справа №619/3668/17
провадження №1-кп/619/502/17
УХВАЛА

30 листопада 2017 року м. Дергачі

Колегія суддів Дергачівського районного суду Харківської області

у складі : головуючого судді - ОСОБА_1

суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у відношенні обвинуваченої:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Борислав Львівської області , українки , громадянки України, освіта середня, заміжньої, працюючої вибійницею ТОВ « Млин» , зареєстрованої : АДРЕСА_1 , проживаючої : АДРЕСА_2 , раніше не судимої-

у вчинені кримінального злочину , передбаченого ст. 115 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

07.11.2017 року до Дергачівського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_7 за фактом скоєння кримінального злочину, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001120 від 29.07.2017 року .

Згідно ухвали слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 26.10.2017року ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 30.11.2017 року .

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити справу до судового розгляду і заявив клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою, вказавши суду, що обвинувачена може переховуватись від суду, вчинити інший кримінальний злочин, незаконно впливати на свідків.

Захисник та обвинувачена проти задоволення клопотання про призначення справи до судового розгляду не заперечували, по клопотанню про продовження строку тримання під вартою покладались на розсуд суду.

Колегія суддів , вивчивши матеріали справи, вислухавши думку учасників судового провадження вважає клопотання прокурора таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 315 ч .3 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», судам слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. За відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови», № 35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007 року)».

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Фактичні обставини інкримінованого обвинуваченій злочину, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу обвинуваченої вказують на обґрунтованість заявленого клопотання.

До того ж, судове провадження по кримінальному провадженню по обвинуваченню не завершено, не допитані всі свідки, не досліджені матеріали справи, при цьому суд вважає, що існують ризики, які передбачені ст.177 КПК України, у зв`язку з цим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_7 необхідно продовжити.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Однак, враховуючи існування зазначених ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про підозру про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення і ті обставини, що обвинувачується обвинувачена у вчиненні особливо тяжкого злочину, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому вважає запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити.

Крім того, ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 08.11.2017 року справу було призначено на підготовче судове засідання на 29.11.2017 року .

Під час підготовчого судового засідання не було встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст. 314 КПК України.

Підстав для здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні не встановлено.

Клопотань від учасників судового провадження про здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту, витребування певних речей чи документів не надійшло.

У вчиненні інших дій, необхідних для підготовки до судового розгляду, потреби не має.

Керуючись ст.ст. 27,36,134,314,315,316,331, 392 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:.

Клопотання прокурора - задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 за фактом скоєння кримінального злочину, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України вважати продовженим до 28 січня 2018 року .

Призначити кримінальну справу до судового розгляду за обвинуваченням ОСОБА_7 за фактом скоєння кримінального злочину, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України на 08 грудня 2017 року на 14 год.30 хв.. в приміщенні Дергачівського районного суду Харківської області.

Розгляд справи провести у відкритому судовому засіданні колегією суддів.

Викликати в судове засідання осіб, які братимуть участь у судовому засіданні

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3