Справа № 761/8387/18
Провадження № 1-кс/761/5741/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СУ ГУНП в Київській області від 02.03.2018 року про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні №0000163 від 02.03.2018 року,

ВСТАНОВИВ :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого від 02.03.2018 року про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні №0000163.

В обґрунтування скарги заявник зазначає, що у провадженні СУ ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження №0000163 від 02.03.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1й ст.382 КК України

02.03.2018 року слідчим слідчого управління ГУНП в Київській області ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні №0000163.

Дану постанову ОСОБА_3 вважає незаконною та необґрунтованою, оскільки внаслідок кримінального правопорушення їй було завдано моральної та матеріальної шкоди.

Заявник в судове засідання не з`явилась, проте подала заяву про розгляд скарги без її участі.

Слідчий в судове засідання не з`явився. Про день та час розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши доводи, викладені у скарзі, додані до неї матеріали слідчий суддя приходить до висновку п ро наявність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Як зазначено в ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п.3 ч. 1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ч.1,3 ст. 110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Відповідно до ч.5 ст.55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
В ході розгляду скарги встановлено, що слідчий, приймаючи рішення, вказав, що в ході досудового розслідування кримінального провадження не встановлено доказів спричинення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які на думку ОСОБА_3 , не виконали рішення суду, матеріальної та моральної шкоди останній, проте слідчий суддя такий висновок слідчого вважає передчасним, оскільки слідчим не досліджено в повній мірі всі обставини справи.
Крім того, слідчим не надано доказів, які б спростовували доводи скарги.
Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу, прийшов до висновку, що скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого від 02.03.2018 року про закриття кримінального провадження №0000163 від 02.03.2018 року, - підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 55, 303, 304, 306, 308 КПК, слідчий суддя
-у х в а л и в:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого слідчого управління ГУНП в Київській області ОСОБА_4 від 02.03.2018 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні №0000163 від 02.03.2018 року, - задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого слідчого управління ГУНП в Київській області ОСОБА_4 від 02.03.2018 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні №0000163 від 02.03.2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1