Справа № 458/480/17
ВИРОК
28 грудня 2017 року Турківський районний суд Львівської області в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши в м. Турці Львівської області матеріали кримінального провадження (кримінальну справу) про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Комарники, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, пенсіонера, одруженого, раніше в силу ст. 89 КК України несудимого, який депутатом не є,
за ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України,
встановив:
03.05.2016 року близько 19:00 години в с. Зворець Турківського району Львівської області (Комарницька сільська рада), на подвір`ї власного будинку, обвинувачений ОСОБА_5 під час сварки на грунті раптово виниклих неприязних відносин з потерпілою ОСОБА_4 умисно наніс потерпілій декілька ударів дерев`яною пралицею по різних ділянках тіла, чим спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження - навколоорбітальні гематоми повік обох очей, синець лівого плеча, п`ять синців передньої черевної стінки, синець тилу лівої кисті та рентгенологічно: перелом кісток спинки носа, краєвий перелом дистальної поверхні променевої кістки зліва, перелом дистальної поверхні основної фаланги п`ятого пальця лівої ступні та неповний травматичний розрив ключично-акромеального зчленування лівого плеча, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я.
Свою вину у вчиненому обвинувачений ОСОБА_5 визнав і пояснив, що 03.05.2016 року після обіду до нього додому прийшов чоловік потерпілої ОСОБА_4 , - ОСОБА_7 , який є його сусідом. Вони разом випили по 50 гр. спиртного. Коли ще були в хаті, прийшов племінник і сказав ОСОБА_7 , що його дружина передала, щоби він ішов додому. Однак ОСОБА_7 додому не пішов, сів на сходах будинку і закурив. Звідкись узялася потерпіла ОСОБА_4 , вдарила його палицею, стала сваритися на чоловіка, чому не йде до хати. Після цього ОСОБА_4 взяла швабру і вибила скло у дверях, пішла із шваброю до вікон і била по вікнах, після чого впала. На це він вихопив швабру і вдарив лежачу ОСОБА_4 декілька разів шваброю. Після цього потерпіла із чоловіком пішли геть.
Крім визнання своєї вини, вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується такими наданими суду та дослідженими в судовому засіданні доказами:
-показаннями в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_4 про те, що 03.05.2016 року її чоловік, ОСОБА_7 , пішов до сусідів ОСОБА_8 і довго не повертався. Вона пішла до ОСОБА_8 забирати чоловіка, і коли його забирала зі сходів, ненавмисно розбила скло у дверях. На це ОСОБА_5 іззаду (вона в цей час піднімала чоловіка і впала) став її чимось бити, дружина ОСОБА_5 била її шваброю. Її побили обоє - обвинувачений та його дружина, які спільними діями спричинили їй середньої тяжкості тілесні ушкодження;
-висновком експера № 42 від 13.05.2016 року, із якого вбачається, що у потерпілої ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження: навколоорбітальні гематоми повік обох очей, синець лівого плеча, п`ять синців передньої черевної стінки, синець тилу лівої кисті та рентгенологічно: перелом кісток спинки носа, краєвий перелом дистальної поверхні променевої кістки зліва, перелом дистальної поверхні основної фаланги п`ятого пальця лівої ступні та неповний травматичний розрив ключично-акромеального зчленування лівого плеча, які утворилися від дії твердих предметів - кулаків та дерев`яного патика, можуть відповідати часу - 03.05.2016 року та відносяться до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я (а.с. 39,40);
-протоколом огляду місця події від 03.06.2016 року, із якого вбачається, що подія злочину відбувалася на подвір`ї будинку ОСОБА_5 ; із місця події вилучено палку ОСОБА_4 (а.с. 42-49);
-протоколом огляду місця події від 29.10.2016 року, із якого вбачається, що неподалік будинку ОСОБА_5 вилучено дві дерев`яні палиці (а.с. 60-63);
-постановою про визнання вилучених палиць речовими доказами та протоколом огляду речових доказів (а.с. 64-65-б);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 02.04.2017 року, із якого вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 на місці події злочину показав і розказав про обставини його вчинення (а.с. 66-75).
Наведені вище докази по суті співпадають, не суперечать один одному, є належними, допустимими, взаємопов`язаними та достатніми для прийняття рішення.
Ними вину обвинуваченого суд вважає доведеною.
Що стосується тверджень потерпілої про те, що її побили двоє - обвинувачений ОСОБА_5 та його дружина, які обидвоє спричинили їй середньої тяжкості тілесні ушкодження, суд не може входити в обговорення цього питання, оскільки суд обмежений законом, а саме ст. 337 Кримінального процесуального кодексу України, згідно із якою судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту; суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення лише в частині зміни правової кваліфікації злочину, і лише якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження. А тому суд не може обговорювати і приймати будь-які рішення щодо дружини обвинуваченого ОСОБА_5 , якій стороною обвинуваення не інкриміновано вчинення злочину.
Дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України, оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 умисно спричинив потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Обираючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує, що ним вчинено злочин сереньої тяжкості.
В якості пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин суд враховує те, що ОСОБА_5 позитивно характеризується за місцем проживання, а також відсутність обтяжуючих його покарання обставин.
Факт перебування обвинуваченого ОСОБА_5 , як він сам показав у судовому засіданні, під час події злочину в нетверезому стані суд не може врахувати в якості обтяжуючої покарання обставини, оскільки дана обставина стороною обвинувачення ОСОБА_5 не інкримінована, а тому суд не може її врахувати як обтяжуючу покарання обставину в силу вимог статей 7,87,337 Кримінального процесуального кодексу України.
В якості даних щодо особи обвинуваченого суд враховує те, що він позитивно характеризується за місцем проживання, має погашену судимість - відповідно вважається несудимим, є пенсіонером по віку, заподіяну потерпілій майнову та моральну шкоду не відшкодував.
Враховуючи наведені вище обставини у їх сукупності, суд вважає необхідним обрати обвинуваченому покарання у межах санкції частини статті у вигляді позбавлення волі відповідно до вимог статей 57, 61, ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 подав суду клопотання про застосування щодо нього акту амністії відповідно до Закону України "Про амністію у 2016 році".
Судом встановлено, що 22.12.2016 року підписаний Президентом України та 06.09.2017 року опублікований і набув чинності прийнятий Верховною Радою України Закон України "Про амністію у 2016 році" (далі - Закон).
Даним Законом на суди покладено обов`язок його виконання.
Суд, обмірковуючи положення законів України "Про амністію в 2016 році" та "Про застосування амністії в Україні", приходить до наступних висновків.
Пунктом "ґ" статті 1 Закону України "Про амністію в 2016 році" передбачено обов`язок суду звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, - які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинв злочин середньої тяжкості до набрання чинності Законом України "Про амністію в 2016 році", він згідно із паспортом громадянина України до набрання чинності Законом України "Про амністію в 2016 році", відповідно до встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" досяг пенсійного віку - 60 років.
Враховуючи наведені вище вимоги законів України, оскільки перешкоди до застосування щодо ОСОБА_5 акту амністії, передбачені законами України "Про застосування амністії в Україні" та "Про амністію в 2016 році", відсутні, обвинувачений ОСОБА_5 підлягає амністії.
Реч докази - одну розламану, а одну цілу дерев`яні палиці (а.с. 45,63,64) - відповідно до ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України - знищити.
На підставі наведеного вище та керуючись статтями 349,370,374 Кримінального процесуального кодексу України, законами України "Про амністію в 2016 році", "Про застосування амністії в Україні", суд
ОСОБА_5 визнати винним за частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.
Відповідно до п. "ґ" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" обвинуваченого ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання.
Заходи забезпечення кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувати.
Речові докази - три дерев`яні палиці - знищити.
На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Львівської області через Турківський районний суд Львівської області протягом 30 днів із дня його проголошення.
Суддя -