В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"06" вересня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009450 від 05.07.2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прип`ять Київської області, громадянина України, з середньою освітою, вдівця, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Поліське, Іванківського району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_5 04.07.2017 приблизно о 22 годині 00 хвилин, перебуваючи біля магазину «Фора», який розташований по вул. Сабурова, 13 в м. Києві з метою вчинення крадіжки з помешкання громадян вступив в злочинну змову з ОСОБА_6 , обравши об`єктом свого злочинного посягання майно, яке знаходилось в квартирі АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свої злочинні наміри, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , діяючи спільно з ОСОБА_6 о 01 годині 00 хвилин 05.07.2017 за заздалегідь розробленим планом підійшли до будинку АДРЕСА_4 , де ОСОБА_6 , піднявшись по решітці вікна першого поверху до вікна квартири АДРЕСА_5 вказаного будинку, за допомогою заздалегідь заготовленного предмету у вигляді жорткої металевої планки, яку подав ОСОБА_5 , шляхом віджиму стулки металлопластикового вікна, незаконно проникли до приміщення вказаної квартири.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 діючи спільно та узгоджено з ОСОБА_6 з метою протиправного збагачення за рахунок чужого майна, використовуючи ручні ліхтарі, обшукали приміщення квартири та підготували цінні речі, які мали на меті викрасти, а саме: мобільний телефон марки «Нокія» моделі 215 DS, вартістю 870 гривень 06 копійок та ноутбук марки «Делл», вартістю 9700 гривень, що належать ОСОБА_7 , а всього майна на загальну суму 10570 гривень 06 копійок, однак виконавши всі дії, які вони вважали за необхідне для доведення злочину до кінця, злочин закінчити не змогли з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були затримані в приміщенні квартири працівниками поліції.

Будучи допитаними в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожен окремо, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України визнали повністю, дали покази, підтвердили обставини скоєння кримінального правопорушення викладені в установочній частині вироку, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаялися у вчиненому.

Також обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожен окремо, зазначили, що за період, який пройшов з дня вчинення злочину, вони повністю переоцінили своє життя, життєві цінності, зрозуміли, що нічого важливішого для себе у цьому житті не мають, ніж своє самовиховання у дусі дотримання загальноприйнятних норм поведінки та моралі, створення своїх родин.

Більше того, обвинувачені, кожен окремо, зауважили, що однозначно зрозуміли те, що незважаючи на те, що вони вчинили злочин, через складні життєві обставини такі дії в цивілізованому суспільстві є не прийнятними.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожен окремо, просили суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджуються з досудовим розслідуванням справи/провадження.

Покази обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожного окремо, під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ними змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позицій.

Таким чином, суд переконавшись, що учасники процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинувачених, дослідженням, зібраних досудовим слідством та наданих стороною захисту матеріалів, що характеризують особи обвинувачених, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження, кваліфікації дій обвинувачених у відповідності до Кримінального Кодексу України.

За таких обставин, враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінальних проваджень, однак у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку,приходить до висновку про повну доведеність вини обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожного окремо, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України за обставин, встановлених судом.

Тож, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинену повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в житло.

Також, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинену повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в житло.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожному окремо, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують їх покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так й іншими особами.

Так, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, однак з 11.06.2003 перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів синдром залежності, має постійне місце реєстрації, характеристику за місцем проживання, спосіб життя (не працює, раніше судимий, вдівець), відсутність на утриманні членів родини, які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останнім, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає прийнятні соціальні зв`язки; позицію сторони обвинувачення, а саме прокурора про те, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі; відношення обвинуваченого до вчиненого, а саме наявність у нього розуміння неприйнятності вчинених ним дій у цивілізованому суспільстві; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті 185 КК України у виді позбавлення волі.

Також, суд враховує, те що системний аналіз положень КК України свідчить, що у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК. У разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
За таких умов, суд бере до уваги той факт, що 29.07.2015 Деснянським районним судом м. Києва ОСОБА_5 засуджено до 2 років позбавлення волі, в порядку ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 2 роки, тож вважає за необхідне остаточну міру покарання визначити на підставі ст. 71 КК України, яке буде більшим як від покарання, призначеного за новий злочин, так і від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації, характеристику за місцем проживання, спосіб життя (працює, раніше судимий, не одружений), відсутність на утриманні членів родини, які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останнім, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає прийнятні соціальні зв`язки; позицію сторони обвинувачення, а саме прокурора про те, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі; відношення обвинуваченого до вчиненого, а саме наявність у нього розуміння неприйнятності вчинених ним дій у цивілізованому суспільстві; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті 185 КК України у виді позбавлення волі.

Також, суд враховує, те що системний аналіз положень КК України свідчить, що у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК. У разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
За таких умов, суд бере до уваги той факт, що 14.06.2017 Деснянським районним судом м. Києва ОСОБА_6 засуджено до 2 років позбавлення волі, в порядку ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 2 роки, тож вважає за необхідне остаточну міру покарання визначити на підставі ст. 71 КК України, яке буде більшим як від покарання, призначеного за новий злочин, так і від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Запобіжні заходи, обвинуваченим у вигляді утримання під вартою, враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України і дані про їх особи, слід залишити без змін до набранням вироком законної сили.

В строк відбування покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зарахувати термін їх попереднього ув`язнення у рамках даного кримінального провадження за правилами ст. 72 КК України.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

В силу ч. 4 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання визначеного вироком Деснянського районного суду м. Києва від 29.07.2015, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з 05.07.2017 року зарахувавши в нього термін попереднього ув`язнення за правилами ст. 72 КК України.

ОСОБА_6 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

В силу ч. 4 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання визначеного вироком Деснянського районного суду м. Києва від 14.06.2017, остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 відраховувати з 05.07.2017 року зарахувавши в нього термін попереднього ув`язнення за правилами ст. 72 КК України.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судові витрати у сумі 1484 гривні 40 копійок (висновок експерта № 8-3/3140 від 26.07.2017 року); 1608 гривень 10 копійок (висновок експерта № 8-1/3471 від 11.07.2017 року).

Речові докази у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009450 від 05.07.2017 року : телефон та ноутбук - залишити у власності ОСОБА_7 , інші - знищити.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С у д д я: ОСОБА_1