УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.12.2017 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 діючого в інтересах ОСОБА_4 на постанову прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 від 15.11.2017 р. про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_4 від 12.07.2017 р. щодо визнання потерпілою у кримінальному провадженні №000451, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 діючого в інтересах ОСОБА_4 на постанову прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 15.11.2017 р. про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_4 від 12.07.2017 р. щодо визнання потерпілою у кримінальному провадженні №000451.

У своїй скарзі адвокат ОСОБА_3 посилається на те, що вище вказане рішення прокурора про відмову у визнанні потерпілим є незаконним, необґрунтованим та таким що підлягає скасуванню.

Заявник у своїй скарзі просить суд: визнати незаконною та скасувати постанову прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 від 15.11.2017 р. про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_4 від 12.07.2017 р. щодо визнання потерпілою у кримінальному провадженні №000451; зобов`язати уповноважених посадових осіб Генеральної прокуратури України розглянути з дотриманням ст.. 220 КПК України клопотання ОСОБА_4 від 12.07.2017 р. щодо визнання її потерпілою у кримінальному провадженні №000451.

У судове засідання заявник не прибув, надав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності та зазначив, що вимоги скарги підтримує у повному обсязі.

Прокурор в судове засідання з розгляду даної скарги не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідно до вимог ст. 306 КПК України неявка прокурора не перешкоджає розгляду скарги.

Розглянувши скаргу, дослідивши надані матеріали до скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, слідчим суддею у судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26.09.2017 р. було частково задоволено скаргу адвоката ОСОБА_3 діючого в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора відділу прокуратури Одеської області, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у передбачений законом строк, та було зобов`язано відповідальних осіб прокуратури Одеської області розглянути клопотання ОСОБА_4 від 14.07.2017 р. у кримінальному провадженні №000451 від 08.10.2014 року , про результати розгляду клопотання повідомити ОСОБА_4 в передбаченому законом порядку.

15 листопада 2017 року прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 було розглянуто вказану заяву (клопотання) ОСОБА_4 , та ухвалено постанову про відмову у задоволенні клопотання, оскільки процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Генеральною прокуратурою України, а прокурор відділу прокуратури в Одеській області ОСОБА_5 входить до складу групи прокурорів, що здійснюють повноваження прокурорів у кримінальному провадженні, однак не уповноважений відповідним старшим групи прокурорів здійснити процесуальні дії щодо усунення недоліків обвинувального акту.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 3 КПК України визначено, що досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно до ч.й п.п. 4, 9, 13 ч.2 ст. 36 КПК України визначено, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений, зокрема доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом; приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; затверджувати чи відмовляти у затвердженні обвинувального акта, клопотань про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, вносити зміни до складеного слідчим обвинувального акта чи зазначених клопотань, самостійно складати обвинувальний акт чи зазначені клопотання.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення.

А отже, слідчий суддя приходить до висновку, що посилання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 повноважень щодо здійснення процесуальних дій по усуненню недоліків обвинувального акту не боже бути визнано мотивованою підставою для відмови у задоволенні клопотання особи, за наявності, передбачених законом підстав для визнання цієї особи потерпілою.

Згідно ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Частиною другою цієї статті встановлено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч.5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подано особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.

Таким чином, у слідчого судді наявні усі підстави для задоволення поданої скарги в частині скасування постанови прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 від 15.11.2017 р. про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_4 по кримінальному провадженні №000451.

Що стосується вимоги про визнання незаконною постанову прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 від 15.11.2017 р. про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_4 від 12.07.2017 р. щодо визнання потерпілою у кримінальному провадженні №000451, то слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами КПК України.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Тобто, положеннями ст.307 КПК України, не передбачено право слідчого судді, за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, постановляти ухвалу про визнання бездіяльність слідчого, а тому у задоволенні скарги у цій частині необхідно відмовити.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.303, 306-307 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 діючого в інтересах ОСОБА_4 на постанову прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 від 15.11.2017 р. про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_4 від 12.07.2017 р. щодо визнання потерпілою у кримінальному провадженні №000451 задовольнити частково.

Постанову прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 від 15.11.2017 р. про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_4 від 12.07.2017 р. щодо визнання потерпілою у кримінальному провадженні №000451 - скасувати.

У задоволенні інших вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1