Справа № 513/1214/17
Провадження № 1-кс/513/2/18
Саратський районний суд Одеської області

У Х В А Л А

12 січня 2018 року слідчий суддя Саратського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю: прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання начальника слідчого відділення Саратського відділення поліції Білгород-Дністровського відділу поліції ГУ НП України в Одеській області, погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровський Одеської області, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

слідчий звернувся з клопотанням, в якому зазначив, що ОСОБА_5 , 02 грудня 2017 року, в період часу з 17.00 години по 18.30 годину, вступив у попередню змову з невстановленим слідством чоловіком, шляхом віджимання металево пластикового вікна проникли до приміщення будинку АДРЕСА_3 , з корисливих мотивів, таємно, заволодів майном ОСОБА_6 , а саме: грошовими коштами в сумі 27000 гривень; грошовими коштами в сумі 6000 доларів США, вартістю 162960 гривень, виходячи з вартості 1 долара США - 27,16 гривень згідно курсу Національного банку України станом на 02.12.2017; широкою обручкою з металу жовтого кольору, вагою 5 грам проба 375 в кількості 1 шт., вартістю 5000 гривень; ланцюжком з металу жовтого кольору, вагою 8 грам, проба 585 в кількості 1 шт., вартістю 8000 гривень; ланцюжком з хрестиком з металу жовтого кольору, загальною вагою 5 грам, проба 585 в кількості по 1 шт., загальною вартістю 5000 гривень, спричинивши останньому матеріальні збитки на загальну суму 207 960 гривень, після чого з місця скоєння крадіжки зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

28 грудня 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

На думку слідчого, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події; показаннями потерпілого ОСОБА_7 , свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протоколом огляду, постановою про визнання речовими доказами, протоколами впізнання по фотокарткам.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до 6 років, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчинити інші кримінальні правопорушення, тому слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 60 діб.

Під час розгляду клопотання прокурор клопотання підтримав.

Підозрюваний, його захисник заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, тому що прокурором не доведено наявність ризиків, зазначених у клопотанні. Окрім того, ОСОБА_5 з`являвся за першою вимогою до слідчого та до суду.

Розглянувши клопотання, заслухавши доводи прокурора, заперечення підозрюваного та захисника, вивчивши надані матеріали, суд приходить до таких висновків.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частина 1 ст. 183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до ч.1, 2, 4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, який відноситься до категорії тяжких, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 6 років.

Проте, прокурором всупереч вимогам п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України не доведено, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню, або йому повідомлено підозру у вчиненні іншого злочину.

Враховуючи зазначені обставини, а також вагомість наданих доказів, особу підозрюваного, який є раніше не судимою особою, з`являвся за викликами до слідчого та до суду; має сім`ю та постійне місце проживання в м. Білгород-Дністровський Одеської області, суд вважає за необхідне частково задовольнити клопотання та застосувати щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Частини 1, 2 ст. 181 КПК України встановлює, що домашній арешт полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне заборонити підозрюваному залишати житло в період з 19 години до 08 години, зобов`язати його прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора чи суду, не відлучатися з населеного пункту, де проживає без дозволу прокурора, слідчого, чи суду.

Керуючись ст.ст. 132, 176-178, 181, 183, 186, 193-194, 196, 205, 309, 369-372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

клопотання слідчого задовольнити частково. Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) днів.

Покласти на підозрюваного такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися з місця постійного проживання: АДРЕСА_2 в період з 19 години до 08 години;

3) не відлучатися із м. Білгород-Дністровського Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Строк дії ухвали слідчого судді закінчується 13 березня 2018 року о 16 годині 20 хвилин.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до апеляційного суду Одеської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1