Справа № 450/3380/17 Провадження № 1-кп/450/179/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2018 Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_7 та його представника (захисника) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Пустомити матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесених в ЄРДР за №0001030 від 20.05.2016 р., відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Приморське Татарбунарського району Одеської області, зареєстрованого і жителя АДРЕСА_1 , з середньої спеціальною освітою, який офіційно не працевлаштований, одружений, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, не інвалід, військовозобов"язаний, не військовослужбовець, безпартійний, раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_9 , 19.05.2016 р. близько 14 год. 00 хв., керуючи транспортним засобом автобусом марки "Неоплан" номерний знак НОМЕР_1 і рухаючись ним автодорогою "Київ-Чоп" в напрямку м.Києва, при проїзді 548 км. + 72 м. у с.Пасіки-Зубрицькі Пустомитівського району Львівської області, грубо порушив вимоги Р.1 п.1.5, п.1.10 в частині термінів "безпечна дистанція", "дати дорогу", "пішохідний перехід", "небезпека для руху", "проїзна частина", "смуга руху", "узбіччя", Р.2 п.2.3 "б, д", Р.12 п.12.3, п.12.4, Р.18 п.18.1, п.18.4 Правил дорожнього руху України, які виразились в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при наближенні до нерегульованого пішоходного переходу, перед яким попутні транспортні засоби, які рухались попереду, зменшили швидкість і зупинились, здійснив випередження вказаних транспортних засобів справа із виїздом за праву межу проїзної частини дороги, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості руху керованого ним автобуса, аж до повної його зупинки, беззупинної виїхав на нерегульований пішохідний перехід у той час, коли по ньому рухались пішоходи, що призвело до наїзду на малолітню потерпілу ОСОБА_10 , яка рухалась зліва направо по ходу його руху. Внаслідок наїзду малолітня потерпіла ОСОБА_10 отримала тяжкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою винуватість у вчиненому визнав повністю та пояснив, що обставини, які викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності. Малолітня потерпіла ОСОБА_10 на пішоходному переході потрапила під заднє ліве колесо транспортного засобу автобуса марки "Неоплан" номерний знак НОМЕР_1 . Після наїзду він зупинився, викликав працівників правоохоронних органів та швидку медичну допомогу. У вчиненому щиро розкаюється, оскільки ним порушено Правила дорожнього руху України, та просить його суворо не карати. Стаж керування транспортними засобами, зокрема автобусами, у нього близько 40 років. Це є його єдиним заробітком, оскільки він отримує невелику пенсію. Частково він допомагав родині потерпілої та перераховував кошти. Іншої спеціальності, окрім керування транспортними засобами, він не здобув. Просить не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки на невелику пенсію не взмозі забезпечити його з дружиною існування, а також матеріально допомагати родині потерпілої.

Законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_10 - ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що обставини наїзду він не бачив, однак зі слів людей йому відомо про наїзд на його доньку на пішохідному переході. Обвинувачений надавав незначну грошову допомогу, яка є недостатньою для лікування малолітньої потерпілої.

Крім повного визнання своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_9 , його винність стверджується іншими доказами, зібраними по кримінальному провадженню. Однак, суд визнає недоцільним дослідження доказів про фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, оскільки проти цього не заперечують учасники судового розгляду.

Таким чином, аналізуючи зібрані по кримінальному провадженні докази, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні злочину і його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України, оскільки він порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження малолітній потерпілій ОСОБА_10 .

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_9 міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, який раніше не судимий, пом"якшуючу покарання обставину як щире каяття, визнання своєї винуватості та активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданої шкоди, відсутність обтяжуючих покарання обставин, який позитивно характеризується за місцем реєстрації і проживання, на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває, приходить до переконання обрати покарання в межах санції статті у виді позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами і вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, шляхом застосування санкції ст.75 КК України про звільнення від відбування призначеного основного покарання з випробуванням із покладенням обов"язків, визначених ст.76 КК України.

Суд приходить до переконання не застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_9 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки такий вид діяльності є його заробітком, а наявне право сприятиме у найкоротші строки відшкодуванню родині потерпілої завданої шкоди, так як на думку суду пенсія є недостатнім джерелом для покриття заподіяних витрат.

Заходи забезпечення кримінального провадження у виді особистого зобов"язання слід вважати припиненими, а речові докази відсутні.

Процесуальні витрати за проведення експертних досліджень в сумі 2517,88 грн. слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 в доход держави.

Керуючись ст.ст.369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

з а с у д и в:
Визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Згідно ст.75 КК України засудженого ОСОБА_9 звільнити від відбування обраного основного покарання з випробуванням, надавши іспитовий строк 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов"язки, передбачені ст.76 КК України, а саме періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання , не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з засудженого ОСОБА_9 в доход держави процесуальні витрати за проведення експертних досліджень в сумі 2517,88 грн.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1