Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 375/1364/17
Провадження № 1 кп/368/118/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.11.2017 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_1

При секретарі: ОСОБА_2

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кагарлицького районного суду Київської області в м. Кагарлик кримінальне провадження за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, внесеному в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000357 від 12.09.2017 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бакумівка Рокитнянського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого, якому 20.09.2017 року в рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні злочину, який передбачено ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, у відношенні якого в рамках даного кримінального провадження запобіжний захід не обирався, -
з участю сторін кримінального провадження:
- сторона обвинувачення:
прокурор: ОСОБА_4
- сторона захисту:
обвинувачений: ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В :
В судовому засіданні, яке відбулося 16.11.2017 року судом встановлено наступні фактичні обставини справи.
11.09.2017 року близько 18 год. обвинувачений ОСОБА_3 перебував за своїм місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

В цей час у обвинуваченого ОСОБА_3 виник прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, (крадіжку), а саме, - викрадення качанів кукурудзи з поля, яке розташоване на узбіччі дороги сполученням смт. Рокитне - с. Острів Рокитнянського району Київської області та перебуває в користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінвестпродукт».

В порядку готування до вчинення вищевказаного злочину, обвинувачений ОСОБА_3 заздалегідь в домогосподарстві підготував 14 мішків для наповнення їх викраденим майном, - качанами кукурудзи.

Далі, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення крадіжки чужого майна, - качанів кукурудзи, обвинувачений ОСОБА_3 , діючи умисно, таємно, керуючись корисливим мотивом, з метою збагачення за рахунок чужого майна, взявши з дому 14 мішків близько 19 год. 11.09.2017 попрямував на земельну ділянку з кадастровим номером :04:014:0002, належну ОСОБА_5 , що перебуває в користуванні на підставі договору оренди №215 від 17.09.2016 в ТОВ «Агроінвестпродукт», яка засіяна рослинами кукурудзи.

Далі, впевнившись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, умисно, шляхом вільного доступу, таємно від оточуючих, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, зайшов на вищевказану земельну ділянку, власноручно зірвав 380 кг. качанів кукурудзи, які склав до 14 мішків, після чого полишив поле, попрямувавши до свого домогосподарства з метою повернення за викраденим майном на власному автотранспорті.

Продовжуючи свої злочинні дії, обвинувачений ОСОБА_3 близько 20 год. 00 хв. на власному автомобілі марки ВАЗ 2104, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом вільного доступу заїхав на земельну ділянку з кадастровим номером :04:014:0002, належну ОСОБА_5 , що перебуває в користуванні на підставі договору оренди №215 від 17.09.2016 в ТОВ «Агроінвестпродукт», та з метою загрузки у вказаний автомобіль чужого майна, з метою подальшого його таємного викрадення, під`їхав до місця розташування 14 мішків, в яких знаходилися качани кукурудзи, які завантажив, після час чого був затриманий охоронниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро СПП», , юридична адреса: Київська область, смт. Рокитне, вул.. Ентузіастів, 6.

Згідно з висновком товарознавчої експертизи від 18.09.2017 року ринкова вартість кукурудзи в качанах вагою 380 кг., при відносній вологості зерна 27,6 % станом на 11.09.2017 року становить 1059 (одна тисяча п`ятдесят дев`ять) грн. 26 коп.

Отже, виконавши усі заплановані дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але з причин, які не залежали від його волі, обвинувачений ОСОБА_3 не встиг розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, так як був затриманий охоронцями.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України як закінчений замах на вчинення умисних, протиправних дій, які спрямовані на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Відповідно, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, який передбачено ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, а тому є підстава для притягнення його до кримінальної відповідальності та призначення йому кримінального покарання у межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України.
Обґрунтування рішення суду про винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину, який передбачено ч. 2 ст. 15, ч. 1ст. 185 КК України.
Згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, який передбачено цим Кодексом.
Згідно ч. 2 ст. 2 КК України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Отже, суд зазначає, що єдиною підставою кримінальної відповідальності є склад злочину, тобто наявність у діях обвинуваченого ОСОБА_3 усіх юридичних ознак злочину, визначеного в диспозиції ч. 1ст. 185 КК України.
В даному випадку кримінальна відповідальність обвинуваченого ОСОБА_3 настає за протиправні діяння, які були ним вчинені умисно у відповідності до вимог ст.ст. 23, 24 КК України, з урахуванням положень ст. 15, 16 КК України.
Отже, підставою кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_3 є вчинення ним суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, тобто при наявності об`єктивних (об`єкт, діяння, наслідки, причиновий зв`язок) і суб`єктивних (суб`єкт, вина) ознак, які характеризують дане суспільно небезпечне діяння як злочин.
Кримінальна відповідальність передбачає законно обґрунтований обов`язок обвинуваченого ОСОБА_3 , який вчинив злочин, який передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, піддатися осуду з боку держави і бути покараним у повній відповідності з законом.
Такий обов`язок виник з моменту вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, який передбачено ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України і створює тим самим кримінальні правовідносини між обвинуваченим ОСОБА_3 і державою.
Обґрунтування судом правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 .
Що стосується закінченого замаху, ( ч. 2 ст. 15 КК України), то слід зазначити наступне.
Так, згідно ч. 2 ст. 15 КК України замах на вчинення злочину є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
В даному випадку склад закінченого замаху на злочин має свої особливості, які визначають конкретний зміст його об`єктивного та суб`єктивного чинників.
Ці особливості проявляються в наступному:
- об`єктивний чинник, - обвинувачений ОСОБА_3 не завершив розпочате ним умисне, протиправне діяння, спрямоване на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) з не з власної волі, так як в кінцевому підсумку його діяння у поєднанні з іншими обставинами не містить всіх об`єктивних ознак складу того закінченого злочину, на вчинення якого був спрямований умисел особи, остаточне вилучення в потерпілої особи майна, - качанів кукурудзи.
- суб`єктивний чинник, - на момент завершення діяння, спрямованого на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), обвинувачений ОСОБА_3 фактично вважав, що вчинив все необхідне з його точки зору для доведення злочину до кінця.
Слід зазначити, що в цьому плані умисел обвинуваченого ОСОБА_3 , що вчинив закінчений замах на злочин, - таємне викрадення чужого майна, за своїм змістом та спрямованістю нічим не відрізняється від умислу особи, що вчиняє такий же закінчений злочин.
Отже, в даному випадку має різновид закінченого замаху, який проявився в тому, що має місце в діях обвинуваченого ОСОБА_3 закінчений замах на злочин з так званим матеріальним складом, ( ч. 1 ст. 185 КК України), так як обвинувачений ОСОБА_3 повністю завершив вчинення діяння, але суспільно небезпечні наслідки, (незаконне вилучення майна з володіння законного власника, - викрадення чужого майна, відповідно, спричинення матеріальної шкоди), як обов`язковий елемент об`єктивної сторони складу злочину не настали з причин, що не залежали від волі обвинуваченого ОСОБА_3 .
Далі, згідно ст.. 16 КК України кримінальна відповідальність за готування до злочину і замах на злочин настає за статтею 14 або 15 і за тією статтею Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає відповідальність за закінчений злочин.
Відповідно, в даному випадку слід зазначити, що формула кваліфікації закінченого замаху на злочин обов`язково включає посилання на ч. 2 ст. 15 КК України та посилання на статтю, (частину, пункт статті), Особливої частини КК України, що передбачає той закінчений злочин певного виду, на вчинення якого був спрямований умисел особи, в даному випадку ч. 1 ст. 185 КК України.
Що стосується кваліфікації дій за ч. 1 ст. 185 КК України, то слід зазначити наступне.
В даному випадку об`єктом крадіжки є право власності на майно юридичної особи, - Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінвестпродукт», , місцезнаходження: Київська область, смт. Рокитне, вул.. Вокзальна, 62, - а саме, право власності на продукцію сільськогосподарського виробництва, - качани кукурудзи.
Предметом крадіжки є саме майно потерпілої особи, - Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінвестпродукт», , місцезнаходження: Київська область, смт. Рокитне, вул.. Вокзальна, 62, - а саме, право власності на продукцію сільськогосподарського виробництва, а саме, - речі матеріального світу, - качани кукурудзи вагою 380 кг, ринкова вартість яких згідно висновку товарознавчої експертизи від 18.09.2017 року становить 1059 (одна тисяча п`ятдесят дев`ять) грн. 26 коп.

Об`єктивна сторона складу злочину, - дії обвинуваченого ОСОБА_3 , спрямовані на умисне, протиправне заволодіння майном потерпілої особи, які виразилися в незаконному фізичному вилученні та переміщенні чужого майна, яке було спрямоване на викрадення майна.
Суб`єктом даного злочину є обвинувачений ОСОБА_3 , так як на час вчинення злочину він має вік кримінальної відповідальності за вчинення злочину, який передбачено ч. 1 ст. 185 КК України.
Суб`єктивна сторона даного злочину, - прямий, (на викрадення чужого майна), та, на думку суду, не визначений, ( щодо кількості викраденого майна), умисел обвинуваченого ОСОБА_3 на умисне, протиправне заволодіння майном потерпілої особи.
Слід зазначити, що розкрадання вважається закінченим злочином з моменту обернення майна на свою або іншої особи користь.
Отже, для визначення злочину з матеріальним складом закінченим необхідно встановити, що винний вилучив майно із чужого володіння і мав реальну початкову можливість розпорядитися чи користуватися таким майном.
Відповідно, в даному випадку суд вважає, що крадіжка є не закінченою, так як обвинувачений ОСОБА_3 хоча і вилучив чуже майно, ( погрузив качани кукурудзи в салон автомобіля), проте, не мав, (в силу об`єктивних причин, які не залежали від волі обвинуваченого), реальної можливості розпорядитися ним як своїм власним, як то: продати, сховати, подарувати, тощо.
Винність обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні у вчиненні злочину, який передбачено ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України повністю доведена зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами:
- показами обвинуваченого ОСОБА_3 , який в судовому засіданні показав наступне:
Він на даний час проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Проживає спільно з вдома неповнолітніми дітьми, ще одна дитина, яким є повнолітній син, проживає в м. Києві.
Він проживає один, без дружини, так як вона залишила його з дітьми та поїхала на постійне місце проживання до Західної України, а діти залишилися повністю на його утриманні та вихованні, що, звісно, потребує значних коштів.
З метою надання дітям належного утримання він тримає в своєму господарстві свиней на продаж та потреби сім`ї.
В нього в господарстві у власності є легковий автомобіль марки ВАЗ 2104, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору.

Неподалік його домогосподарства розташоване поле, на якому росте кукурудза. Проїжджаючи по дорозі повз вищевказане поле, він бачив, що на полі є кукурудза.
11.09.2017 року він перебував вдома, та вирішив викрасти з вищевказаного поля качани кукурудзи для відгодівлі свиней.
Відповідно, він вирішив поїхати на поле на власному автомобілі, та забрати кукурудзу до хати.
Для цього він взяв з господарства 14 мішків, та пішов на поле, де наскладав у вищевказані мішки кукурудзу, та залишив їх на полі, так як фізично він їх не зміг би їх перенести до себе в домогосподарство, після чого пішов до хати, де почав чекати на темну пору доби.
Діждавшись сутінок, він, взявши автомобіль, поїхав на поле, під`їхав до складених мішків з кукурудзою, розклав заднє сидіння автомобіля, та загрузив мішки в салон автомобіля, та хотів їхати до хати, але в цей час був затриманий працівниками підприємства, які охороняли поле.
При призначенні виду та міри покарання просить врахувати ту обставину, що він є батьком багатодітної сім`ї, окрім того, на його утриманні знаходиться мати похилого віку, - 1943 року народження.
У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо його не карати, та не застосовувати до нього сувору міру покарання.
Окрім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні злочину, який передбачено ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, його вина у вчиненні злочину, який передбачено ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, підтверджується іншими матеріалами кримінального провадження, однак, за клопотанням прокурора ОСОБА_4 та в силу ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, зокрема, суд визнав за не доцільне допит представника потерпілої юридичної особи, - ОСОБА_6 , який надіслав на адресу Кагарлицького районного суду письмову заяву, в якій просить суд слухати справу без його участі, претензій ні морального ні матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 потерпіла особа не має, в зв`язку з чим цивільний позов подавати не бажає, щодо покарання, - покладається на розсуд суду, а також суд визнав за недоцільне допит свідків, які зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також визнав за недоцільне дослідження матеріалів справи, - доказів вини обвинуваченого, які були зібрані органами досудового слідства під час досудового слідства, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого , дослідженням доказів, в частині речових доказів, обґрунтовуючи своє рішення наступним.
Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 було роз`яснено судом в судовому засіданні, які йому зрозумілі.

Відповідно, суд на підставі положень ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 :
- згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , який видано 28 лютого 1997 року Рокитнянським РВ ГУ МВС України в Київській області, в якому зазначено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Бакумівка Рокитнянського району Київської області, зареєстрований з 20 червня 2003 року за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно, є громадянином України, та на час вчинення злочину досягнув віку кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, так як кримінальна відповідальність за вчинення крадіжки настає з моменту досягнення особою віку 14 ти років;

- згідно довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, ОСОБА_3 має ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ;

- згідно довідки характеристики № 191, яка видана 25 вересня 2017 року Ромашківською сільською радою Рокитнянського району Київської області, по місцю проживання обвинувачений ОСОБА_3 характеризується позитивно;

- згідно довідки № 969, виданої 08.09.2017 року Рокитнянською центральною районною лікарнею, ОСОБА_3 , 1977 року народження, який проживає за адресою: Київська область, Рокитнянський район, с.Бакумівка, за даними облікової документації у лікаря нарколога на диспансерному обліку не перебуває;

- згідно довідки № 1102, виданої 25.09.2017 року Рокитнянською центральною районною лікарнею, ОСОБА_3 , 1977 року народження, який проживає за адресою: Київська область, Рокитнянський район, с.Бакумівка, за даними облікової документації на диспансерному обліку у психіатричному кабінеті не перебуває і за медичною допомогою не звертався;

- згідно довідки про судимість ІЦ ГУ НП України в Київській області №7/32019, станом на 04.10.2017 року відомостей про притягнення до кримінальної відповідальності чи судимості у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Бакумівка Рокитнянського району Київської області, - немає.

- обвинувачений ОСОБА_3 має посвідчення потерпілого внаслідок аварії на ЧАЕС (категорії 4) серія НОМЕР_4 , видане 24.12.1997 року;

- обвинувачений ОСОБА_3 має посвідчення № НОМЕР_5 , яке видане 08 червня 2012 року, яке дає йому право на пільги, передбачені законодавством для багатодітних сімей;
- обвинувачений ОСОБА_3 має на утриманні неповнолітню дитину, - ОСОБА_7 , 2001 року народження.
Обґрунтування судом призначення виду та розміру покарання.
Суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності з положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , наслідки вчиненого злочину, наявності відомостей про судимість, позицію потерпілої сторони, позицію сторони обвинувачення, - прокурора.
Так, санкція ч. 1 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років.
Згідно ч. 3 ст. 12 КК України злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Відповідно, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний тяжкий злочин.

Обставиною, яка згідно п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжували б покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом в судовому засіданні не встановлено.
Отже, враховуючи ті обставини, що: обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин вперше, відповідно, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, відповідно, раніше не судимий, щиро розкаявся у вчиненому злочині, активно сприяв розкриттю злочину, шкода злочином не завдана, по місцю проживання характеризується позитивно, є батьком багатодітної сім`ї, потерпіла особа не має до обвинуваченого претензій мі матеріального ні морального характеру, враховуючи враховуючи позицію прокурора, який не наполягав на призначенні міри покарання, обов`язково пов`язаного з позбавленням волі, то суд вважає, що подальше виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливо здійснити в умовах без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, в мінімальній її межі.
Відповідно, на підставі ст. 65 КК України суд вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 покарання у виді штрафу з урахуванням особи обвинуваченого та його характеризуючих обставин, які були досліджені судом, буде необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, напроти, застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 таких видів покарань, як позбавлення волі, арешту, виравних робіт, громадських робіт, будуть занадто суворими, які не відповідатимуть фактичним обставинам злочину, зокрема, тяжкості вчиненого злочину, та злочинних наслідків вчиненого злочину.

Тому суд, враховуючи ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин вперше, відповідно, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, відповідно, раніше не судимий, щиро розкаявся у вчиненому злочині, активно сприяв розкриттю злочину, шкода злочином не завдана, по місцю проживання характеризується позитивно, є батьком багатодітної сім`ї, потерпіла особа не має до обвинуваченого претензій мі матеріального ні морального характеру, враховуючи позицію прокурора, який не наполягав на призначенні міри покарання, обов`язково пов`язаного з позбавленням волі, то до обвинуваченого необхідно застосувати такий вид покарання як штраф, в найнижчій межі санкції, - штраф в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Заходи забезпечення кримінального провадження.
До обвинуваченого ОСОБА_3 ні під час досудового слідства, ні під час судового слухання кримінального провадження запобіжний захід не застосовувався.
Під час досудового слідства було застосовано захід забезпечення позову, який передбачено п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, - арешт майна.
Так, на підставі ухвали слідчого судді Рокитнянського районного суду Київської області від 21.09.2017 року було накладено арешт на речовий доказ у даному кримінальному провадженні, - 14 мішків з вмістом качанів кукурудзи загальною вагою 380 кг, які передані на відповідальне зберігання ТОВ «Агроінвестпродукт».
Питання щодо арешту майна слід вирішити в порядку, та умовах, які передбачені ч. 4 ст. 174 КПК України.
Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Відповідно, суд приходить до висновку щодо скасування арешту майна з метою подальшого вирішення його правового статусу, в порядку, який передбачає визначення питання щодо речових доказів.
Цивільний позов.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся.
Речові докази по справі.
Вирішення питання щодо речових доказів врегульовано ст. 100 КПК України, так:
Згідно ч. 1 ст. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішення законної сили, при цьому:
- згідно п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України гроші, цінності та інше майно, які були об`єктом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, повертаються законним володільцям, а в разі не встановлення їх передаються в дохід держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Враховуючи вищевикладені норми КПК України, що стосуються речових доказів, суд приходить до висновку щодо наступного:
- так, постановою слідчого від 12.09.2017 року, який проводив досудове розслідування даного кримінального провадження, по даному кримінальному провадженні було визнано в якості речових доказів 14 мішків білого кольору з вмістом качанів кукурудзи загальною вагою 380 кг.
Відповідно, вищевказані речові докази у вигляді 14 мішків білого кольору з вмістом качанів кукурудзи загальною вагою 380 кг, - слід залишити власнику, - юридичній особі, - Товариству з обмеженою відповідальністю «Агроінвестпродукт», , місцезнаходження: Київська область, смт. Рокитне, вул.. Вокзальна, 62, - на підставі п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати.
Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Витрати на залучення експерта відсутні.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст..ст. 65, 75, 76, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 369, 370, 371, ч.ч. 2, 3 ст. 373, 374 376, 352 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні ним злочину, який передбачено ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, як за умисні, протиправні дії, які виразились у закінченому замаху на скоєння таємного викрадення чужого майна (крадіжка), і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - 850 грн.
Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 не обиралася.

Арешт майна, накладений на 14 мішків білого кольору з вмістом качанів кукурудзи загальною вагою 380 кг., - скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.
Цивільний позов по справі.
Цивільний позов потерпілою особою не заявлявся.
Речові докази по справі:
- 14 мішків білого кольору з вмістом качанів кукурудзи загальною вагою 380 кг., які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілої юридичної особи, - Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінвестпродукт», , місцезнаходження: Київська область, смт. Рокитне, вул.. Вокзальна, 62, - залишити потерпілій особі на підставі п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати по справі.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області на підставі п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Кагарлицький районний суд у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 395 КПК України.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку на підставі ч. 6 ст. 376 КПК України вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право на підставі п. 6 ст. 366 КПК України отримати в суді копію вироку.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.
Вирок набирає законної сили в порядку, та на умовах, які передбачені ст. 532 КПК України.

Суддя: ОСОБА_8 Закаблук