Дата документу Справа № 1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 333/79/18 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/778/107/18 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянула 05 березня 2018року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 січня 2018 року, якою клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволено частково, та обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК Україниза наступних обставин.

Так, в період часу з 01 години 44 хвилин до 03 годин 00 хвилин 03.01.2018 року, ОСОБА_8 , знаходячись біля автостоянки, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, буд. 30-А, маючи прямий умисел на умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесного ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, підійшов до патрульного поліцейського інспектора роти 3 батальйону 2 УПП в Запорізькій області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_10 та, діючи умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, з мотивів неповаги до авторитету органів державної влади в особі працівника правоохоронного органу, безпричинно наніс останньому боковий удар кулаком правої руки в область щоки, тим самим спричинивши потерпілому, згідно з лікарською довідкою від 03.01.2018 року забій м`яких тканей обличчя та струс головного мозку, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

03.01.2018 року до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за № 00000021, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

03.01.2018 року слідчим СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області складено повідомлення про підозру, яке 03.01.2018 року вручено ОСОБА_8 особисто.
05.01.2018 року слідчий СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , в обґрунтування якого послалася на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість ОСОБА_8 переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта у цьому ж кримінальному провадженні.

Частково задовольняючи клопотання слідчого та обираючи стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, покладаючи обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчим не доведено ризиків щодо переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній має постійне зареєстроване місце проживання та офіційно працевлаштований. Доказів на підтвердження наміру ОСОБА_8 переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду матеріали клопотання не містять. Крім того, також недоведені посилання слідчого на можливість ОСОБА_8 незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта у цьому ж кримінальному провадженні оскільки жодних доказів на підтвердження вказаного матеріали клопотання також не містять.

В апеляційній скарзі прокурор, просить ухвалу слідчого судді скасувати у зв`язку з необґрунтованістю, та постановити нову, якою обрати стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Зазначив, що судом не враховані наведені в клопотанні ризики, суспільну небезпечність кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_8 , спосіб його вчинення, обставини та їх обґрунтування. Так, судом проігноровано, що підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, злочин вчинив у стані алкогольного сп`яніння, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Захисник-адвокат ОСОБА_7 у суді апеляційної інстанції пояснив, що наразі проводиться перевірка щодо незаконного затримання підозрюваного, просить скасувати ухвалу слідчого судді та повністю відмовити у застосуванні запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 .
Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, позицію прокурора про часткове підтримання апеляційної скарги щодо необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час, підозрюваного та його адвоката із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.

У відповідності до положень ч.1ст. 404 КПК України, судове рішення слідчого судді переглядається в межах апеляційної скарги.

Так, обгрутованність висунутої ОСОБА_8 підозри, висновки щодо якої слідчим судом мотивовані, в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому, згідно ч. 1ст. 404 КПК України, не перевіряються.

Слідчий суддя, розглядаючи дане клопотання, зазначив, що на підтвердження вказаних у клопотанні ризиків ні слідчим, ні прокурором не надано жодного доказу, а саме: відсутні доводи, які б давали підстави вважати, що внаслідок не застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 буде незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта у кримінальному провадженні.

Ні зміст клопотання, ні доводи, викладені в апеляції не обґрунтовують необхідності застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому слідчий суддя, врахувавши дані про особу підозрюваного, наявність постійного зареєстрованого місця проживання, а також те, що останній раніше не судимий, офіційно працевлаштований, характеризується за місцем роботи позитивно, має міцні соціальні зв`язки, дійшов до висновку про необхідність у застосуванні більш м`якого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, з покладанням на останнього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

При розв`язанні клопотання, слідчим суддею прийнятті до уваги положення ст. 178 КПК України стосовно обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу у їх сукупності, достатньо мотивувавши прийняте рішення.

Отже, слідчий суддя у відповідності із вимогами ст.132,179,183,194 КПК України, з урахуванням доведеності обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_8 , наявності хоча і малоймовірного, але ризику переховування та враховуючи недоведеність обставини недостатності застосування альтернативного запобіжного заходу для запобігання встановленого ризику, цілком обґрунтовано обрав відносно ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладанням певних обов`язків, що, на думку судової колегії, відповідає меті досягнення дієвості цього провадження та здатний убезпечити настання встановленого ризику.

На користь прийнятого слідчим суддею рішення вказує і явка підозрюваного до суду та відсутність відомостей щодо порушення ним покладених процесуальних обов`язків.

Вимоги ч.4 ст. 194 КПК України наділяють слідчого суддю можливістю застосувати інший запобіжний захід, ніж запропонований у клопотанні.

В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Таким чином, слідчий суддя, взявши у сукупності обставини справи, відомості щодо особистості підозрюваного дійшов вірного висновку про відсутність підстав для застосування підозрюваному ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу, обравши останньому, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, що відповідає вимогам ст.ст. 177-178 КПК України.

Кримінальне правопорушення, щодо якого висунута підозра ОСОБА_8 віднесене, згідно ст. 12 КК України, до категорії злочинів середньої тяжкості.

Вимоги, викладені у п. 3 ч.2 ст.183 КПК України вказують на виключність підстав для застосування до особи найсуворішого запобіжного заходу, які у даному випадку по відношенню до ОСОБА_8 відсутні, оскільки орган досудового розслідування не довів, що перебуваючи на волі, останній переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Отже, в контексті вимог п. 3 ч.2 ст.183 КПК України щодо виключних обставин для обрання особі запобіжного заходу у виді тримання під вартою, приймаючи до уваги наведені вище обставини, колегія приходить до висновку про відсутність законних підстав для застосування стосовно ОСОБА_8 запропонованого прокурором запобіжного заходу.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства і підстав для її скасування не вбачається, наслідком чого є відмова у задоволенні апеляції.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.

Керуючись ст. ст.404, 405,407,422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 05 січня 2018 року, якою клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволено частково, обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_8 , залишити без змін.

Ухвал набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4