Справа № 428/525/18 1-кс/428/359/2018
Провадження № 11-сс/782/24/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі:
головуючого - ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

підозрюваного - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сєвєродонецьку

апеляційні скарги прокурора Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6

на ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області ОСОБА_8 від 19 січня 2018 року, якою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Чабанівка Новоайдарського району Луганської області, громадянину України, з вищою освітою, одруженому, не судимому, директору Новоайдарського спортивно-технічного клубу товариства сприяння обороні України, зареєстрованому та мешкаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяця, тобто по 20.03.2018 року включно, з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду з 19 до 07 години,

В С Т А Н О В И Л А:

Як слідує з клопотання, згідно наказу Голови Луганської обласної організації Товариства сприяння обороні України за №37 від 27.04.2012 року, ОСОБА_7 з посади викладача Новоайдарського спортивно-технічного клубу товариства сприяння обороні України, який розташований за адресою: Луганська область, смт.Новоайдар, вул.Леніна (Центральна), 32, переведено на посаду директора на умовах контракту.

Перебуваючи на посаді директора, ОСОБА_7 , відповідно до Статуту є Головою відокремленого підрозділу, який відповідно до п.4.5.2 Статуту здійснює керівництво поточною діяльністю відповідно до чинного законодавства та діє від імені вказаного підрозділу, тобто є службовою особою, яка наділена організаційно-розпорядчими повноваженнями.

Будучи керівником Новоайдарського СТК ТСОУ, як філії акредитованого у встановленому законом порядку закладу, що зареєстрована в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС за його місцезнаходженням, що підтверджується сертифікатом про державну акредитацію, виданим МВС України серії № 000290 від 07.12.2016 року, відповідно до «Порядку підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів», затвердженого Постановою КМУ № 487 від 20.05.2009 року, ОСОБА_7 забезпечував здійснення підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, що експлуатуються на вулично-дорожній мережі загального користування.

27.11.2017 року, більш точного часу встановити під час досудового розслідування не надалося можливим, своїм наказом без номера сформував навчальну групу №12 з підготовки водіїв категорії «В» у складі 20 слухачів, до якої також було включено ОСОБА_9 .

В подальшому, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на одержання службовою особою неправомірної вигоди з використанням наданих йому повноважень, поєднаний з вимаганням неправомірної вигоди від слухачів групи №12 за успішне проходження курсу підготовки водіїв транспортних засобів, успішне складання внутрішнього іспиту для отримання свідоцтва про закінчення зазначеного закладу та сприяння слухачами в отриманні посвідчень водія у Сервісному центрі МВС України.

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_7 через інших співробітників Новоайдарського СТК ТСОУ неодноразово повідомив ОСОБА_9 незаконну вимогу про передачу йому неправомірної вигоди у сумі 3 000 гривень, за яку він, як директор зазначеного закладу, без проходження відповідного курсу навчання та з подальшим успішним складанням внутрішніх екзаменів, посприяє отриманню посвідчення водія для останньої, а у інакшому випадку ОСОБА_9 не зможе отримати посвідчення водія категорії «В» відповідно до встановленої законом процедури, тобто створив умови, за яких особа вимушена надати неправомірну вигоду з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів.

Таким чином, ОСОБА_7 , будучи службовою особою, виразив намір про передачу йому неправомірної вигоди за здійснення ним певних дій в інтересах ОСОБА_9 , на що остання з метою захисту своїх прав та законних інтересів вимушена була погодитися на незаконні вимоги ОСОБА_7 про передачу йому неправомірної вигоди у сумі 3 000 гривень.

Зрозумівши незаконність дій ОСОБА_7 , 01.12.2017 року ОСОБА_9 звернулась з відповідною заявою до Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області.

У подальшому, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на отримання неправомірної вигоди, поєднаної з вимаганням, в порушення «Порядку підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів», затвердженого Постановою КМУ №487 від 20.05.2009 року вжив всіх заходів щодо навчання та закінчення ОСОБА_9 курсів підготовки водіїв категорії «В» на базі Новоайдарського СТК ТСО України, про що ним винесено наказ без номеру від 12.01.2018 року «Про закінчення Навчальної групи № 12 з підготовки водіїв категорії «В», у якій навчалась ОСОБА_9 .

На виконання незаконних вимог ОСОБА_7 про необхідність прибуття у визначене ним місце та час для передачі йому неправомірної вигоди, 17.01.2018 року, приблизно о 09 годині, ОСОБА_9 прибула до службового кабінету ОСОБА_7 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де передала останньому грошові кошти у розмірі 3000 гривень, які в подальшому під час обшуку було виявлено та вилучено працівниками правоохоронних органів.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, підтверджується: протоколами допитів потерпілої, свідків; протоколами обшуків, ідентифікації (помічення) та вручення грошових коштів, освідування підозрюваного.

Про існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду свідчать вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; характер та суспільна небезпека вчиненого кримінального правопорушення.

Доводи слідчого та прокурора, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, яке згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину в даному випадку не може бути єдиним виправданням обрання вказаного запобіжного заходу, а тому крім наявності ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, на підставі наданих матеріалів, необхідно оцінювати в сукупності всі обставини, в тому числі той факт, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем роботи та фактичного мешкання характеризується з позитивного боку, одружений, зареєстрований та проживає за однією адресою, пенсіонер, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання.

Відповідно до п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, що зазначений в клопотанні, є пропорційним тяжкості інкримінованого діяння та достатнім для досягнення завдань досудового розслідування. На даній стадії досудового розслідування підозрюваний не є особою, яку потрібно ізолювати від суспільства для забезпечення виконання нею покладених процесуальних обов`язків. Не доведено існування обставин, що виключають застосування відносно ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, в порушення вимог п.6 ч.1 ст.184 КПК України, прокурор обмежився лише загальними положеннями щодо порядку розгляду таких клопотань, та зазначив, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити запобігання встановленим ризикам.

У даному випадку прокурором не доведено обставин, передбачених п.3 ч.1 ст.194 КПК України, а саме недостатності застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, а відтак, керуючись ч.4 ст.194 КПК України, вважав необхідним застосувати до ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, ніж той, що зазначений в клопотанні, а саме домашній арешт.

В апеляційних скаргах:
прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону (п.п.2, 3 ч.1 ст.409 КПК України), ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
З урахуванням положень ч.3 ст.174 та ч.4 ст.195 КПК України, необхідно було відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а не частково задовольняти вказане клопотання, що свідчить про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Крім того, слідчим суддею без спростування доводів та доказів сторони обвинувачення про існування ризиків передбачених п.п.2-4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості підозрюваного ОСОБА_7 знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, які додані до клопотання, в оскаржуваній ухвалі лише констатовано факт їх недоведеності прокурором під час розгляду клопотання.
Вказане свідчить про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки слідчим суддею не взято до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, в тому числі не описано та не спростовано докази органу досудового розслідування, які долучено до клопотання, та були предметом судового розгляду.
Так, про існування ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, свідчить та обставина, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення шляхом використання наданих йому службових повноважень, як директора ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виготовив значну кількість документів з питань підготовки водіїв транспортних засобів групи № 12, які вилучено під час обшуку. Знаходячись на свободі, ОСОБА_7 може отримати доступ до службового приміщення, в якому можуть зберігатися документи, що можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні та підтвердити причетність останнього до інкримінованого йому діяння, а також зберегли на собі сліди злочину.
Про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості незаконно впливати на потерпілого та свідків свідчать такі обставини, як вагомість показань потерпілої ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та інших осіб, як доказів щодо викриття його злочинної діяльності, яка полягає в отриманні від слухачів неправомірної вигоди за сприяння в отриманні посвідчення водія.
ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, може впливати на підлеглих йому працівників Новоайдарського СТК ТСОУ, які здійснювали навчальний процес групи № 12 з підготовки водіїв транспортних засобів та забезпечували діяльність зазначеного закладу, що свідчить про існування ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України.
Крім цього, підозрюваний мешкає у смт.Новоайдар, тобто за місцем розташування Новоайдарського СТК ТСОУ, має безперешкодний доступ до очолюваної ним установи, де зберігаються речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, в тому числі значна кількість документів з питань підготовки водіїв транспортних засобів групи № 12, частину яких вилучено під час обшуку;
захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7
ОСОБА_7 , обіймає посаду директора Новоайдарського спортивно- технічного клубу товариства сприяння обороні України на умовах контракту, в громадській організації.

Відповідно до відомостей з реєстру юридичних осіб, організаційно- правовою формою організації є об`єднання громадян, яка створена відповідно до вимог Закону України «Про громадські об`єднання», а тому не відноситься до центрального чи місцевого органу виконавчої влади, до сфери якого належить державне підприємство або частка держави, а є тільки громадською організацією, тобто не підпадає під вимоги ч.3 ст.18 та примітки 1 до ст.364 КК України, а саме не є службовою особою, як це помилково зазначено у підозрі та встановлено слідчим суддею, що виключає склад злочину.

Крім того, слідчий суддя не звернув уваги на відсутність обґрунтування підозри, оскільки не доведена така ознака, як предмет неправомірної вигоди, отриманої ОСОБА_7 . Відповідно до коментарів ст.364-1 КК України, неправомірність вигоди полягає в тому, що відповідні блага одержуються в розмірі, який не відповідає обсягу виконаної роботи, а саме відсутні необхідні юридичні підстави. Отже, поняття «без законних на те підстав» означає, що особа, яка їх одержує, немає визначених безпосередньо в законі підстав для цього, у формі прямого дозволу.

Разом з тим, підставою для отримання коштів від ОСОБА_9 була її заява про зарахування на платні курси підготовки водіїв, в якій зазначено, що вона ознайомлена з умовами навчання на платних курсах, та укладений договір з Новоайдарським СТК ТСОУ про надання освітніх послуг, який був вилучений при обшуку 17.01.2018 року. Сума 3000 гривень обумовлена та підтверджується калькуляцією вартості навчання однієї людини на курсах від 07.07.2017 року.

Таким чином, підозрюваний мав усі законні підстави для отримання від ОСОБА_9 грошових коштів з метою обов`язкової передачі зазначених коштів до бухгалтерії установи, а тому відсутній предмет вигоди, яку в підозрі орган досудового розслідування зазначає, як неправомірну.

Також, безпідставно зазначено в підозрі кваліфікацію за ч.3 ст.368 КК України, мотивуючи це тим, що нібито мало місце вимагання ОСОБА_7 з ОСОБА_9 грошових коштів у сумі 3 000 гривень, але це не відповідає дійсності, оскільки, відповідно до п.5 примітки 1 ст.354 КК України, у статтях 354, 368, З68-3 і 368-4 Кодексу під вимаганням неправомірної вигоди слід розуміти вимогу щодо надання неправомірної вигоди з погрозою вчинення дій або бездіяльності з використанням свого становиша. наданих повноважень, влади, службового становища стосовно особи, яка надає неправомірну вигоду, або умисне створення умов, за яких особа вимушена надати неправомірну вигоду з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів. Тобто, вказані чинники є обов`язковими, але в повідомленні про підозру жодного з них не зазначено, що відповідно до кримінального законодавства повністю виключає вимагання, та вказує на необґрунтованість підозри.

ОСОБА_7 жодного разу не зустрічався з учнем ОСОБА_9 , не спілкувався по телефону або за допомогою інших зв`язків, а відповідно не міг з неї щось вимагати, про що вона зазначила в ході додаткового допиту 18.01.2018 року, а також вказала що, нібито, надавала кошти за успішну здачу екзаменів та отримання водійського свідоцтва в Сервісному центрі МВС, але підозрюваний не є працівником центру, не входить до складу екзаменаційної комісії, а відповідно немає ніякого відношення до складання іспитів та видачі водійського свідоцтва. Громадська організація Новоайдарське СТК ТСОУ надає тільки освітні послуги з теоретичного навчання Правил дорожнього руху та практичного навчання водінню автомобіля відповідної категорії, що повністю виключає будь-який вплив ОСОБА_7 на результат здачі екзаменів та отримання водійського свідоцтва.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги та вважав апеляційну скаргу захисника безпідставною, підозрюваного ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 , які просили задовольнити апеляційну скаргу останнього та відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора, пояснення слічого ОСОБА_14 , перевіривши матеріали судового провадження і доводи апеляційних скарг, провівши судові дебати, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до диспозиції ст.368 КК України, суб`єктом вказаного злочину є лише службова особа.

Як слідує із клопотання, наказом Голови Луганської обласної організації Товариства сприяння обороні України за №37 від 27.04.2012 року, ОСОБА_7 з посади викладача Новоайдарського спортивно-технічного клубу товариства сприяння обороні України переведено на посаду директора на умовах контракту. Перебуваючи на посаді директора, ОСОБА_7 , відповідно до Статуту є Головою відокремленого підрозділу, який відповідно до п.4.5.2 Статуту здійснює керівництво поточною діяльністю відповідно до чинного законодавства та діє від імені вказаного підрозділу, тобто є службовою особою, яка наділена організаційно-розпорядчими повноваженнями.

Відповідно до Наказу (по особову складу) №37 від 27.04.2012 року (а.с. 94), викладача Новоайдарського СТК ТСО України ОСОБА_7 переведено на посаду директора Новоайдарського СТК ТСО України на умовах контракту з 30 квітня 2012 року до 30 квітня 2017 року. Підстава: заява ОСОБА_7 і контракт №13.

Згідно Контракту №13 від 30.04.2012 року, укладеного між Луганським обласним комітетом ТСО України в особі голови обласної організації Товариства сприяння обороні України ОСОБА_15 та ОСОБА_7 , останній призначається на посаду директора навчального закладу Новоайдарського спортивно-технічного клубу Товариства сприяння обороні України на строк з 30 квітня 2012 року по 30 квітня 2017 року, на підставі пунку 7.3., до закінчення строку дії контракту Засновник і керівник навчального закладу мають за письмовою угодою сторін не пізніше як за два місяці, визначитись у такому: за яких умов контракт припиняється, продовжується або укладається на новий термін за угодою сторін з дотриманням вимог чинного законодавства і цього контракту.

Як слідує зі ст.364 КК України (примітка 1) службовими особами у статтях 364, 368, 368-2, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.
На момент вчинення інкримінованого злочину, закінчився строк дії Наказу №37 від 27.04.2012 року та Контракту №13 від 30.04.2012 року, а тому ОСОБА_7 не був службовою особою, яка наділена організаційно-розпорядчими повноваженнями.

Згідно ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала підлягає скасуванню, оскільки слідчий суддя дійшов безпідставного висновку про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

В ході апеляційного розгляду прокурор ОСОБА_5 зазначив, що в розпорядженні досудового слідства є інші докази, які підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , але він не вважає за потрібне на даний час надавати апеляційному суду вказані докази.

Оскільки, додані до клопотання копії матеріалів, не підтверджують наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, колегія суддів вважає необхідним на підставі ч.2 ст.194 КПК України постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області ОСОБА_14 від 19.01.2018 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою за необґрунтованістю.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , що Новоайдарський СТК ТСОУ це громадська організація, яка відповідно не відноситься до центрального чи місцевого органу виконавчої влади, а тому ОСОБА_7 не є службовою особою, протирічать змісту підозри, зазначеної в клопотанні, а тому є надуманими.

Керуючись ст.ст.194, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області ОСОБА_8 від 19 січня 2018 року, якою ОСОБА_7 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяця, тобто по 20.03.2018 року включно, з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду з 19 до 07 години, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області ОСОБА_14 від 19.01.2018 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково, а апеляційну скаргу прокурора Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді: