Провадження № 274/5083/17
В И Р О К Провадження № 1-кп/0274/571/17
І м е н е м У к р а ї н и
20.12.2017 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання. . . . . . . ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/5083/17 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ксаверівка Черняхівського району Житомирської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 06.06.08 Бердичівським міськрайонним судом за ст.ст. 185 ч. 3, 69 КК України на 1 рік позбавлення волі (інша судимість погашена в силу ст. 89 КК України),
за ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Глухівці Козятинського району Вінницької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, зі слів маючого на утриманні двох малолітніх дітей, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 , офіційно не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
за ч. 3 ст. 185 КК України,
за участі прокурора . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5
потерпілого . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_6
обвинувачених . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
07 листопада 2017 року близько 20 години ОСОБА_3 за попередньою змовою із ОСОБА_4 з метою таємного викрадення чужого майна підійшли до сараю, який знаходиться по АДРЕСА_3 .
Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 проникли в середину сараю, звідки таємно викрали належне ОСОБА_6 майно, а саме: примус туристичний, марки «Шмель», вартістю 275 грн.; набір головок до ключів, вартістю 246 грн.; набір рожкових інструментів, вартістю 120 грн.; набір інструментальних головок, вартістю 100 гривень; брухт алюмінію, загальною вагою 82 кг, вартістю 2460 грн.; брухт нержавіючої сталі, загальною вагою 14,2 кг, вартістю 355 грн.; електричний кабель, який для потерпілого цінності не має.
Всього внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 заподіяно матеріальної шкоди на загальну суму 3556 гривень 00 копійок.
Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнаються винуватими, передбачена ч. 3 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та вказав, що всі фактичні обставини, як вони зазначені у обвинуваченні відповідають дійсності. Обвинувачений показав, що числа не пам`ятає, але у листопаді 2017 року у темну пору доби, приблизно о 20-21 годині він з метою викрасти якийсь металобрухт відірвав одну з дощок дверей та проник до сараю, який знаходиться неподалік 5-ї школи. У сараї знайшов штабний ключ, за допомогою якого відчинив вхідні двері. У сараї були великі алюмінієві двері, які він сам не міг викрасти. Наступного дня він запропонував ОСОБА_4 викрасти металобрухт з сараю, на що ОСОБА_7 погодився. У темну пору дня, близько 21 години, вони через вже незачинені двері проникли до сараю, звідки спочатку винесли алюмінієві двері, а потім дві каструлі та два бідона з нержавіючої сталі. Також він скинув у мішок ще якийсь металобрухт, який вони також винесли з сараю. Викрадене вони перенесли через дорогу з наміром здати на металобрухт. Він мав намір викликати для перевезення вантажне таксі? але розрядився телефон, тому він ще ходив в магазин, щоб здійснити виклик. Доки приїхало таксі минуло хвилин 40 година, а коли почали вантажитись, їхні дії виявив працівник поліції, який проходив поруч. У скоєному кається, перед потерпілим вибачились, відшкодували та відпрацювали заподіяні збитки, обіцяє такого більше ніколи не скоювати.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину також визнав повністю, повністю підтримав показання ОСОБА_3 , уточнив, що в той день вони мали разом переїжджати і все одно мали брати вантажне таксі. І тоді ОСОБА_8 сказав, що можливо викрасти брухт, на що він погодився. Вони з ОСОБА_9 прийшли до сараю, який розташований між 2-ю та 5-ю школою, через двері проникли до сараю, звідки винесли те, що вказано у обвинуваченні. Викрадене вони перенесли через дорогу, ОСОБА_8 пішов шукати вантажне таксі, а він чекав біля брухту. Хвилин через 40 приїхало таксі, але як тільки вони почали завантажувати викрадене, їх затримали працівники поліції. Жалкує про вчинене, розкаюється, обіцяє більше такого не скоювати.
Крім повного визнання вини обвинуваченими, їхня винуватість також підтверджується сукупністю й інших зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів.
Так, будучи допитаним в ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що його сім`я має у власності сарай у дворі будинку по АДРЕСА_3 . У сараї зберігаються речі, які вже не дуже потрібні. У якийсь із днів листопада вранці від сусідів він дізнався, що його сарай обікрали. Приїхавши на місце, побачив виламані двері до сараю, на перший погляд з сараю зникли старі алюмінієві двері, два алюмінієвих бідони і дві бочки з нержавійки. Далі працівники поліції провели його до 2-ї школи, де знаходились речі з його сараю всі ті, які зазначені у оголошеному прокурором обвинувальному акті. Після цього поліцейські провели з ним необхідні процесуальні дії. Обвинувачені вели себе дуже чемно, покаялися, відшкодували заподіяний поломкою дверей збиток, навіть допомогли відремонтувати стіну, яка впала, а вони вміли цю роботу робити. До обвинувачених він ніяких претензій не має, просить суворо їх не карати,
Крім того, прокурором на підтвердження вини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надано протокол огляду місця події від 07.11.17 з фототаблицею до нього, при проведенні якого на ділянці поруч з будинком АДРЕСА_4 поруч з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виявлено та вилучено дві каструлі з нержавіючої сталі зі вставленими у них двома алюмінієвими бідонами, білий поліпропіленовий мішок з трьома наборами баєчних ключів, ємністю з пальником, плоскогубцями з червоними ручками, «штабним» ключем, 13 мотками дроту, алюмінієві двері.
За клопотанням прокурора, проти задоволення якого не заперечили інші учасники судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
Відповідно до досліджених в ході судового розгляду матеріалів обвинувачений ОСОБА_10 , будучи засудженим 06.06.08 за ст.ст. 185 ч. 3, 69 КК України на 1 рік позбавлення волі та звільненим з місць позбавлення волі 19.02.09 на підставі Закону України «Про амністію» від 11.02.09 у 2011-2012 рр. знову вчинив злочини, передбачені ч. 3 ст. 185 КК України, за що був засуджений 04.06.13 з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, по закінченню якого був звільнений від призначеного покарання. У відповідності до п. 8) ст..89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі за тяжкий злочин (ч. 3 ст. 185 КК України є саме таким злочином), якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного чи додаткового) не вчинять нового злочину. Згідно з ч. 5 ст. 90 КК України якщо особа, що відбула покарання, до закінчення строку погашення судимості знову вчинить злочин, перебіг строку погашення судимості переривається і обчислюється заново. У цих випадках строки погашення судимості обчислюються окремо за кожний злочин після фактичного відбуття покарання (основного та додаткового) за останній злочин. За наведених обставин перебіг судимості ОСОБА_3 за вироком 2008 року переривався вчиненням ним нових злочинів та засудженням вироком у 2013 році, відповідно на час скоєння ним крадіжки у потерпілого ОСОБА_6 шість років, необхідних для погашення судимості за вироком 2008 року, ще не минуло і ОСОБА_3 має непогашену судить за цим вироком, що вказує на наявність у його діях кваліфікуючої ознаки злочину, передбаченого ст. 185 КК України - повторність. Разом з тим відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею зміною, висуненням додаткового обвинувачення прокурором; в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження. Прокурором обвинувачення у провадженні не змінювалось, зазначення у правовій кваліфікації ознаки повторність погіршить становище обвинуваченого, тому суд розглядає кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта
З урахуванням наведеного, оцінивши наведені докази в їхній сукупності, суд вважає вину обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в межах висунутого обвинувачення, доведеною повністю та кваліфікує їхні дії:
- дії ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення;
- дії ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає: щире каяття, усунення заподіяної шкоди, про що вказав потерпілий.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає: рецидив злочинів, оскільки непогашена судимість за ч. 3 ст. 185 КК України не була врахована як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає: щире каяття, усунення заподіяної шкоди, про що вказав потерпілий.
Обставин, що б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд не встановив.
При призначенні покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд керується загальними засадами призначення покарання - ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, дані про особи винних та обставини, що пом`якшують і обтяжують їхнє покарання.
Відповідно до ст. 12 ч.ч. 1, 4 КК України злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, є тяжким злочином.
Обвинувачений ОСОБА_3 є раніше судимим, за місцем навчання у ПТУ з 2012 року характеризувався посередньо, офіційно не працює.
Обвинувачений ОСОБА_4 вважається раніше не судимим, за місцем проживання характеризується як особа, на яку скарг не надходило, не притягувався до адміністративної відповідальності, офіційно не працює.
З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги санкцію статті, суд призначає покарання у виді позбавлення волі. Однак, враховуючи особи обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які молоді за віком, розкаялись у вчиненому, приймаючи до уваги, що від інкримінованих дій обвинуваченим збитку фактично не завдано, а той що було завдано, вони усунули, враховуючи позицію потерпілого, який претензій до обвинувачених не має та просить їх не карати, відповідно до ст. 75 КК України, суд вважає за можливе звільнити обвинувачених від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним й достатнім для їх виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Цивільний позов у провадженні не пред`явлено.
В ході судового розгляду прокурором надано постанову про визнання речових доказів та передання їх на зберігання, які мають бути повернені потерпілому. Водночас, як вбачається з наданих до суду матеріалів, органом досудового розслідування порушено вимоги ч. 2 ст. 100 КПК України та незаконно не оглянуто, не сфотографовано та докладно не описано в протоколі огляду вилучені у кримінальному провадженні речові докази
Дані про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.
Приймаючи до уваги призначене ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покарання зі звільненням від його відбування, їхню поведінку при проведенні досудового розслідування та судового розгляду, відсутність клопотань з цього приводу, підстав для застосування щодо них запобіжних заходів не вбачається.
Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням протягом 1 (одного) року іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням протягом 1 (одного) року іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Речові докази після набрання вироком законної сили: примус туристичний марки «Шмель»; набір головок до ключів; набір рожкових інструментів; набір інструментальних головок; брухт алюмінію, загальною вагою 82 кг; брухт нержавіючої сталі, загальною вагою 14,2 кг; електричний кабель, які здано на зберігання до камери зберігання речових доказів Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області - повернути законному володільцеві ОСОБА_6 .
Запобіжні заходи до набрання вироком законної сили щодо обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - не обирати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченим та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1