Справа № 583/1347/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" квітня 2018 р. м. Охтирка Сумської області

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді слідчого ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

без фіксації розгляду справи технічним комплексом «Акорд», розглянувши справу за клопотанням старшого слідчого СВ Охтирського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погодженим з прокурором Охтирської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000217 від 06.04.2018 року за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 358 КК України

про призначення трасологічної експертизи транспортного засобу рельєфних знаків
в с т а н о в и в:
18.04.2018 року до Охтирського міськрайонного суду Сумської області за погодженням з прокурором звернувся слідчий з клопотанням.

Клопотання мотивоване тим, що 06.04.2018 року працівниками Охтирського відділу поліції зупинено автомобіль «Део Леганза», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , свідоцтво про реєстрацію якого має ознаки підробки.

Слідчий зазначав, що під час огляду місця події 06.04.2018 року було вилучено автомобіль «Део Леганза», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Та свідоцтво про його реєстрацію.

Посилаючись на викладене, з метою проведення трасологічної експертизи транспортного засобу рельєфних знаків, вилученого під час огляду місця події, слідчий просив призначити у кримінальному провадженні №0000217 від 06.04.2018 року трасологічної експертизи транспортного засобу рельєфних знаків, на вирішення якого поставити ряд запитань згідно наданого переліку.

Слідчий та прокурор, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули, подали заяви про розгляд клопотання без їх участі та без здійснення фіксації технічних комплексом, вимоги за клопотанням підтримали. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути клопотання без участі прокурора та слідчого та без здійснення фіксації технічним засобом, що відповідає приписам ч. 3 ст. 244 КПК України.

Суд, дослідивши доводи за клопотанням, надані до нього докази, виходив з наступного:

Встановлено, 06.04.2018 року за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 358 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000217 внесено заяву про те, що 06.04.2018 року працівниками Охтирського відділу поліції зупинено автомобіль «Део Леганза», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію якого має ознаки підробки.

Згідно протоколу огляду місця події 06.04.2017 року було вилучено автомобіль «Део Леганза», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля.

Відповідно до вимог ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
За приписами ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Згідно вимог ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
В ст. 98 КПК України зазначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно вимог ст. 244 КПК України у разі якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання, сторони кримінального провадження мають право звернутися з клопотанням про проведення експертизи до слідчого судді.

У клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, якими обґрунтовуються доводи клопотання; 4) вид експертного дослідження, що необхідно провести, та перелік запитань, які необхідно поставити перед експертом.
До клопотання також додаються копії матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання.
За висновком суду слідчим та прокуром у кримінальному провадженні № 0000217 від 06.04.2018 року не забезпечено досягнення визначеної ч. 1 ст. 170 КПК України мети збереження матеріальних об`єктів, що відповідають критеріям ст. 98 КПК України, вилучених під час огляду місця події 06.04.2017 року, шляхом звернення з клопотанням про арешт майна до слідчого судді.
Не застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на речові докази в подальшому ставить під сумнів їх належність та допустимість, що може потягнути за собою недопустимість висновку експерта, як доказу.
Вирішення питання про забезпечення кримінального провадження на стадії досудового слідства за висновком суду, є істотною обставиною для доведення вчинення кримінального правопорушення під час розгляду справи судом.
Доказів, які спростовують висновки суду, в судовому засіданні сторонами кримінального провадження надано не було.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ст.ст. 40, 84-86, 170, 242 - 244 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Охтирського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Охтирської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000217 від 06.04.2018 року за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 358 КК України про призначення трасологічної експертизи транспортного засобу рельєфних знаків - відмовити.

Ухвала, оскарженню не підлягає, однак заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Суддя слідчий Охтирського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_6