печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 вересня 2017 року Печерський районний суд м. Києва

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

його захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України радника юстиції ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою відносно

підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України радник юстиції ОСОБА_7 за погодженням з прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань радником юстиції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на те, що Департаментом спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000089 від 22.01.2014, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 27, п.п. 3, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, за фактами викрадення в ніч з 20 на 21 січня 2014 з приміщення Олександрівської клінічної лікарні, розташованої по вул. Шовковичній, 39/1 в м. Києві, учасників акцій протесту «Євромайдану» ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , їх катування, а також умисного вбивства останнього. Зокрема, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, на даний час існують ризики того, що він, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим виникла необхідність застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчий вказує, що завершити досудове слідство у встановлений п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України строк не представляється можливим внаслідок складності провадження і необхідності здійснення ряду процесуальних дій і рішень, а саме:

- провести додатковий допит підозрюваного ОСОБА_5 ;

- провести одночасний допит підозрюваного ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_10 і ОСОБА_11 ;

- здійснити доступ до речей та документів, а саме інформації мобільних операторів зв`язку, щодо телефонних з`єднань номерів якими користувались особи які контактували з підозрюваними час вчинення кримінального правопорушення;

- здійснити аналіз отриманих телефонних з`єднань мобільних номерів;

- провести експертне дослідження мобільних телефонів та інших носіїв інформації, що вилучені у підозрюваного ОСОБА_5 ;

- призначити проведення психіатричної експертизи підозрюваному ОСОБА_5 ;

- отримати документи щодо з`єднання абонентів, що контактували з підозрюваним ОСОБА_5 у період вчинення злочину;

- провести інші слідчі та процесуальні дії, спрямовані на встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, в яких виникне потреба,

у зв`язку з чим виникла необхідність у продовження строку тримання під вартою підозрюваному.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання.

Захисник та підозрюваний заперечили щодо задоволення клопотання. Зазначили, що слідчим та прокурором не доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, необґрунтована підозра, відсутні докази причетності ОСОБА_5 до інкримінованого останньому кримінального правопорушення.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Під час розгляду клопотання встановлено, що Департаментом спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000089 від 22.01.2014, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 27, п.п. 3, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, за фактами викрадення в ніч з 20 на 21 січня 2014 з приміщення Олександрівської клінічної лікарні, розташованої по вул. Шовковичній, 39/1 в м. Києві, учасників акцій протесту «Євромайдану» ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , їх катування, а також умисного вбивства останнього.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_5 , діючи за дорученням ОСОБА_14 , у січні 2014 здійснювали координацію групи осіб, до якої входили ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та інші особи, у тому числі невстановлені слідством, щодо відслідкування активістів «Євромайдану». Вказана група осіб, під керуванням ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_5 , діючи за дорученням ОСОБА_14 , перебуваючи в лісовій місцевості, розташованої на території Бортницького лісництва, неподалік траси «Київ-Бориспіль», 21.01.2014, в період часу приблизно з 04 год. 30 до 05 год. 40 хв., реалізовуючи спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне перешкоджання організації та проведенню зборів, мітингів, походів і демонстрацій із застосуванням фізичного насильства шляхом позбавлення волі активних учасників вказаних акцій, їх катування, та, за необхідності, подальшого фізичного усунення (вбивства) окремих спільно, за попередньою змовою групою осіб, взаємно доповнюючи своїми діями один одного, умисно заподіяли потерпілим ОСОБА_8 і ОСОБА_9 тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості, сильний фізичний біль, фізичні та моральні страждання, шляхом нанесення останнім численних ударів по кінцівках, тулубу і голові, з метою отримати відомості про них та їх участі у акціях протесту, супроводжуючі такі дії погрозами. Внаслідок таких дій потерпілий ОСОБА_9 помер.

29.07.2017 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3. ст. 27, ч. 2 ст. 127,ч. 3 ст. 27, ст. 340, ч. 3. ст. 27, п. п. 3, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.07.2017 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Постановою заступника Генерального прокурора України від 21.09.2017 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 6 місяців, а саме до 29.01.2018.

Копія клопотання та матеріалів, на його обґрунтування відповідно до ч. 2 ст. 184 КПК України надані підозрюваному 21.09.2017 о 17 год. 55 хв.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність у слідчого правових підстав для внесення клопотання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою в межах строку досудового розслідування.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, CampbellandHartleyv. theUnitedKingdom), п. 32, Series А, № 182).

Виходячи з наявних в матеріалах даних, з протоколів обшуку, впізнання, допиту свідків, підозрюваних, огляду телефонних з`єднань, впізнання, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3. ст. 27, ч. 2 ст. 127,ч. 3 ст. 27, ст. 340, ч. 3. ст. 27, п. п. 3, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Тому доводи сторони захисту щодо відсутності обґрунтованої підозри є безпідставними.

Відповідно до положень ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Як вбачається з матеріалів клопотання міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою була застосована до підозрюваного з урахуванням тяжкості інкримінованого йому злочину та даних про його особу.

Даних про наявність підстав для зміни підозрюваному запобіжного заходу на менш суворий, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту не доведено.

Слідчий суддя відповідно до положень ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, характер та обставини вчинення ймовірного злочину, так як вони сформульовані в повідомлені про підозру, наявність суспільного інтересу в забезпеченні об`єктивності досудового розслідування, і приходить висновку про наявність підстав вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому слідчий суддя бере до уваги, що за даними ДКР Національної поліції України від 27.07.2017 за № 14/03/05-6458, за адресою місця реєстрації: АДРЕСА_1 , та адресою місця АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 не виявлено. Згідно із відповіддю від 28.07.2017 за № 14/03/3-6474, ОСОБА_5 мав намір 30.07.2017 залишити територію України.

Досудовим розслідування також встановлено, що ОСОБА_5 регулярно покидав територію України до Російської федерації де, за наявною інформацією, і переховуються більшість підозрюваних у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, та особисто підозрюваний ОСОБА_14 .

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, у тому числі особливо тяжкого, насильницького, за попередньою змовою у складі групи осіб, частина яких активно переховуються від органу досудового розслідування та суду, що зумовлює підвищені ризики невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків як з метою уникнення власної кримінальної відповідальності, так і сприяння в уникненні такої відповідальності іншими учасниками злочину, без обмеження себе для цього в жодних, у тому числі протиправних засобах (ризик змови), то слідчий суддя дійшов висновку, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного в подальшому при здійсненні досудового розслідування належить утримувати під вартою.

За таких обставин слідчий суддя вважає недостатніми для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, непов`язаного з утриманням під вартою.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що у кримінальному провадженні проведено значний обсяг процесуальних та слідчих дій, проте закінчити досудове розслідування не представилось можливим, що обумовлено складністю справи та об`ємністю матеріалів кримінального провадження. Як вбачається з матеріалів клопотання для закінчення досудового розслідування потрібно провести ряд процесуальних та слідчих (розшукових) дій, отримати висновки експертиз.

Беручи до уваги, що у справі потрібно виконати процесуальні дії, проведення яких потребує значного часу, а підстав для скасування або зміни підозрюваному запобіжного заходу не встановлено, вважаю необхідним продовжити строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування та з урахуванням положень ст. 197 КПК України.

Підстав для застосування альтернативного заходу у вигляді застави відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України немає.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України радника юстиції ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 19 листопада 2017 року включно.

Строк дії ухвали до 19 листопада 2017 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1