями обвинуваченого ОСОБА_9 щодо місця вчинення ним злочину та способу вбивства ОСОБА_10 і застосованого знаряддя злочину молотка.
Згідно із висновками судово-психіатричної, судово-психологічної експертиз, обвинувачений ОСОБА_9 психічним захворюванням не страждав і на сьогодні не страждає. У період часу, який відноситься до інкримінованих йому дій, у нього не було будь-якого тимчасового розладу душевної діяльності, тоді він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період вчинення інкримінованого йому діяння в стані фізіологічного афекту не перебував.

(т.1 а.п.84-86, 90, 91)

Висновки цих експертиз спростовують доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_9 вчинив злочин у стані сильного душевного хвилювання.

Згідно даних висновку судово-медичної експертизи щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , будь-яких тілесних ушкоджень у нього не виявлено, якими спростовуються твердження сторони захисту про застосування насильства до обвинуваченого з боку потерпілого ОСОБА_10 під час сварки, а саме, що останній наносив удари ногами по лівому боку обвинуваченому.

(т.1 а.п. 38)

Що ж до доводів захисника про те, що висновок судово-психологічної експертизи є незрозумілим та потребує роз`ясненню шляхом допиту експерта, то, на думку колегія суддів, вони є надуманими. Висновки цієї експертизи не викликають будь-яких сумнівів у своїй об`єктивності, науковості, обґрунтованості, базуються на дослідженні всіх обставин справи, у тому числі даних, які були отримані на досудовому розслідуванні під час допиту від самого обвинуваченого ОСОБА_9 про обставини, що передували вчиненню злочину, з якими погодилися сторона захисту на час проведення експертизи. У висновку експертом надано відповіді на всі поставлені питання щодо психологічного стану обвинуваченого в момент вчинення злочину та психологічних особливостей особистості ОСОБА_9 , які не вплинути на його здатність розуміти та керувати своїми діями, тобто його поведінку та свідомість. Відповіді експерта на поставлені питання не містять припущень, є повними, категоричними та зрозумілими.

Крім того, на досудовому розслідуванні та в судовому засіданні стороною захисту не ставилося питання про призначення додаткової чи повторної експертизи з підстав неповноти та суперечностей висновку експерта.

У зв`язку із чим, у суду не було необхідності в допиту експерта для роз`яснення чи доповнення його висновків, і з огляду на це, суд обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання захисника про допит експерта, що у свою чергу не свідчить про необ`єктивність та упередженість суду, як про це вказує захисник.

Під час апеляційного розгляду судовий експерт-психолог ОСОБА_18 роз`яснив на запитання захисника, з яких методик та критеріїв він виходив, зазначаючи про відсутність стану фізіологічного афекту в обвинуваченого ОСОБА_9 в момент вчинення злочину.

Потерпілий ОСОБА_11 показав, що він є рідним братом обвинуваченого ОСОБА_19 та покійного ОСОБА_10 , які проживали разом з матір`ю. Коли мати померла, ОСОБА_17 почав хазяйнувати в будинку, ображав ОСОБА_20 та покійну матір, що не подобалось останньому, на ґрунті чого, між ними часто виникали сварки, які доходили до бійок, під час яких ОСОБА_17 (потерпілий) заподіював тілесні ушкодження ОСОБА_20 . На початку грудня 2016 року до нього прийшов ОСОБА_19 та повідомив, що він убив брата ОСОБА_14 через те, що останній до нього чіплявся та ображав. Після чого, він викликав поліцію.

Свідок ОСОБА_13 (дружина потерпілого) показала, що брати ОСОБА_21 та ОСОБА_17 разом проживали в батьківській хаті. Після вживання алкогольних напоїв між ними постійно виникали сварки, які супроводжувались спричиненням тілесних ушкоджень. Коли вони дізнались, що ОСОБА_19 убив брата ОСОБА_17 , прийшли до будинку, де побачили на підлозі труп ОСОБА_10 , голова в якого була вся розбита.

Ці ж обставини підтвердив свідок ОСОБА_12 ..

Наведеними показаннями потерпілого та свідків підтверджена та обставина, що брати ОСОБА_21 та ОСОБА_17 (обвинувачений та потерпілий) мешкали в одному будинку, разом вживали алкогольні напої і через це часто сварилися та билися.

Вирішуючи питання про зміст та спрямованість умислу ОСОБА_9 під час її дій стосовно ОСОБА_10 , суд виходив із конкретних обставин справи, що він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання, у ході сварки, яка виникла раптово на ґрунті неприязних відносин, обрав знаряддя злочину молоток, і усвідомлюючи небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання смерті потерпілого, спочатку наніс один удар молотком по голові потерпілому ОСОБА_22 , потім залишив останнього та вийшов покурити, а коли через деякий час повернувся до кімнати, побачив, що потерпілий хрипить, знову взяв молоток і умисно наніс багаточисельні удари молотком по голові ОСОБА_22 , спричинивши пошкодження життєво-важливого органу мозку, а саме розтрощення головного мозку в результаті відкритого перелому кісток оболонки черепу, від яких настала смерть потерпілого на місці злочину, що свідчить про те, що обвинувачений діяв з прямим умислом на позбавлення життя ОСОБА_10 .

Характер виявлених на трупі ОСОБА_10 тілесних ушкоджень в області голови, їх кількість, локалізація та механізм утворення, спосіб і знаряддя вчинення злочину, а також ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_9 цілеспрямовано наніс численні удари молотком по голові, тобто в область розташування життєво важливого органу, свої дії припинив лише тоді, коли переконався, що настала смерть ОСОБА_14 , після чого перетягнув труп останнього до спальної кімнати, де його ховав протягом доби. Така поведінка обвинуваченого ОСОБА_9 переконливо свідчить про те, що його метою було вбивство ОСОБА_10 .

Саме локалізація тілесних ушкоджень в області голови, розтрощення головного мозку в результаті відкритого перелому кісток оболонки черепу, свідчать про нанесення численних ударів молотком зі значною силою, що підтверджує висновок суду про направленість умислу ОСОБА_9 на вбивство потерпілого.

Врахувавши конкретні обставини вчиненого злочину, суд першої інстанції правильно визнав, що наведені вище дані в їх сукупності спростовують доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_9 убив ОСОБА_10 у стані сильного душевного хвилювання.

Будь-яких даних, які б переконливо свідчили про те, що в момент вчинення вбивства обвинувачений ОСОБА_9 перебував у стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства, систематичного знущання або тяжкої образи з боку потерпілого, під час апеляційного розгляду не виявлено, а тому доводи сторони захисту з цього приводу не знайшли свого підтвердження.

Суд правильно послався на показання потерпілого ОСОБА_11 - брата потерпілого ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_23 про те, що останні часто сварилися та билися через уживання алкогольних напоїв.

Сам по собі факт неправильної поведінки потерпілого, який був ініціатором сварки з обвинуваченим, про що вказує сторона захисту, не свідчить про те, що ОСОБА_9 у момент вчинення вбивства перебував у стані сильного душевного хвилювання.

Давши належну оцінку дослідженим доказам у їх сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_9 винним у вчиненні злочину, за який він засуджений, та правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст.115 КК України.

У зв`язку із чим, доводи обвинуваченого та захисника про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, не ґрунтуються на матеріалах справи.

Підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_9 з ч.1 ст. 115 на ст. 116 КК України та зміни вироку в цій частині, як про це ставить питання сторона захисту, колегія суддів не знаходить.

Необґрунтованими є доводи захисника про неповноту судового розгляду та упередженість суду, оскільки перевіркою матеріалів справи не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи упередженість дослідження судом обставин, що могли мати істотне значення для розгляду справи. Як убачається з матеріалів провадження, у процесі досудового розслідування та судовому розгляді були встановлені і досліджені всі обставини, з`ясування яких мало істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого рішення, перевірялися позиції сторін обвинувачення та захисту шляхом допиту обвинуваченого, потерпілого, свідків, дослідження висновків відповідних експертиз для перевірки позиції захисту обвинуваченого, яким судом дано належну оцінку у вироку.

Будь-яких порушень кримінального процесуального закону, в тому числі права обвинуваченого на захист при збиранні, дослідженні та оцінці доказів, розгляді клопотань, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення щодо винності обвинуваченого та правильності застосування закону України про кримінальну відповідальність, під час апеляційного розгляду не виявлено. Докази в кримінальному провадженні зібрані та досліджені з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

Що ж до доводів прокурора про м`якість призначеного покарання, то колегія суддів вважає їх безпідставними.

Призначаючи ОСОБА_9 вид та міру покарання, суд першої інстанції з дотриманням вимог ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, його наслідки, дані про особу винного, який має непогашену судимість за вчинення умисного злочину проти власності, негативно характеризується за місцем проживання, обставини, що пом`якшують покарання, - часткове визнання вини, протиправну поведінку потерпілого, обставину, що обтяжує покарання, - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Суд прийняв до уваги й думку потерпілого про призначення обвинуваченому покарання в мінімальних межах санкції статті кримінального закону.

Також суд врахував неправильну поведінку самого потерпілого, який перебував у стані алкогольного сп`янінні та був ініціатором сварки, і цей факт підтвердив потерпілий ОСОБА_11 брат потерпілого та обвинуваченого, і ця обставина, на думку колегії суддів, є такою, що пом`якшує покарання обвинуваченого, яка не оспорюється прокурором в апеляційній скарзі.

З урахуванням конкретних обставин справи та даних про особу винного, суд обґрунтовано призначив ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років у мінімальних межах санкції ч. 1 ст.115 КК України, яке за своїм видом та розміром, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав вважати, що призначене покарання є несправедливим через його м`якість, як про це вказує прокурор в апеляційній скарзі, немає.

Як убачається з матеріалів справи, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 частково визнав себе винним у вчиненні вбивства та стверджував, що в той момент перебував у стані сильного душевного хвилювання. Відповідна позиція обвинуваченого, хоча і є способом реалізації його процесуального права на захист, проте не може бути підставою для призначення більш суворого покарання, як про це ставить питання прокурор.

Даних, які б свідчили про те, що в кримінальному провадженні неправильно застосовано кримінальний закон чи допущено істотні порушення кримінального процесуального закону, зокрема, під час судового розгляду, які можуть бути підставами для скасування або зміни вироку, колегією суддів не встановлено, тому підстави для задоволення апеляційних скарг сторін обвинувачення та захисту відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 прокурора зі змінами - залишити без задоволення, а вирок Генічеського районного суду Херсонської області від 01 вересня 2017 року щодо ОСОБА_9 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3 (підпис) ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Копія ухвали оформлена 27 листопада 2017 року
Ухвала набрала законної сили 27 листопада 2017 року

Суддя Апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2