Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА
Номер провадження 1-кс/711/916/18

Справа № 711/2569/18

03 квітня 2018 року

Слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 за участю:

секретар судових засідань - ОСОБА_2 , прокурор ОСОБА_3 , слідчий ОСОБА_4 , підозрюваний ОСОБА_5 , захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого Черкаського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного:

ОСОБА_5 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Черкаси, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , - фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, кримінальне провадження №0002377,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце проживання із покладанням обов`язків, передбачених п.2, 3, 4 ч.5 ст.194 КПК України.
В обґрунтування клопотання зазначено, що досудове розслідування здійснюється за обставинами, відповідно до яких 01.04.2018р. близько 13год 00хв ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Мітсубісі Л200», на прибудинковій території біля жилого будинку АДРЕСА_3 , в процесі здійснення маневрів ушкодив стоячий поряд сторонній транспортний засіб та виїхав на дитячу площадку, де в цей час грались діти, чим створив загрозу їх життю та здоров`ю. Саме в цей час вказані порушення були виявлені ОСОБА_8 , який проживає в цьому багатоквартирному будинку і в цей час знаходився на подвір`ї разом зі своєю сім`єю. Враховуючи, що ОСОБА_8 працює старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах Управління протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Черкаській області, він підійшов до ОСОБА_5 , представився працівником правоохоронного органу, пред`явив своє службове посвідчення та зробивши усне зауваження повідомив останнього про недопустимість протиправної поведінки і можливої перспективи притягнення до адміністративної відповідальності згідно діючого законодавства.

В подальшому, по обставинам досудового розслідування, ОСОБА_5 , реально розуміючи перспективу притягнення до адміністративної відповідальності, став погрожувати поліцейському фізичною розправою, навмисно не реагував на законні вимоги поліцейського та супроводжував всі свої дії голосними нецензурними лайками. Внаслідок конфліктної ситуації ОСОБА_5 наніс удар кулаком лівої руки по потилиці ОСОБА_8 , внаслідок чого заподіяв останньому тілесних ушкоджень та фізичного болю від чого той впав на землю та втратив свідомість.

Швидко отямившись поліцейський ОСОБА_9 підвівся та вжив заходів до фізичного затримання нападника, а саме застосував відносно останнього заходи фізичного впливу і повалив його на землю.

В цей час ОСОБА_10 , який є знайомим ОСОБА_5 і який стояв осторонь та спостерігав за протиправними діями свого знайомого і за перебігом конфлікту із поліцейським, реально розуміючи перспективу затримання свого знайомого ОСОБА_5 та подальшого його притягнення до адміністративної чи кримінальної відповідальності, підійшов впритул зі спини до ОСОБА_8 та умисно наніс удар ногою в спину останнього, внаслідок чого заподіяв потерпілому тілесних ушкоджень та фізичного болю, від яких той впав на землю та перестав чинити опір. В подальшому потерпілого поліцейського в ургентному порядку було доставлено до КУ «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги Черкаської міської ради», де йому було надано кваліфіковану медичну допомогу.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у здійсненні насильства щодо працівника правоохоронних органів у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

01.04.2018р. о 16год 00хв ОСОБА_5 був затриманий в порядку ч.1 ст.208 КПК України, а 02.04.2018р. йому повідомлено письмово про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам з його боку переховуватися від правоохоронних органів та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, слідчий вважає за необхідне застосувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування засобів електронного контролю.

В судовому засіданні прокурор і слідчий підтримали клопотання і наполягали на його задоволенні, посилаючись на неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Захисники просили відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри та відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Наголосили на неправомірності дій слідчого і прокурора та порушенні порядку здійснення процесуальних дій органом досудового розслідування, оскільки ОСОБА_5 є адвокатом, а відтак до нього має застосовуватись особливий порядок кримінального провадження.

Підозрюваний підтримав доводи захисників та пояснив, що не заперечує своєї причетності до подій, які стали приводом реєстрації кримінального провадження, але заперечує кримінально-караний характер своїх дій. Пояснив, що в ситуації конфлікту, через який розпочато досудове розслідування він фактично є потерпілим, оскільки саме ОСОБА_8 розпочав конфлікт та наніс йому удари. Просив не застосовувати до нього надто суворих процесуальних заходів.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0002377, та дослідивши докази по даних матеріалах (письмові документи, надані сторонами), заслухавши думку прокурора, слідчого, захисників та підозрюваного вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Клопотання не відповідає вимогам ст.183 КПК України.

Надаючи оцінку доводам прокурора слід звернути увагу, що системний аналіз змісту ст.ст.132, 194 КПК України свідчить, що визначальною правовою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення такого ступеню тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Варто звернути увагу, що положення кримінально-процесуального законодавства не містять визначення змісту поняття «підозра», проте системний аналіз змісту норм КПК України свідчить, що підозра є складовим елементом процедури притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки саме з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення розпочинається кримінальне переслідування такої особи (п.14 ч.1 ст.3 КПК України). Визначення змісту поняття «підозра» обумовлює необхідність врахування практики Європейського суду з прав людини з питань застосування кримінального процесуального законодавства (ч.5 ст.9 КПК України).

Так згідно з практикою ЄСПЛ «підозра» є частиною більш широкого поняття «обвинувачення», яке відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України являє собою твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

У ч.1 ст.6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод за тлумаченням ЄСПЛ вміщено концепцію терміна «кримінальне обвинувачення», яка характеризується скоріше матеріальним, аніж формальним характером (справа «Девеєр проти Бельгії», рішення від 27.02.1980р., скарга №6903/75). У справі «Еклє проти Федеративної Республіки Німеччини» (рішення від 15.07.1982р, скарга №8130/78) ЄСПЛ констатував, що кримінальне обвинувачення може бути визначене як «офіційне повідомлення особи компетентним органом про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення». Розвиваючи зазначену концепцію ЄСПЛ у справі «Фоті та інші проти Італії» (рішення від 10.12.1982р.) навів ширше витлумачення цього визначення, включивши до нього також «інші підстави, що підтверджують це звинувачення, і які можуть спричинити серйозні наслідки, що можуть ускладнити становище підозрюваного». Комісія та Суд визнали, що такими підставами, які можуть спричинити серйозні наслідки, можуть бути видача ордеру на арешт, обшук приміщення чи особистий обшук.

З огляду на вищезазначене, підозра є певним етапом обвинувачення, оскільки під час підозри висувається припущення про можливе скоєння особою кримінального правопорушення, а відтак має відповідати загальним вимогам, які характеризують зміст обвинувачення, зокрема і вимозі дотримання порядку здійснення повідомлення про підозру. Враховуючи, що підозра є припущенням про вчинення конкретною особою кримінального правопорушення, то існування підозри нерозривно пов`язане із наявністю підозрюваного.

Згідно ч.1 ст.42 КПК України підозрюваним є 1) особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, 2) особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення та 3) особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Таким чином, аналіз змісту ч.1 ст.42 КПК України дозволяє зробити висновок, що підозра (кримінальне переслідування у формі підозри) починається з моменту, коли особі повідомлено про підозру або ця особа затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

В той же час статтею 276 КПК України передбачено вимогу обов`язкового здійснення повідомлення про підозру у випадках затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення, а також у випадку обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів.

Таким чином, передумовою наявності обґрунтованості підозри та підстав для застосування запобіжного заходу є здійснення відповідного письмового повідомлення особі про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, яке має бути здійснено належною уповноваженою особою у порядку, передбаченому законом.

По обставинах кримінального провадження, письмове повідомлення про підозру здійснене слідчим Черкаського ВП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_11 за погодженням з прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та фактично вручене ОСОБА_5 02.04.2018р. о 13год 58хв..

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 є адвокатом і має актуальне свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №3293 від 27.02.2017р., що підтверджується відповідним посвідченням адвоката та відомостями з Єдиного реєстру адвокатів України, а відтак згідно ст.480 КПК України стосовно нього передбачений особливий порядок кримінального провадження, який з огляду на положення ч.1 ст.276, п.1 ч.1 ст.481 КПК України передбачає, що йому письмове повідомлення про підозру має здійснюватись лише Генеральним прокурором, його заступником або керівником регіональної прокуратури в межах його повноважень.

З огляду на положення ч.2 ст.278 КПК України, враховуючи що ОСОБА_5 був затриманий 01.04.2018р. о 16год 00хв, то повідомлення про підозру мало бути здійснене йому у строк до 16год 00хв 02.04.2018р.. Натомість, такої процесуальної дії на момент розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу не здійснено, а отже ОСОБА_5 не повідомлено про підозру у передбачений законом порядок, внаслідок чого доводи прокурора про наявність обґрунтованої підозри є помилковими. Відсутність належним чином здійсненого повідомлення про підозру унеможливлює здійснення слідчим суддею оцінки об`єктивності твердження про обґрунтованість підозри, якою обумовлюється необхідність застосування запобіжного заходу, оскільки фактично ОСОБА_5 на теперішній час не має статусу особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, не має статусу підозрюваного і відносно нього не здійснюється публічного кримінального переслідування, що відноситься до виключної компетенції органів прокуратури.

Варто звернути увагу на необґрунтованість доводів прокурора і слідчого про те, що ОСОБА_5 не повідомляв орган досудового розслідування про наявність в нього статусу адвоката. В цьому контексті слід звернути увагу, що завданням кримінального провадження є, зокрема, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України обов`язок всебічного, повного і неупередженого виявлення та дослідження обставин кримінального провадження, надання їм належної правової оцінки та забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень покладається саме на прокурора, керівника органу досудового розслідування та слідчого. Отже з огляду на зміст основних принципів кримінального провадження (законність, змагальність, забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, свобода від самовикриття, забезпечення права на захист) в контексті змісту обов`язку доказування (ст.92 КПК України) та завдань кримінального провадження, саме сторона обвинувачення в першу чергу зобов`язана була з`ясувати наявність обставин, передбачених ст.480 КПК України.

Натомість, прокурором не надано слідчому судді належних і допустимих доказів того, що органом досудового розслідування вживались належні заходи для з`ясування наявності обставин, які обумовлюють необхідність особливого порядку кримінального провадження. З цього приводу варто зауважити, що ОСОБА_5 , будучи затриманим 01.04.2018р., до теперішнього часу не був допитаний по обставинах події кримінального правопорушення, що й обумовило відсутність в органу досудового розслідування повних відомостей про його особу. Не містить даних про вчинення дій із з`ясування відомостей про особу ОСОБА_5 і протокол про його затримання (відсутнє посилання на з`ясування наявності обставин, передбачених ст.480 КПК України). Таким чином, саме на сторону обвинувачення покладається відповідальність за неналежну організацію та неповноту з`ясування обставин кримінального провадження на даній стадії досудового розслідування, а неповідомлення ОСОБА_5 таких обставин не виправдовує недоліків досудового розслідування.

Таким чином, на момент розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 не повідомлено про підозру у встановленому законом порядку, що свідчить про відсутність обґрунтованої підозри, внаслідок чого слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу.

За таких обставин у наданні оцінки інших доводів клопотання про застосування запобіжного заходу немає потреби, оскільки такі обставини, з точки зору їх значимості на результати розгляду клопотання, не мають правового значення.

Крім того, на виконання загальних обов`язків судді, враховуючи вищевикладені обставини, слід звернути увагу, що ОСОБА_5 втратив статус підозрюваного 02.04.2018р. о 16год 00хв, тобто через 24 години з моменту затримання, внаслідок чого відповідно до ч.3 ст.278 КПК України підлягав негайному звільненню. Натомість фактичне звільнення ОСОБА_5 здійснено 03.04.2018р. о 16год 00хв, тобто безпосередньо перед початком судового засідання з розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Отже відповідно до ст.206 КПК України необхідно констатувати, що в період з 16год 00хв 02.04.2018р. до 16год 00хв 03.04.2018р. тримання під вартою ОСОБА_5 є незаконним. Разом з тим, враховуючи зміст компетенції слідчого судді, а також ту обставину, що на теперішній час незаконне тримання під вартою ОСОБА_5 припинено, то підстави для вжиття слідчим суддею специфічних заходів реагування, передбачених ст.206 КПК України, відсутні.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.1, 3, 8, 9, 10, 17, 176-178, 184, 193, 194, 206, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Відмовити у застосуванні запобіжного заходу до ОСОБА_5 .

Копію ухвали після проголошення негайно вручити ОСОБА_5 , захисникам, слідчому і прокурору.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня проголошення її повного тексту.

Повний текст ухвали проголошений 04 квітня 2018 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1