УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника володільця майна адвоката ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого в рамках кримінального провадження № 0000292 від 8 травня 2015 року, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого ОВС ГСУ ФР ДФС України ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження № 0000292 від 8 травня 2015 року, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, а саме планшету чорного кольору марки BRAVIS IMEI: НОМЕР_1 , який було вилучено в ході обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , та щодо зобов`язання повернення вказаного майна.

Свої вимоги особа, яка подала скаргу обґрунтовує тим, що 12 квітня 2017 року на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 6 квітня 2017 року проведено обшук приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок чого було вилучено вказане майно, яке належать ОСОБА_4 , на вилучення якого дозвіл ухвалою слідчого судді прямо не надавався, а арешт ухвалою слідчого судді не накладався, у зв`язку з чим скаржник просить скаргу задовольнити та зобов`язати слідчого повернути тимчасово вилучене майно.
В судовому засіданні представник володільця майна адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, проте надав суду письмові заперечення щодо відсутності підстав для задоволення даної скарги.

Проаналізувавши доводи скарги, заслухавши думку представника скаржника, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до матеріалів скарги, ГСУ ФР ДФС України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000292 від 8 травня 2015 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 212, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ст. 205, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 229, ч. 4 ст. 358 КК України.
Далі, як встановлено в суді, 6 квітня 2017 року слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва надано дозвіл на проведення обшуку у кримінальному провадженні № 0000292 від 8 травня 2015 року, а саме у приміщеннях, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання окремих речей та документів.

Пізніше, відповідно до змісту скарги та її матеріалів, 12 квітня 2017 року, старшим слідчим в ОВС ГСУ ФР ДФС України на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 6 квітня 2017 року, було проведено обшук у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , де у ОСОБА_6 , окрім іншого, було вилучено планшет, який скаржник просить повернути.

Крім того, відповідно до письмових пояснень ОСОБА_6 , наданих представником скаржника в судовому засіданні, планшет чорного кольору марки BRAVIS IMEI: НОМЕР_1 належить саме ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Стаття 169 КПК України містить положення щодо порядку припинення тимчасового вилучення майна. Так, таке майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України, якою передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено, та у випадку, передбаченому ч. 6 ст. 173 КПК України коли не пізніше 72 годин з дня надходження до суду клопотання слідчим суддею, судом не винесено ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна (таке майно повертається особі, у якої його було вилучено).

Крім того, п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України передбачено змагальність сторін у кримінальному провадженні та свобода у поданні ними до суду своїх доказів і у доведені перед судом їх переконливості.

Водночас, в судовому засіданні не здобуто відомостей, що вилучений в ході обшуку приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , планшет, згаданий у скарзі, входить до переліку майна, дозвіл на вилучення якого надавався слідчим суддею, з урахуванням конкретних та характерних його ознак (майна), визначених ухвалою про дозвіл на проведення обшуку.
В цьому аспекті слідчий суддя звертає увагу на те, що за змістом ухвали слідчого судді, якою надавався дозвіл на проведення обшуку у приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , ціль вказаної слідчої дії, а відтак, відповідні процесуальні межі дій слідчого щодо відшукання і вилучення визначених зазначеною ухвалою слідчого судді речей і документів (майна), охоплюється виключно виявленням доказів кримінального правопорушення, тобто фактичних даних, отриманих у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, і лише це, на переконання слідчого судді, є належною гарантією проти можливого зловживання владою під час проведення обшуку (рішення Європейського суду з прав людини від 28 квітня 2016 року у справі «Багієва проти України», заява №41085/05).

Що ж стосується доводів слідчого, викладених у письмових запереченнях, зокрема посилання на те, що згаданий планшет марки BRAVIS належить до речових доказів, та не є тимчасово вилученим майном, оскільки на вилучення саме такого майна надавався дозвіл слідчим суддею, то зазначені доводи слідчого є безпідставними та необгрутнованими.

Так, в судовому засіданні не здобуто жодних даних, які б прямо чи опосередковано свідчили про відповідність майна, яке є предметом цієї скарги, процесуально визначеним критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, як не встановлено і будь-яких відомостей, що згаданий планшет марки BRAVIS використовувався у злочинній діяльності (має важливе доказове значення для досудового розсілдування), зважаючи, що саме така умова визначена ухвалою слідчого судді від 6.04.2017 при відшуканні окремого майна в ході обшуку.

За таких обставин скарга ОСОБА_4 підлягає задоволенню, з поверненням останньому майна, яке є предметом даної скарги.

Керуючись ст. 167-169,171,173,303-307 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна задовольнити.

Зобов`язати уповноважену службову особу, на досудовому розслідуванні якої перебуває кримінальне провадження №0000292 від 8 травня 2015 року, повернути ОСОБА_4 , окреме майно, а саме: планшет чорного кольору марки BRAVIS IMEI: НОМЕР_1 , яке було вилучено в ході обшуку приміщень за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1