ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

з участю обвинуваченого - ОСОБА_4

з участю захисника - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0004693 від 01.09.2017р. стосовно

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Глибочок Коростишівського району Житомирської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, розлученого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

по обвинуваченню за ч.1 ст.309КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 01.09.2017року близько 12 години, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, перебуваючи біля будинку №46, що по вул.Домбровського в м.Житомирі, шляхом купівлі у невстановленої слідством особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, незаконно придбав наркотичний засіб - опій ацетильований загальною масою не менше 0,201 грама, що знаходилась у медичному шприці для одноразового використання з останньою поділкою шкали 2 мл, який поклав до барсетки, де став умисно незаконно зберігати без мети збуту, переносивши вулицями м. Житомира, до 14 годин 32 хвилин 01.09.2017р.

01.09.2017р. о 14 годині 32 хвилин за адресою: м. Житомир, вул. Покровська, в м. Житомирі в ході огляду у ОСОБА_4 виявлено та вилучено наркотичний засіб-опій ацетильований масою 0,201грама, який останній незаконно придбав та зберігав для власних потреб без мети збуту.

Своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України.

30 жовтня 2017року на стадії досудового розслідування в приміщенні Житомирської місцевої прокуратури Житомирської області за адресою: м.Житомир, вул.Леха Качинського,2 між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , що здійснювала процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0004693 в присутності захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст.468,469,472КПК України.

Згідно даної угоди ОСОБА_4 під час досудового розслідування визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення відповідно до обставин і правової кваліфікації, які викладені в угоді та у врученому йому повідомленні про підозру як такі, що повністю відповідають дійсності, щиро розкаявся та зобов`язується під час судового розгляду в повному обсязі беззастережно визнати свою винуватість у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту. Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.1 ст.309КК України та визначено покарання, яке повинен нести ОСОБА_4 у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850грн). В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження означеної угоди, встановлені ст.473КПК України та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю та показав, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309КК України, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст.476КПК України.

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання.

Вивчивши надані матеріали, вислухавши думку прокурора, захисника, показання обвинуваченого, суд дійшов висновку про наявність всіх підстав для затвердження цієї угоди.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.468КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості.

При цьому, як передбачено ч.4ст.469КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий не допускається.

Згідно п.1ч.3ст.314КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти зокрема рішення про затвердження угоди.

Як встановлено судом ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309КК України. Даний злочин відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості. Потерпілі по даному кримінальному провадженні відсутні. Суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинено даний злочин, а тому його дії кваліфікує за ч.1 ст.309КК України.

Суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені п.п.1-4 ч.4 ст.474КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом перевірено, що за своїм змістом укладена угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472КПК України, а також відсутні підстави для відмови у її затвердженні, передбачені ч.7 ст.474КПК України.

Виходячи із викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості від 30 жовтня 2017року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 згідно ст.66КК України є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст.67КК України, не встановлено.

Також суд враховує, що ОСОБА_4 раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, працює не офіційно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину. З врахуванням встановлених обставин справи та особи винуватого суд вважає призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта при проведенні експертизи матеріалів, речовин та виробів в сумі 395грн 48коп, суд в порядку ст.124КПК України стягує з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Питання стосовно речових доказів судом вирішуються в порядку ст.100КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 370, 371, 373, 374, 375, 394,468, 472-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.309КК України від 30 жовтня 2017року, укладену сторонами по кримінальному провадженню №0004693 від 01.09.2017р. між прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим за ч.1 ст.309КК України та призначити покарання за цим законом у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят)гривень.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта при проведенні експертизи матеріалів, речовин та виробів в сумі 395грн 48коп.

Речові докази: опій ацетильований масою 0,201грама, що знаходиться на зберіганні в камері речових доказів ГУНП в Житомирській області - знищити.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня проголошення до апеляційного суду Житомирської області:

Обвинуваченим (його захисником) виключно з підстав призначення покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4-7 ст.474КПК України, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав - призначення покарання менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, який набрав законної сили обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1