Справа № 695/2725/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 грудня 2017 року смт. Чорнобай
Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
скаржника ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -
в с т а н о в и в:
До Чорнобаївського районного суду Черкаської області з Апеляційного суду Черкаської області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження.
Ухвалою слідчого судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 20 жовтня 2017 року скаргу повернуто скаржнику у зв`язку з пропуском строку на оскарження постанови про закриття кримінального провадження та відсутність підстав для його поновлення.
Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 10 листопада 2017 року вказану ухвалу слідчого судді скасовано, кримінальне провадження направлено до Чорнобаївського районного суду Черкаської області для розгляду скарги у передбаченому законом порядку з огляду на поважність причин пропуску строку на оскарження постанови про закриття кримінального провадження.
Ухвалою слідчого судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області від
27 листопада 2017 року відкрито провадження з розгляду скарги ОСОБА_3 .
В обґрунтування скарги зазначалося, що 22 серпня 2016 року ОСОБА_3 подала заяву про вчинення дій, що містять ознаки злочину. Зокрема, державний реєстратор ОСОБА_5 вчинив реєстрацію права власності на ? частку житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 за ОСОБА_6 на підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 січня 2015 року з грубим порушенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Крім того, він же на підставі цього ж рішення суду зареєстрував за ОСОБА_6 належну ОСОБА_3 ? частину земельної ділянки по АДРЕСА_1 , що судом не була визнана спільною сумісною власністю та не була навіть предметом судового розгляду, оскільки не є спільно набутим майном, а отримана внаслідок приватизації. Таке рішення державного реєстратора ОСОБА_5 ОСОБА_3 вважала протиправним. Однак постановою слідчого кримінальне провадження закрито у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 не нанесено шкоду, а тому відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України. Такий висновок слідчого ОСОБА_3 вважала передчасним та таким, що не ґрунтується на фактичних обставинах справи, у зв`язку з чим звернулася до слідчого судді з даною скаргою. Зокрема, вважала, що дії державного реєстратора ОСОБА_5 суперечать вимогам постанови Кабінету міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», на підтвердження чого нею було надано відповідні докази. Водночас, на думку ОСОБА_3 , слідчий під час досудового розслідування допустив неповноту, не вчинив ряд слідчих дій та взагалі не спромігся розібратися з обставинами справи. З огляду на викладене ОСОБА_3 просила поновити строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження та скасувати її.
У судовому засіданні ОСОБА_3 подану скаргу підтримала, просила задовольнити з підстав, викладених у ній. Наполягала на наявності у діях державного реєстратора ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, про що нею під час досудового розслідування подано низку доказів, яким слідчий належної оцінки не надав та безпідставно закрив кримінальне провадження.
Слідчий ОСОБА_4 проти задоволення скарги заперечив, посилаючись на те, що під час досудового розслідування ним проведено низку слідчих дій, зокрема допитано державного реєстратора ОСОБА_5 і свідка ОСОБА_6 , отримано доступи до двох реєстраційних справ, копії яких досліджено та приєднано до матеріалів кримінального провадження, а також розглянуто клопотання ОСОБА_3 . Разом з тим за результатами досудового розслідування кримінальне провадження закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення.
Розглянувши скаргу та додані до неї документи, а також дослідивши матеріали досудового розслідування, надані слідчим у судовому засіданні, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суд встановив таке.
Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно зі ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Частиною 3 цієї статті Кодексу встановлено, що рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне. Пунктом 2 ч. 5 ст. 110 КПК України передбачено, що постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Разом з тим мотивувальна частина оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження вказаним вимогам процесуального закону не відповідає, оскільки фактично в її основу покладено покази свідка державного реєстратора ОСОБА_5 , на підставі яких слідчий дійшов висновку про правомірність його дій. Разом з тим слідчим не надано оцінки вказаним показам свідка в розрізі правомірності його дій щодо присвоєння окремої адреси будинку за відсутності для цього повного пакету документів та належних правових підстав. Саме таку оцінку діям державного реєстратора надано Черкаським окружним адміністративним судом у постанові від 30 серпня 2017 року, залишеній без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року.
Вказані обставини свідчать про те, що слідчий не забезпечив ефективного розслідування у даному кримінальному провадженні, а проведене досудове слідство не було ретельним, всебічним і сумлінним. Тобто слідчий не надав належної оцінки доказам у їх сукупності, які мають відношення до події кримінального правопорушення.
Висновок слідчого про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, на думку суду, також є передчасним та необґрунтованим. Зокрема, слідчим не перевірено та не надано оцінки тій обставині, що внаслідок присвоєння адреси нерухомість фактично було виведено з іпотеки, як про те зазначає ОСОБА_3 .
Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що його виключають, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження й оцінки слідчим доказів у сукупності.
Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
З огляду на вищезазначене, слідчому потрібно виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність події та складу кримінального правопорушення, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі та в залежності від встановленого, прийняти законне та обґрунтоване рішення, яке у будь-якому випадку має бути належним чином мотивованим з всебічним аналізом доводів заявника.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора.
За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку, що скарга ОСОБА_3 підлягає до задоволення. При цьому слідчий суддя не дає оцінку викладеним у скарзі ОСОБА_3 доводам щодо поважності пропуску строку на оскарження постанови про закриття кримінального провадження, оскільки така оцінка вже дана колегією суддів в ухвалі Апеляційного суду Черкаської області від 27 листопада 2017 року.
На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 9, 303, 304, 307 КПК України, суд -
у х в а л и в:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити.
Скасувати постанову слідчого СВ Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області
ОСОБА_4 від 18 липня 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001272 від 2 листопада 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
Матеріали кримінального провадження № 0001272 повернути до СВ Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області для подальшого досудового розслідування.
Ухвала суду набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.
Копію ухвали направити до СВ Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області для виконання, ОСОБА_3 і прокурору Золотоніської місцевої прокуратури для відома.
Слідчий суддя ОСОБА_1