Справа № 527/221/17
провадження № 1-кп/527/33/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 вересня 2017 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілої - ОСОБА_4 ,
захисників - адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине кримінальне провадження № 0000782, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.10.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 152 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
В провадженні Глобинського районного суду Полтавської області перебуває справа за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 152 КК України.
В судовому засіданні оголошено перерву та погоджено дату наступного судового засідання 20 жовтня 2017 року.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту з посилаючись на те, що ризики які враховувалися при його обранні та продовженні не змінилися.
Потерпіла поклалася на розсуду суду.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що прокурор не навів ризики які існують для застосування запобіжного заходу, разом з тим, не заперечував проти продовження запобіжного заходу, крім того зазначив, що ОСОБА_7 на даний час працевлаштувався.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив, що прокурор не навів ризики які існують для застосування запобіжного заходу, крім того на даний час є допитаними усі свідки та досліджені докази, в зв`язку з чим, просив змінити запобіжний захід з домашнього арешту на особисте зобов`язання.
Обвинувачений підтримав думку захисника ОСОБА_6 та крім того зазначив, що на даний час працевлаштувався.
Вирішуючи дане клопотання суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Ухвалою суду від 18 липня 2017 року ОСОБА_7 було продовжено запобіжний захід у виді домашнього арешту терміном на 60 днів до 16 вересня 2017 року, але змінено його умови запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у виді заборони залишати житло з 20:00 год. до 06:00 год. та зобов`язано ОСОБА_7 надати докази на підтвердження працевлаштування.
Пунктом 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім, зокрема, законного арешту або затримання особи для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом, і відповідно до процедури, встановленої законом.
Запобіжний захід до ОСОБА_7 застосований рішенням суду, тобто у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законодавством України.
Вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту суд враховує, що він вчинив злочин середньої тяжкості та замах на тяжкий злочин у період умовно дострокового звільнення. Є особою раніше судимою за вчинення злочинів проти статевої свободи та недоторканості особи. Санкція ч.1 ст.186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 4 років, санкція ч.2 ст.152 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, тому є висока вірогідність того, що з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, а також може вчинити інші кримінальні правопорушення.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які враховувалися при продовженні запобіжного заходу суду не надано, також суду не надано достатніх підстав для застосування відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт.
Крім того, суд зазначає, що ОСОБА_7 було пом`якшено умови домашнього арешту, разом з тим, він не надав суду доказів на підтвердження свого працевлаштування.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дійшов до висновку, що застосований до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту необхідно продовжити на строк шістдесят днів з покладенням на обвинуваченого обов`язку надати до наступного судового засідання докази його працевлаштування.
Керуючись ст. ст. 139, 140, 327, 176-178, 181, 331 КПК України, суд,-
У Х ВАЛ И В:
Клопотання прокурора щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання особи під домашнім арештом задовольнити.
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186, ч.2 ст.15, ч.2 ст.152 КК України запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 03 листопада 2017 року.
Заборонити обвинуваченому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 щодоби з 20:00 год. по 06:00 год.
Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_7 надати суду документ який підтверджує його працевлаштування.
Згідно з ч. 4 ст.181 КПК України копію ухвали направити для виконання Глобинському ВП ГУНП у Полтавській області.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ознайомити обвинуваченого ОСОБА_7 під підпис з ухвалою про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1