Справа № 640/4365/18
н/п 1-кс/640/3143/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

- 1/3 квартири АДРЕСА_1 , загальна площа 68,4 кв.м., житлова площа 39,6 кв.м (форма власності приватна; розмір частки 1/3, підстава виникнення права власності - свідоцтво про право власності серія та номер НОМЕР_1 , виданий 19.06.2009, видавник: відділ приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету ХМР).
Правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч. 3 ст. 369-2 КК України.
30.03.2018 біля 13 години 40 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись у відділі реєстрації сільськогосподарської техніки Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Гагаріна 157, отримав п`ять посвідчень тракториста - машиніста на ім`я ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Таким чином, як зазначено слідчим, умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 3 ст. 369? КК України, а саме: одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.
03.04.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.
Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно за №113456934 від 09.02.2018 у підозрюваного ОСОБА_5 у власності знаходиться: 1/3 квартири АДРЕСА_1 , загальна площа 68,4 кв.м., житлова площа 39,6 кв.м. (форма власності приватна; розмір частки 1/3, підстава виникнення права власності - свідоцтво про право власності серія та номер НОМЕР_1 , виданий 19.06.2009, видавник: відділ приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету ХМР).
Слідчим зазначено, що оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, санкція якого передбачає конфіскацію майна підозрюваного, орган досудового розслідування просить накласти арешт на зазначену в клопотанні частку нерухомого майна, що йому належить на праві спільної часткової власності.
При цьому, слідчий просить розглянути клопотання без повідомлення підозрюваного ОСОБА_5 , який є власником вказаного майна, з метою забезпечення арешту майна на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, так як така необхідність зумовлена наявністю обґрунтованої підозри вважати, що в разі повідомлення підозрюваного про наміри накласти арешт на майно, він може здійснити його відчуження.
У судове засідання слідчий, прокурор не з`явились. Слідчий ОСОБА_3 надав суду заяву про розгляд поданого ним клопотання без його участі у зв`язку із службовою зайнятістю, повністю його підтримуючи. Неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Підозрюваний ОСОБА_5 , власник майна, у судове засідання не викликався, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до часткового задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 369-2 КК України, 03.04.2018 р. підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, а тому з метою забезпечення можливої конфіскації майна, що передбачає санкція даної частини статті 369-2 Кримінального кодексу України, вважає за доцільне накласти арешт на зазначене у клопотанні слідчого нерухоме майно, що належить підозрюваному ОСОБА_5 на праві приватної (спільної часткової) власності, шляхом заборони його відчуження у будь-який спосіб.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись ст. 107, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Накласти арешт на нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони його відчуження у будь-який спосіб,а саме:
на 1/3 квартири АДРЕСА_1 , загальна площа 68,4 кв.м., житлова площа 39,6 кв.м (форма власності приватна; розмір частки 1/3, підстава виникнення права власності - свідоцтво про право власності серія та номер НОМЕР_1 , виданий 19.06.2009, видавник: відділ приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету ХМР).
Відповідно до ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1