Справа № 216/694/18
Провадження № 1-кс/216/841/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про застосування запобіжного заходу
у вигляді домашнього арешту
13.02.2018 м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000008 від 05.02.2018 року,
В С Т А Н О В И В:
13.02.2018 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Дане клопотання мотивоване наступним.

Слідчим відділом Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000008 від 05.02.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 в період лютого 2018 року надав пропозицію та надав неправомірну вигоду слідчому територіального підрозділу Національної поліції України за вчинення дії з використанням наданого слідчому службового становища за наступних обставин.

Так, старший лейтенант поліції ОСОБА_7 відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі за текстом - ГУНП в Дніпропетровській області) від 09.12.2016 року № 352о/с призначений на посаду слідчого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області (далі за текстом - слідчий СВ КВП ГУНП в Дніпропетровській області).

Згідно доручення начальника відділення СВ КВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_8 від 03.02.2018 року слідчому СВ КВП ГУНП в Дніпропетровській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_7 доручено проведення досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000245 від 03.02.2018 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. У вказаному кримінальному провадженні встановлено, що 02.02.2018 року слідчим СВ КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 проведено огляд місця події, а саме території місцевості, що розташована на відстані близько 300 м від проїзної частини вул. Старовокзальна в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, в процесі якого виявлено та вилучено: вантажний автомобіль марки «Mercedes-Benz Atego» з реєстраційним номером « НОМЕР_1 », шасі № НОМЕР_2 , на якому встановлено кран-маніпулятор, свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_3 , металеві рельси в кількості 9 шт., 2 газових балона, шланги довжиною близько 15 м, один металевий газовий різак.

03.02.2015 року приблизно о 14.00 год. ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні адміністративної будівлі КВП ГУНП в Дніпропетровській області, розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, пр. Поштовий, 71, переслідуючи за мету повернення вищевказаних вилучених співробітником поліції транспортного засобу, свідоцтва про його реєстрацію, металевих виробів і обладнання, всупереч встановленому кримінальним процесуальним Законом порядку, маючи злочинний умисел, спрямований на надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, за вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду дії з використанням наданого їй службового становища, звернувся до слідчого СВ КВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанту поліції ОСОБА_7 , як слідчого у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000245 від 03.02.2018 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, при цьому здійснив пропозицію надання неправомірної вигоди в сумі 200 доларів США за «вирішення» питання про повернення йому вилучених 02.02.2018 року транспортного засобу, свідоцтва про його реєстрацію, металевих виробів і обладнання, без накладання арешту.

В свою чергу, слідчий КВП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , будучи службовою особою, яка згідно з п. 1 посадових обов`язків займає відповідальне становище, згідно зі ст. 40 КПК України несе відповідальність за законність здійснення процесуальних дій, згідно зі ст. ст. 3, 7, 18, 23 ЗУ «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-УІІІ, здійснюючи функції представника влади та зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, поважати і не порушувати права і свободи людини та відповідно до покладених завдань, того ж дня, 05.02.2018 року, звернувся з відповідним рапортом до керівництва СВ КВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо надходження від ОСОБА_4 пропозиції надання неправомірної вигоди, що був скерований до Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області для вирішення питання про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст. 214 КПК України.

Того ж дня, 05.02.2018 року, Криворізькою місцевою прокуратурою № 3 Дніпропетровської області було внесено відповідні відомості про виявлене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, підслідність за яким відповідно до постанови про визначення територіальної підслідності від 05.02.2018 року, винесеної прокурором Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області юристом 1 класу ОСОБА_3 , що наділений повноваженнями прокурора у вказаному кримінальному провадженні, визначена за СВ КВП ГУНП в Дніпропетровській області.

12.02.2018 року близько 14.05 год. ОСОБА_4 , маючи умисел на надання неправомірної вигоди службовій особі, в його інтересах за вчинення нею дії з використанням наданої їй службового становища, прибув до адміністративної будівлі КВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: м. Кривий Ріг, пр. Поштовий, 71, та увійшов до службового кабінету № 328 слідчого СВ КВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 .

У подальшому, 12.02.2018 року близько 14.06 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні вищевказаного кабінету, розуміючи протиправність своїх дій, усвідомлюючи, що слідчий СВ КВП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 є службовою особою правоохоронного органу, надав слідчому СВ КВП ГУНП в Дніпропетровській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_7 неправомірну вигоду в розмірі 200 доларів США.

Після чого, 12.02.2018 року в ході огляду співробітниками поліції було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 200 доларів США, купюрами номіналом 100 доларів США кожна, серії HB 75414986 L, HD 59054949 B, які ОСОБА_4 надав ОСОБА_7 як неправомірну вигоду за вчинення останнім дій з використанням наданого йому службового становища.

Таким чином, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, за ознаками надання пропозиції та надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, за вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, дії з використанням наданого їй службового становища.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився у м. Жовті Води Дніпропетровської області, українець, громадянин України, що має вищу освіту, працює фізичною особою-підприємцем, раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований по АДРЕСА_1 , фактично мешкає по АДРЕСА_2 .

Вина ОСОБА_4 підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ;

- протоколом огляду місця події від 12.02.2018 року, розташованого в кабінеті № 328 Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, в процесі якого виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 200 доларів США;

- речовими доказами 200 доларів США, вилученими у кабінеті № 328 Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області в процесі огляду від 12.02.2018 року.

13.02.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який законом передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Крім того, відповідно до примітки до ст. 45 КК України корупційними злочинами відповідно до цього Кодексу вважаються злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу. таким чином, ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні корупційного злочину.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи, що відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, під час досудового слідства встановлена наявність ризиків, передбачених у п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного є запобігання спробам підозрюваного ОСОБА_12 :

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Встановлено, що ОСОБА_12 може мати родинні зв`язки за межами Дніпропетровської області та країни, куди, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, він може поїхати з метою можливого виникнення у підозрюваного бажання переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тобто наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

2. Знищити або сховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження. Зазначений ризик підтверджується тим, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості досудового розслідування необхідно встановити кримінальні зв`язки підозрюваного ОСОБА_12 , а також інших осіб, які наділені повноваженнями власників вилученого майна, за повернення яких останній надав неправомірну вигоду, за попередньою згодою з якими підозрюваний мав можливість діяти, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

3. Незаконно впливати на свідка. На теперішній час в ході досудового розслідування не проведені всі необхідні слідчі (розшукові) дії зі свідками, в зв`язку з чим є ризик незаконного впливу підозрюваного ОСОБА_12 на інших учасників кримінального провадження, що перешкоджатиме встановленню істини в ньому.

4. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зазначений ризик підтверджується тим, що залишаючись на свободі підозрюваний ОСОБА_4 матиме змогу в подальшому безперешкодно спілкуватися з імовірними співучасником злочину, які на даний час органом досудового розслідування не встановлені, та таким чином останні у спільній змові можуть перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Інший запобіжний захід не може забезпечити запобігання даному ризику.

5. Вчинити інше кримінальне правопорушення. Є всі підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може продовжити скоювати корупційні злочини з метою свого матеріального забезпечення.

Відповідно до положень п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років. За злочин, у скоєнні якого обґрунтовано підозрюється підозрюваний ОСОБА_4 , кримінальним законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.

Вищевказане свідчить про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий просив клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 і його захисник ОСОБА_5 , кожен окремо, заперечували проти задоволення клопотання та просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, враховуючи обставини справи та особу підозрюваного, зокрема, що останній раніше не судимий, працює фізичною особою-підприємцем, одружений, має на утриманні малолітню дитину, має зареєстроване місце проживання та постійне фактичне місце проживання, за місцем мешкання характеризується позитивно. Крім того, підозрюваний має ряд хронічних захворювань, у зв`язку з чим потребує лікування, що підтверджується відповідними медичними документами. Разом з тим захисник заперечував наявність ризиків, наведених прокурором.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 , яка є дружиною підозрюваного, пояснила, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі вже чотири роки, мешкають по АДРЕСА_2 , останній раніше до відповідальності не притягався, є гарним сім`янином, добрим і уважним батьком, лише він забезпечує їхню родину, оскільки вона не працює.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 , який є товаришем підозрюваного, пояснив, що знає останнього близько десяти років, він дуже гарна та чуйна людина, порядний сім`янин і добрий батько.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 , який є власником і орендодавцем квартири, в якій мешкає підозрюваний, пояснив, що здає в оренду останньому квартиру АДРЕСА_3 близько чотирьох років, конфліктів з цього приводу між ними не було, він не заперечує проти подальшого проживання ОСОБА_4 у належній йому квартирі.

Заслухавши учасників судового засідання, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Разом з тим частиною 4 ст. 194 КПК України визначено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, який застосовується лише тоді, коли є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків і належної поведінки.

Тобто застосування такого запобіжного заходу можливе не тільки за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення особою злочину та ризиків, а й у разі неможливості зменшити наявні ризики до розумних меж через застосування більш м`яких запобіжних заходів.

ЄСПЛ робить висновок, що перед застосуванням до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою національний судовий орган повинен обов`язково розглянути можливість застосування інших, альтернативних триманню під вартою, заходів. Позбавлення свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (п. 31 рішення ЄСПЛ у справі «Амбрушкевич проти Польщі»).

Відповідно до вимог пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу й особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення. Питання про те, чи є тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» та у справі «Харченко проти України»).

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини: «При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів» (пункт 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»), «Тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу» (пункт 29 рішення Європейського суду з прав людини від 11 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України»).

Право на свободу є одним із основоположних прав людини, яке має виняткову роль як засіб забезпечення інших прав і свобод людини. Це право гарантується статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статтею 29 Конституції України.

Проголошуючи «право на свободу», стаття 5 Конвенції передбачає фізичну свободу людини; її мета полягає в забезпеченні того, щоб жодна особа не могла бути свавільно позбавлена волі.

Частиною другою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

ЄСПЛ відповідно до усталеної практики зазначив, що особиста свобода повинна бути правилом, а позбавлення свободи до рішення суду - суворим винятком.

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років. Підозрюваний свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнає. Разом з тим підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовується такими доказами: протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 06.02.2018 року; протоколом огляду місця події від 12.02.2018 року, розташованого в кабінеті № 328 Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, в процесі якого виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 200 доларів США; постановою про приєднання до кримінального провадження речових доказів від 12.02.2018 року, а саме грошових коштів у сумі 200 доларів США, купюрами номіналом 100 доларів США кожна, серії HB 75414986 L, HD 59054949 B.

Підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий, працює фізичною особою-підприємцем, одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та постійне фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання характеризується позитивно. Крім того, підозрюваний має ряд хронічних захворювань, перелік яких міститься у виписці із медичної картки стаціонарного хворого № 9195, наданої захисником у судовому засіданні, у зв`язку з чим за рекомендацією лікарів потребує лікування.

Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора про те, що, усвідомлюючи скоєне, побоюючись покарання та відповідальності за вчинене, є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Разом з тим прокурором у судовому засіданні не доведено наявність ризиків знищити або сховати речові докази та незаконно впливати на свідка в цьому кримінальному провадженні, оскільки всі речові докази вилучені й знаходяться в органі досудового розслідування, а єдиним свідком є слідчий ОСОБА_7 і доказів імовірності незаконного впливу на нього з боку підозрюваного прокурором не надано. Крім того, прокурором не доведено наявність ризику вчинити підозрюваним інше кримінальне правопорушення, оскільки останній раніше не судимий, працює та отримує стабільний заробіток.

Таким чином, слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також наявність ризиків переховуватись від органів досудового розслідування та суду й перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Ураховуючи вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу підозрюваного та характер вчиненого злочину, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками в справі, зокрема, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя вважає, що є підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, ніж тримання під вартою, а саме домашнього арешту, що зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і належної поведінки.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193-196, 369-372 КПК України,
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 13.04.2018 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду за межі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- не залишати приміщення квартири АДРЕСА_3 у період часу з 22.00 год. до 07.00 год.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з метою контролю передати для виконання до Криворізького ВП ГУНП у Дніпропетровській області за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1