справа № 563/104/18
УХВАЛА
06 березня 2018 року м. Корець
встановив:
26 січня 2018 року, за результатами опрацювання веб-порталу використання публічних коштів було встановлено факт розтрати службовими особами Користівського навчально-виховного комплексу бюджетних коштів, шляхом зловживання своїм службовим становищем, під час здійснення закупівлі 8 (восьми) ноутбуків на загальну суму 67 000 гривень.
Цього ж числа, на огляд місця події виїхала слідчо-оперативна група Корецького відділення поліції. В ході огляду приміщення кабінету інформатики Користівського навчально-виховного комплексу було виявлено 8 (вісім) ноутбуків та зарядних пристроїв до них. Під час детального огляду вищевказаних ноутбуків, на їх поверхні було виявлено численні пошкодження, подряпини та потертості, які не відповідають технічному стану ноутбуків, що купувалися 26.12.2017 року. Крім того, марки та серійні номери цих ноутбуків не відповідали накладній №71, яка була підписана сторонами договору купівлі-продажу.
Ніяких інших ноутбуків у Користівському навчально-виховному комплексі виявлено не було. 26.01.2018 року ноутбуки та зарядні пристрої до них було вилучено до Корецького ВП.
Беручи до уваги те, що вищеописані вилучені ноутбуки та зарядні пристрої до них є предметом вчинення злочину та зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому, з метою недопущення знищення речових доказів, заборони розпоряджатися будь-яким чином зазначеним вище майном, виникла необхідність накладення арешту на це майно.
У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримали та просили його задоволити. Пояснили суду, що в даний час ноутбуки знаходяться на комп"ютерно-технічній експертизі. Вважають, що документи, які подані директором НВК при розгляді справи в апеляційній інстанції виготовлені після внесення відомостей до ЄРДР.
Власник вилучених ноутбуків ОСОБА_5 та його представник адвокат ОСОБА_6 заперечили проти накладення арешту на майно, оскільки досудове розслідування розпочато та проводиться з численими процесуальними порушеннями, а власник несе збитки, оскільки не може продати чи іншим чином розпорядитися належним йому майном. Власник особисто за згодою директора забрав усі куплені Користівським НВК, ноутбуки в цей же день 06.01.2018 року склали письмовий договір про те,що власник забрав на зберігання вісім ноутбуків для усунення дефектів. ОСОБА_5 запропонував директору вісім ноутбуків бувших у використанні, поставку яких, здійснив відповідно до гарантійного листа.
Особа в якої вилучено майно директор Користівського НВК ОСОБА_7 та її представник адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання слідчого, оскільки між ФОП ОСОБА_5 та Користівським НВК виникли цивільно-правові відносини, власник ноутбуків вимагає від Користівського НВК їх повернення. Бувші у використанні ноутбуки передавалися до Користівського НВК тимчасово, оскільки в нових ноутбуках, придбаних згідно договору купівлі-продажу було виявлено несправності.
Заслухавши пояснення учасників розгляду клопотання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до такого висновку.
Як вбачається з наданих матеріалів, 26 січня 2018 року, за результатами опрацювання веб-порталу використання публічних коштів було встановлено факт розтрати службовими особами Користівського навчально-виховного комплексу бюджетних коштів, шляхом зловживання своїм службовим становищем, під час здійснення закупівлі 8 (восьми) ноутбуків на загальну суму 67 000 гривень.
Для виконання зазначеної експертизи слідчим направлено копію постанови та об"єкти дослідження - ноутбуки в кількості 8 штук та зарядні пристрої.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Наведені в клопотанні слідчого доводи про накладення арешту на майно, перевірені під час розгляду клопотання судом, при цьому було досліджено матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя встановив, що є достатні підстави вважати, що майно на яке слідчий просить накласти арешт відповідає критеріям ч. ч. 1, 5 ст. 170 КПК України.
У відповідності до вимог ст. 173 КПК України, було враховано наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності.
З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні судом перевірено майно, на яке слідчий просить накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказане майно.
Крім того, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у будь-якої особи за вчинення злочину.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчому судді не надано та в судовому засіданні не встановлено.
Отже з метою збереження речових доказів вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задоволити.
Керуючись ст.ст. 98, 131, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -
ухвалив:
Клопотання слідчого про арешт майна - задоволити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя