Справа № 520/2433/17
Провадження № 1-кп/520/646/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.09.2017 року м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,
секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши в приміщені суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0005218 від 12.12.2016р., за обвинувальним актом в редакції від 14.07.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Димиїрівка Татарбунарського району Одеської області, громадянина України, болгарина, з середньою освітою, одружений, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Димиїрівка Татарбунарського району Одеської області, громадянина України, болгарина, з середньою освітою, одруженого, який в силу ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5
та їх захисника адвоката ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 , попередньо домовившись на викрадення чужого майна з метою покращення власного матеріального становища за чужий рахунок, 12.12.2016 року близько о 17.00 год. прибули до парковки торгівельного комплексу «Сіті Центр», розташованого за адресою: м.Одеса, пр-т М.Жукова, 2, де побачили припаркований автомобіль марки «Мазда 6», д.н.з. НОМЕР_1 , 2009 р.в., білого кольору, який належить гр. ОСОБА_9 , який обрали об`єктом злочинного посягання. Скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом використання пристрою по скануванню сигналів автосигналізації, ОСОБА_5 відчинив двері зазначеного автомобілю. Згідно розподілених між собою ролей ОСОБА_4 проник в салон зазначеного автомобіля, звідки таємно викрав сонцезахисні окуляри чорного кольору у футлярі чорного кольору фірми «Rау Ваn» вартістю 4500 гри., а ОСОБА_5 залишався поодаль від вказаного транспортного засобу, слідкуючи, щоб їх незаконні дії не були помічені. Тим самим, потерпілій було спричинено матеріальний збиток на загальну суму 4500 гривень.
Однак, свій злочинний умисел ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 до кінця не довели, тобто не мали реальної можливості розпорядитися викраденим з причин, незалежних від їх волі, оскільки, були затримані співробітниками поліції недалеко від транспортного засобу.
Умисні дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України за ознаками: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Наведене обвинувачення підтверджується наступними доказами, безпосередньо дослідженими судом у судовому засіданні.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю, щиро покаявся та показав, що він офіційно не працевлаштований та заробляє на прожиття випадковими заробіткам. Він товаришує з ОСОБА_5 , якому також не вистачало грошей для прожиття. 12.12.2016 року він домовився з ОСОБА_5 викрасти якесь майно з будь якого автомобіля за допомогою пристрою для сканування сигналів автомобілів, який випадково знайшов ОСОБА_5 . Для пошуку відповідного автомобіля вони вдвох пішли на парковку торгівельного комплексу «Сіті Центр», розташованого за адресою: м.Одеса, пр-т М.Жукова, 2, де біля 17.00 год. за допомогою пристрою їм вдалося відчинили дверці автомобіля «Мазда 6», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, який, як їм потім стало відомо, належить ОСОБА_9 . Коли ОСОБА_5 за допомогою пристрою відчинив двері, то він залишився поодаль спостерігати за обстановкою, щоб подати сигнал небезпеки у випадку появи власника автомобіля чи інших людей. А він, ОСОБА_4 , проник в салон автомобіля з надією відшукати щось цінне. Нічого іншого, ніж сонцезахисних окулярів чорного кольору у футлярі чорного кольору фірми «Rау Ваn», він не побачив. Тоді він, ОСОБА_4 , вирішив їх викрасти. Після цього він відійшов від автомобіля і пішов до ОСОБА_5 , але раптово його і ОСОБА_5 оточили працівники поліції та затримали. В завершення обвинувачений ОСОБА_4 показав, що він не оспорює встановлену слідством вартість викраденого ним разом з ОСОБА_5 майна.
Обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю, щиро покаявся та показав, що він офіційно не працевлаштований та заробляє на прожиття випадковими заробіткам. Він товаришує з ОСОБА_4 . Далі обвинувачений показав, що він знайшов пристрій, як потім йому стало відомо для сканування сигналізації автомобілів. Про знахідку він повідомив ОСОБА_4 , з яким вони вирішили відчинити будь який автомобіль, щоб викрасти з нього якесь цінне майно, яке використовувати для власних потреб, або продати, а виручені кошти витратити для власних потреб. 12.12.2016 року вони вдвох для пошуку відповідного автомобіля пішли на парковку торгівельного комплексу «Сіті Центр», розташованого за адресою: м.Одеса, пр-т М.Жукова, 2, де за допомогою пристрою їм вдалося відчинили дверці автомобіля «Мазда 6», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, який, як їм потім стало відомо, належить ОСОБА_9 . Він, ОСОБА_5 , за допомогою пристрою відчинив двері і згідно домовленості з ОСОБА_4 залишився поодаль спостерігати за обстановкою, щоб подати сигнал небезпеки у випадку появи власника автомобіля чи інших людей. В цей час ОСОБА_4 проник в салон автомобіля, звідки виніс якийсь футляр, як згодом йому стало відомо - сонцезахисні окуляри чорного кольору у футлярі чорного кольору фірми «Rау Ваn» та направився до нього, відійшовши від автомобіля на кілька метрів. Раптово для них їх оточили працівники поліції та затримали. В завершення обвинувачений ОСОБА_5 показав, що він не оспорює встановлену слідством вартість викраденого ним разом з ОСОБА_4 майна.
Вина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненому, крім їх показань, також підтверджується іншими доказами, безпосередньо дослідженими судом в судовому засіданні:
-витягом з ЄРДР про реєстрацію кримінального правопорушення,
-протоколом прийняття заяви потерпілої про вчинення кримінального правопорушення,
-протоколом огляду місця події, згідно якого були виявлені та вилучені пристрій-предмет, схожий на дистанційний пульт, окуляри чорного кольору у футлярі чорного кольору фірми «Rау Ваn»;

-протоколом огляду предметів, згідно якого оглянуті вилучені предмети;

-звітом про незалежну оцінку, згідно якої вартість окулярів з футляром фірми «Rау Ваn» складає 4500 грн.;

-висновком експерта №63-Д від 25.01.2017 року, згідно якого на органах керування транспортного засобу «Мазда 6» д.н.з. НОМЕР_1 та на інших його частинах відбитків пальців ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не виявлено;

-висновком судової експертизи телекомунікаційних систем (обладнання) та засобів №17-247/33 від 20.02.2017 року, згідно якої вилучений пристрій є алгоритмічним кодграбером (сканером кодів автомобільної сигналізації) в пам`яті якого збережена інформація про код автомобільної сигналізації автомобіля «Мазда 6» д.н.з. НОМЕР_1 , що надає можливість управління сигналізацією даного автомобіля, тощо.
Судом згідно ч.3 ст.349 КПК України на підставі відсутності заперечень з боку учасників судового провадження було визнано недоцільним дослідження інших доказів, що є у справі, відносно фактичних обставин закінченого замаху на таємне викрадення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за попередньою змовою між ними майна з автомобіля належного ОСОБА_9 , які правильно розуміються учасниками судового провадження та ніким не оспорюються.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує обставинами, які пом`якшують покарання, щире каяття у скоєному, повне визнання вини, притягнення до кримінальної відповідальності вперше, наявність у нього на утриманні малолітньої дитини. Суд також враховує, що потерпіла, якій фактично повернуто викрадено майно, не має претензій до обвинуваченого і не наполягає на суворому покаранні винного.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує обставинами, які пом`якшують покарання, щире каяття у скоєному, повне визнання вини, наявність у нього на утриманні малолітньої дитини. Суд також враховує, що потерпіла, якій фактично повернуто викрадено майно, не має претензій до обвинуваченого і не наполягає на суворому покаранні винного.

Наведені данні про осіб винних з урахуванням характеру, тривалості, обставин і тяжкості вчиненого злочину, з огляду на наявність у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 реєстрації і постійного місця проживання, позитивної характеристики за місцем мешкання, наявність соціальних зв`язків та наявність на утриманні малолітніх дітей, дають суду всі підстави вважати, що вони не є суспільно небезпечними особами, які потребують обов`язкової ізоляції від суспільства, а тому їх виправлення можливе без відбування ними покарання. Отже ОСОБА_4 та ОСОБА_5 може бути звільнено на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням під контролем органу пробації протягом встановленого іспитового строку із покладенням на них відповідних обов`язків.

Питання щодо речових доказів вирішується відповідно до ст.100 КПК України, судових витрат - відповідно до ст.ст.118, 124 КПК України, а арештованого майна відповідно до ст.173 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.369-370, 373-374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази, зазначені в постанові слідчого від 20.02.2017 року, після набрання вироком законної сили алгоритмічний контграбер знищити.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді від 19.12.2016 року на майно - алгоритмічний контграбер, після набрання вироком законної сили скасувати.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання щодо кожного обвинуваченого, після набрання вироком законної сили - скасувати.

Інших заходів забезпечення кримінального провадження у вказаному кримінальному провадженні не обиралося.

Судові витрати в сумі 9477 (Дев`ять тисяч чотириста сімдесят сім) грн. 28 коп. стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави в дольовому порядку по 4738 (Чотири тисячі сімсот тридцять вісім) грн. 64 коп. з кожного.

На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1