УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2017 року Місто Одеса
З клопотання слідчого вбачається, що 06.08.2017 в період часу з 02.45 год. до 03.30 год. невстановлена слідством особа, знаходячись біля будинку 423/1 по вулиці Нахімова в м. Ізмаїл, Одеської області, з метою вбивства працівника правоохоронного органу, а саме заступника начальника сектору кримінальної поліції Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 та його близьких родичів, заложила гранату під автомобіль «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5
06.08.2017 о 18:40 год. в той час коли ОСОБА_5 разом з малолітнім сином ОСОБА_6 , 2015 р.н., сів за кермо вказаного автомобіля, припаркованого біля 5 під`їзду будинку АДРЕСА_1 , а його дружина ОСОБА_7 разом з малолітньою донькою ОСОБА_8 , 2011 р.н., підходили до автомобіля, здетонував вибуховий пристрій - граната Ф.1, в результаті чого ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому стопи лівої ноги, а ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді оскольчатих ран верхніх кінцівок, яких було госпіталізовано до Ізмаїльської МЛ № 1.
Таким чином, невстановлена слідством особа, вчинила замах на вбивство працівника правоохоронного органу - заступника начальника сектору кримінальної поліції Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_5 та його близьких родичів: дружину ОСОБА_7 , малолітню доньку ОСОБА_8 , 2011 р.н. та малолітнього сина Прокурор ОСОБА_9 2015 р.н., у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків.
Під час досудового розслідування та відпрацювання висунутих версій по кримінальному провадженні, органом досудового розслідування перевіряється на причетність до вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
18.10.2017 слідчим суддею Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_11 про надання дозволу на проведення обшуку в домоволодінні за місцем фактичного мешкання ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто в будинку АДРЕСА_2 , а також у всіх підсобних приміщеннях та надвірних спорудах, розташованих на території домоволодіння, до яких ОСОБА_12 має доступ, з метою відшукання та вилучення речей, які мають значення речових доказів по кримінальному провадженню, а саме зброї, вибухових пристроїв, мобільних телефонів, сім-карток операторів мобільного зв`язку, електронних носіїв, одягу та побутових предметів, які зберегли на собі сліди злочину, ділових та особистих записів, у вигляді паперових або електронних носіїв, які можуть сприяти в розкритті зазначеного кримінального правопорушення .
В період часу з 08.00 год. до 09.20 год. 26.10.2017, старшим слідчим СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_13 , проведено санкціонований обшук за місцем реєстрації та фактичного мешкання ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто в будинку АДРЕСА_2 , в ході якого в порядку ст.ст. 167, 168 КПК України, було тимчасово вилучене майно, а саме:
- Карта пам`яті на 32 гігабайт;
- Мобільний телефон «Nokia» ІМЕІ-1: НОМЕР_2 , з сім картою оператора телекомунікаційних мереж «Київстар» № НОМЕР_3 ;
- Мобільний телефон «iPhone 6» ІМЕІ: НОМЕР_4 , з сім картою оператора телекомунікаційних мереж «Київстар» № НОМЕР_5 .
Враховуючи те, що вилученні речі можуть бути використанні як докази по кримінальному провадженню, можуть зберігати на собі сліди злочину, а також те, що необхідно провести огляд наявної інформації на вилучених речах та провести аналіз із застосуванням технічних засобів, з метою збереження речових доказів, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотання про накладення арешту на майно, яке було вилучено 26.10.2017 р. в ході обшуку, за місцем фактичного мешкання ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто в будинку АДРЕСА_2 .
Слідчий у судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити його в повному обсязі.
Розглянувши клопотання слідчого, заслухавши думку слідчого, вивчивши надані до клопотання матеріали, вважаю необхідним клопотання задовольнити з наступних підстав.
Згідно ч.ч. 1,2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно до ч. 1 ст. 98 КПК України: «Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення».
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що необхідно накласти арешт на майно, яке було вилучено 26.10.2017 р. в ході обшуку, за місцем фактичного мешкання ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто в будинку АДРЕСА_2 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя -
Накласти арешт на майно, яке вилучено 26.10.2017 р. в ході обшуку, за місцем фактичного мешкання ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто в будинку АДРЕСА_2 , а саме:
- Карта пам`яті на 32 гігабайт;
- Мобільний телефон «Nokia» ІМЕІ-1: НОМЕР_2 , з сім картою оператора телекомунікаційних мереж «Київстар» № НОМЕР_3 ;
- Мобільний телефон «iPhone 6» ІМЕІ: НОМЕР_4 , з сім картою оператора телекомунікаційних мереж «Київстар» № НОМЕР_5 .
Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_14 .
Копію ухвали про арешт майна направити слідчому та прокурору.
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1