Справа № 171/2117/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2017 року м.Апостолове
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за № 0000601 від 11 травня 2017 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Василівка, Полтавського району, Полтавської області, громадянки України, із середньою освітою, не заміжньої, має на утриманні має неповнолітню дитину, не працює, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судима,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -
ВСТАНОВИВ :
Обвинувачена ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення при наступних обставинах.
Так, 5 травня 2017 року, приблизно о 09.00 годині, ОСОБА_5 , знаходилась на території домоволодіння АДРЕСА_2 . Знаходячись на даній території, у неї на ґрунті особистих неприязних відносин, що виникли через незгоду щодо встановлення меж між територіями їх домоволодінь, виникла сварка з сусідом ОСОБА_4 , що мешкає за адресою - АДРЕСА_2 , та який на той час перебував на території домоволодіння, де він мешкає. В ході сварки, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи на території домоволодіння, де вона мешкає, поблизу межі між вищезазначеними домоволодіннями та скориставшись тим, що ОСОБА_4 також перебував поблизу даної межі, нанесла йому один удар вилами, які знаходились у неї в руках у лобну область голови.

В результаті злочинних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_4 , згідно висновку експерта № 51/159-Е26 від 13.11.2017 року, було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді поверхневої забійної рани у лобній області ліворуч, які виникли від дії тупого твердого предмета (предметів) або при ударі об такий (такі) та за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше шести днів.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, визнала повністю, підтвердила обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, пояснивши суду, що дійсно 5 травня 2017 року, приблизно о 09.00 годині, знаходилась на території домоволодіння АДРЕСА_2 та на ґрунті особистих неприязних відносин виникла сварка між нею та сусідом ОСОБА_4 . В ході сварки вона нанесла потерпілому один удар вилами, які знаходились у неї в руках.

У вчиненому щиро кається.
Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників процесу, та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів по справі, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України.
Суд вважає вину обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведеною.
Умисні дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст. 125 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні виду та міри покарання суд, у відповідності до вимог ст.ст.65-67 КК України, враховує тяжкість скоєного обвинуваченим злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується посередньо (а.с.60 - матеріали КП), не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога (а.с.58,59 - матеріали КП), раніше не судима (а.с.56 - матеріали КП), враховує думку потерпілого щодо покарання.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання не встановлено.
Згідно ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої є щире каяття.
Частиною 2 ст. 65 КК України, передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та її ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до переконання, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження інших правопорушень з її боку, є призначення покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у вигляді штрафу.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування до обвинуваченої п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, оскільки обвинувачена має дитину, який не виповнилося 18 років.
Обвинувачена підтримала клопотання прокурора, просила застосувати до неї Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.
Потерпілий не заперечив щодо заявленого клопотання.
Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу, вважає, що ОСОБА_5 підлягає звільненню від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, №1810-VIII, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Згідно ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
Так, 06 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» №1810-VIII від 22 грудня 2016 року.
Відповідно до п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» встановлено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили - не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Відповідно до свідоцтва про народження (серія НОМЕР_1 від 01 жовтня 2002 року) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є донькою обвинуваченої ОСОБА_5 .
Обмежень щодо застосування амністії відносно обвинуваченої зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та статті 9 Закон України «Про амністію у 2016 році» не встановлено.
Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що обвинувачена ОСОБА_5 підлягає звільненню від відбування призначеного покарання на підставі п. «в» ст.1 Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.
Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженню відсутні.
Речових доказів по кримінальному провадженню немає.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, Законом України «Про застосування амністії в Україні», Законом України «Про амністію у 2016 році», суд, -
УХВАЛИВ :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного за даним вироком покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком суду законної сили не обирати.
На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.
Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копію судового рішення надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1