Справа № 369/5863/17
Провадження № 1-кп/369/512/17
В И Р О К
іменем України
20.10.17 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який має неповну вищу освіту, одружений, працює охоронцем у ТОВ «Фора», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 146 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_8 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, групою осіб та незаконне позбавленні волі двох осіб, за наступних обставин.

24.08.2016 року, близько 00 години, ОСОБА_8 , а також Особа 2 (справа щодо якого виділена в окреме провадження), ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (які засуджені за вчинення цих же злочинів вироками Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 липня 2017 року, які набрали законної сили), ОСОБА_12 , ОСОБА_13 (які засуджені за вчинення цих же злочинів вироками Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 червня 2017 та 02 червня 2017 року, відповідно, які набрали законної сили), за пропозицією останнього зустрілись біля станції метро «Академмістечко» в м. Київ, попередньо домовившись про проведення чергових тренувань з військової підготовки (вишколу) на території Макарівського району Київської області.

З метою реалізації своїх намірів вони, 24.08.2016, приблизно о 2-3 годині, на автомобілі марки «Мерседес-Віто», помаранчевого кольору, польський номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_13 , прибули до лісового масиву, розташованого поблизу смт. Кодра Макарівського району Київської області. Будучи одягненими у схожий на військову уніформу одяг, вони розділились на дві групи та провели тактичні навчання. В першу групу входили ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , а в другу - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_14 .

Після проведення навчань, близько 4 години, за пропозицією ОСОБА_13 продовжити навчання з відпрацювання тактики штурму та захоплення приміщення покинутого заводу, який знаходився неподалік, обидві групи через отвір в огорожі проникли на охоронювану територію ТОВ «Компанія «ВТК Відродження», що розташоване по вул. Ковпака, 2, в смт. Кодра Макарівського району Київської області, після чого ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та Особа 2 першими зайшли до цегляного приміщення для охорони території товариства, в якому знаходилися охоронці ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Не зважаючи на присутність в приміщенні двох осіб, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, які переросли у злочин, та суспільно небезпечні наслідки їх діяння, переслідуючи надуману мету групового захоплення об`єкта із уявним ворогом, якою виправдовували свої протиправні дії, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та Особа 2 умисно, з метою порушення спокою громадян, а також з метою обмеження свободи переміщення охоронців та запобігання можливості охоронцям протидіяти їхнім протиправним діям, із застосуванням фізичної сили, ігноруючи загальноприйняті норми поведінки та моральності, діючи агресивно групою осіб з особливою зухвалістю з мотивів явної неповаги до суспільства та з мотивів забезпечення для себе безпеки в ході вчинення кримінально караних протиправних хуліганських дій, а також приниження гідності людини, користуючись тим, що в приміщенні було темно, за допомогою ліхтарів та криків створили світло-шумовий ефект для пригнічення волі та психічної рівноваги охоронців ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , після чого вчинили стосовно них насильницькі дії, які полягали в тому, що ОСОБА_10 та Особа 2, діючи агресивно, в групі осіб, заламали руки даних охоронців та повалили їх на підлогу, і в подальшому, діючи з метою обмеження можливості вільного пересування охоронців, підручними засобами зв`язали їх руки, після чого ОСОБА_9 надав ОСОБА_10 знайдену в приміщенні парасольку, яку ОСОБА_10 засунув в підліктьові суглоби ОСОБА_4 , а потім ОСОБА_9 надав Особа 2 знайдену в приміщенні дерев`яну палицю, яку Особа 2 засунув в підліктьові суглоби ОСОБА_5 .

В цей час до вказаного приміщення забігли ОСОБА_13 разом із ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , які побачивши, що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та Особа 2 вчиняють злочин-хуліганство, та усвідомлюючи протиправний характер їхніх дій і суспільно небезпечні наслідки їх діяння, переслідуючи надуману мету групового захоплення об`єкта із уявним ворогом, активно приєдналися до агресивних дій останніх, та діючи умисно, з метою порушення спокою громадян та з метою обмеження свободи переміщення охоронців ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та запобігання можливості охоронцям протидіяти їхнім протиправним діям, а також з метою залякування охоронців, із застосуванням фізичної сили, ігноруючи загальноприйняті норми поведінки та моральності, діючи агресивно групою осіб з особливою зухвалістю з мотивів явної неповаги до суспільства та забезпечення для себе безпеки в ході вчинення кримінально караних протиправних хуліганських дій, а також приниження гідності людини, також приєдналися до останніх та стали разом з ними погрожувати в бік охоронців, чинити на них психічний тиск своєю присутністю, а також почали голосно допитувати їх про надумані факти, зокрема, щоб ті повідомили, чи не має в них зброї, наркотиків, інших заборонених чи небезпечних предметів, хто вони, хто їхній керівник, яка їхня чисельність, чи перебувають вони у сепаратистських угрупуваннях, де їхні документи, як часто проводять обхід території, хто головний, тощо. В ході цього ОСОБА_13 разом із ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 підручними засобами зав`язали охоронцям очі та кинули їх із зв`язаними руками та очима на ліжка, які знаходилися в приміщенні зправа та зліва. Також ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 проводили огляд вищевказаного приміщення, перевіряли особисті речі охоронців, імітуючи обстановку групового силового захоплення приміщення, поєднаного з пригніченням волі та психологічного стану уявного ворога. Після цього ОСОБА_13 надав вказівку ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та Особа 2 здійснювати охорону периметра вищевказаного приміщення з метою утримання приміщення із зв`язаними охоронцями під зовнішнім контролем, створення видимості охорони об`єкту та наближення своїх дій до реальних бойових, без наявності будь-якої реальної загрози для себе збоку потерпілих. На виконання даної вказівки Особа 3, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 здійснювали охорону вказаного приміщення по периметру та всередині, тим самим забезпечуючи обмеження свободи переміщення вищевказаних охоронців. При цьому, ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 брали участь в здійсненні чатування потерпілих, контролю за їхнім утриманням, щоб вони не могли самостійно покинути відповідне приміщення.

Вказані протиправні дії ОСОБА_13 , Особа 2, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 стосовно охоронців ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були взаємоузгодженими, спільними і тривали упродовж декількох годин та супроводжувались грубим порушенням громадського порядку, особливою зухвалістю, які полягали у протиправному силовому захопленні приміщення охорони, погрозах застосування та застосуванні фізичного та психічного насильства до потерпілих, їх зв`язуванню, тривалому утриманні вказаних охоронців проти їх волі під контролем і наглядом у вищевказаному приміщенні приблизно до 9 години, тобто до того часу коли злочинці дізнались, що на місце події викликано працівників поліції, після чого вони відпустили потерпілих та зникли з місця події.
В судовому засіданні потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_8 надано угоду про примирення від 03.04.2017, яка відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_8 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 146 КК України, істотних для відповідних кримінальних проваджень обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_8 , а саме: за ч. 2 ст. 146 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки; за ч. 2 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки та, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання узгодили у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. Сторони угоди також дійшли згоди щодозвільнення ОСОБА_8 , на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, з покладенням на підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_8 обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Вивчивши обвинувальний акт, вивчивши угоду про примирення, вислухавши потерпілих, захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які просили суд затвердити угоду про примирення та винести вирок на підставі даної угоди, вислухавши думку прокурора, який вважав, що угода відповідає вимогам КПК України та КК України та вважав за можливе задовольнити клопотання про затвердження даної угоди про примирення і винести вирок на підставі угоди, суд дійшов до висновку, що угода про примирення між потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_8 , яка укладена в даному кримінальному провадженні, підлягає до затвердження з наступних підстав.

Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8 , обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 146 КК України,які згідно ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_8 , розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, які передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілі також розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Крім того, суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_8 , та потерпілі цілком розуміють свої права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_8 , і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами виду та розміру покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 471, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 03 квітня 2017 року про примирення між потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_8 .

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 296 КК України, та призначити йому за цим законом узгоджене сторонами покарання:

за ч. 2 ст. 146 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;
за ч. 2 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_8 призначити за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати у розмірі 7340 (сім тисяч триста сорок) гривень за проведення криміналістичних експертиз.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1