Справа №487/6116/15-к 28.09.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/784/669/17 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 вересня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001001 за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 травня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , раніше судимого 15 серпня 2008 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК на 3 роки позбавлення волі, звільненого 28 липня 2011 року по відбуттю строку покарання, засудженого 4 грудня 2015 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, -

- визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, який має середню освіту, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого: АДРЕСА_3 , засудженого: 4 грудня 2015 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,

- визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8
потерпілий ОСОБА_9 ,
обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисники ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 .
Просить вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 травня 2017 року змінити, зарахувавши у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 24 березня 2016 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 .

Просить вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 травня 2017 року змінити в частині зарахування періоду часу фактичного перебування під вартою. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання строк перебування під вартою з 11 серпня 2015 року по день фактичного розгляду апеляційної скарги з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 травня 2017 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 4 грудня 2015 року, більш суворим, призначеним за ч. 3 ст. 185 КК України за оскаржуваним вироком, остаточно призначено ОСОБА_7 4 роки позбавлення волі.
ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено 4 роки позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 4 грудня 2015 року, більш суворим, призначеним за ч. 3 ст. 185 КК України за оскаржуваним вироком, остаточно призначено ОСОБА_6 4 роки позбавлення волі.
Ухвалено:
строк відбуття покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 рахувати з 11 серпня 2015 року;
зарахувати ОСОБА_7 термін перебування під вартою у даному кримінальному провадженні з 23 березня 2016 року по 30 травня 2017 рік включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;
зарахувати ОСОБА_6 термін перебування під вартою у даному кримінальному провадженні з 24 березня 2016 року по 30 травня 2017 рік включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;
стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати по залученню експерта з кожного по 736,56 грн.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь:
ОСОБА_12 у відшкодування матеріальної шкоди 2050 грн.;
ОСОБА_13 у відшкодування матеріальної шкоди 9300 грн.;
ОСОБА_14 у відшкодування матеріальної шкоди 4700 грн.;
ОСОБА_9 у відшкодування матеріальної шкоди 2800 грн.
Стягнути з ОСОБА_7 , ОСОБА_6 у солідарному порядку на користь:
ОСОБА_15 (представника ТОВ «Мєру-транс») у відшкодування матеріальної шкоди 15975 грн.;
ОСОБА_16 у відшкодування матеріальної шкоди 20000 грн.;
ОСОБА_17 (представник ТОВ «Південьгідробуд») у відшкодування матеріальної шкоди 1500 грн.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_17 (представник ТОВ «Південьгідробуд») у відшкодування матеріальної шкоди 47050 гривень.
Узагальнені доводи апеляційних скарг обвинувачених.
Не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження вважають незаконним вирок в частині зарахування у строк покарання строку їх перебування під вартою, відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Судом визнано доведеним, що в перших числах лютого 2015 року, в нічний час, ОСОБА_7 та невстановлена особа, реалізуючи свій умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, проникли до квартири АДРЕСА_4 , звідки таємно викрали майно ОСОБА_12 на загальну суму 2050 грн., після чого з місця скоєння злочину зникли, а викраденим майном в подальшому розпорядились на власний розсуд.
Крім того, 23 лютого 2015 року приблизно о 02.00 год. ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з приміщення офісу ТОВ «Південьгідробуд», розташованого у квартирах АДРЕСА_5 , за попередньою змовою, таємно викрали майно ТОВ «Південьгідробут», вартістю 1500 грн., після чого з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.
23 лютого 2015 року у нічний час, близько 00.00 год. ОСОБА_6 спільно з невстановленою особою з приміщення офісу ТОВ «Південьгідробуд», розташованого у квартирах АДРЕСА_5 , таємно викрали майно ТОВ «Південьгідробут», загальною вартістю 47,050 грн., після чого з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись ним на власний розсуд.
6 березня 2015 року у нічний час ОСОБА_7 і невстановлена особа за попередньою змовою з квартири АДРЕСА_6 таємно викрали майно належне ОСОБА_9 , загальною вартістю 2800 грн., розпорядились на власний розсуд.
7 березня 2015 року, у нічний час, ОСОБА_7 і невстановлена особа, з житлового будинку АДРЕСА_7 таємно викрали майно ОСОБА_14 , на загальну суму 4700 грн., та утримуючи викрадене майно при собі, з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
21 квітня 2015 року, у нічний час, ОСОБА_7 і невстановлена особа з приміщення офісу «Школи англійської мови», розташованого біля будинку № 65 на вул. Московська в м. Миколаєві, таємно викрали майно ОСОБА_18 , на загальну суму 9300 грн., розпорядившись викраденим на власний розсуд.
30 квітня 2015 року у нічний час, ОСОБА_7 і ОСОБА_6 за попередньою змовою з офісу тату салону, розташованого у квартирі АДРЕСА_8 , таємно викрали майно ОСОБА_16 на загальну суму 20000 грн., після чого з місця скоєння злочину зникли, викраденим майном в подальшому розпорядились на власний розсуд.
5 травня 2015 року у нічний час, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_6 , та невстановленою особою за попередньою змовою з приміщення офісу ТОВ «Мєру-Транс», розташованого у будинку № 49 на вул. Фалеєвській в м. Миколаєві, таємно викрали ТОВ «Мєру-Транс» на загальну суму 15,975 грн. та, утримуючи викрадене майно при собі, з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваного вироку, доводи, викладені в апеляційних скаргах, пояснення обвинувачених та захисників на підтримку апеляційних скарг, пояснення потерпілого ОСОБА_9 , який поклав вирішення апеляційних скарг на розсуд суду, думку прокурора, який просив вирок суду змінити, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг в їх межах, суд визнає скарги обвинувачених такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом першої інстанції, та кваліфікації дій обвинувачених є вірними, апелянтами не оскаржуються, а тому апеляційним судом відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України не перевіряються.
Також апелянтами не оскаржується і призначене їм покарання за ч. 3 ст. 185 КК України.
Разом з тим, згідно ч. 4 ст. 70 КК України, в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, у випадку, коли після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України, тобто за правилами і ч. 5 вказаної статті щодо зарахування судом строку попереднього ув`язнення.

Однак, цих вимог Закону суд першої інстанції не дотримався, неправильно застосував Закону України про кримінальну відповідальність не застосував Закон, який підлягав застосуванню.
З урахуванням рішення судів щодо запобіжного заходу та початку строку відбування покарання відносно ОСОБА_7 , ухвалених вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 4 грудня 2015 року та оскаржуваним вироком, ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 лютого 2016 року щодо переведення обвинуваченого ОСОБА_7 до слідчого ізолятора м. Миколаєва, дати прибуття до слідчого ізолятора, з урахуванням положень ч. 2 ст. 404 КПК України, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, ч. 5 ст. 72 КК України, з урахуванням змін згідно Закону України від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, який набрав чинності 21 червня 2017 року, підлягає зарахуванню обвинуваченому ОСОБА_7 відбуте ним покарання за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 4 грудня 2015 року з 11 серпня 2015 року (початок строку відбування покарання) по 28 вересня 2017 року (набрання оскаржуваним вироком законної сили), у тому числі: з 11 серпня 2015 року (початок строку відбування покарання) по 5 січня 2016 року (набрання вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 4 грудня 2015 року законної сили) та 23 березня 2016 року (переведення обвинуваченого до слідчого ізолятора) по 20 червня 2017 року (припинення дії Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; з 21 червня 2017 року (набрання чинності Законом України від 18 травня 2017 року № 2046-VIII) по 28 вересня 2017 року (набрання оскаржуваним вироком законної сили) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі; з 6 січня 2016 року по 22 березня 2016 року день за день відбутого покарання у виді позбавлення волі.

З тих же підстав, підлягає зарахуванню і обвинуваченому ОСОБА_6 відбуте ним покарання за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 4 грудня 2015 року з 11 серпня 2015 року (початок строку відбування покарання) по 28 вересня 2017 року (набрання оскаржуваним вироком сили), у тому числі: з 11 серпня 2015 року (початок строку відбування покарання) по 5 січня 2016 року (набрання вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 4 грудня 2015 року законної сили) та 24 березня 2016 року (переведення обвинуваченого до слідчого ізолятора) по 20 червня 2017 року (припинення дії Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; з 21 червня 2017 року (набрання чинності Законом України від 18 травня 2017 року № 2046-VIII) по 28 вересня 2017 року (набрання оскаржуваним вироком законної сили) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі; з 6 січня 2016 року по 23 березня 2016 року день за день відбутого покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи наведене, на підставі ч. 2 ст. 404, п. 4 ч. 1 ст. 409, п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України, вирок суду у відношенні ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , у зв`язку із неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність підлягає зміні в частині зарахування обвинуваченим відбутого ним покарання за попереднім вироком та зарахування у строк позбавлення волі строк попереднього ув`язнення, а апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 частковому задоволенню.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 408, 409, 413, 418, 419, 424, 426, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:
Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 травня 2017 року відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 змінити.

Відповідно до ч. 2 ст. 404 КПК України, на підставі ч. 4 ст. 70, ч. 5 ст. 72 КК України, з урахуванням змін згідно Закону України від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, який набрав чинності 21 червня 2017 року, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 відбуте ним покарання за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 4 грудня 2015 року з 11 серпня 2015 року по 28 вересня 2017 року, у тому числі: з 11 серпня 2015 року по 5 січня 2016 року та 23 березня 2016 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; з 21 червня 2017 року по 28 вересня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі; з 6 січня 2016 року по 22 березня 2016 року день за день відбутого покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 404 КПК України, на підставі ч. 4 ст. 70, ч. 5 ст. 72 КК України, з урахуванням змін згідно Закону України від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, який набрав чинності 21 червня 2017 року, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 відбуте ним покарання за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 4 грудня 2015 року з 11 серпня 2015 року по 28 вересня 2017 року, у тому числі: з 11 серпня 2015 року по 5 січня 2016 року та 24 березня 2016 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; з 21 червня 2017 року по 28 вересня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі; з 6 січня 2016 року по 23 березня 2016 року день за день відбутого покарання у виді позбавлення волі.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженими ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їм копії ухвали.

Головуючий

Судді: