Справа № 308/9339/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

21.11.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/777/579/17, за апеляційною скаргою, яку подав захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИВ :
ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 жовтня 2017 року задоволено погоджене прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 (далі прокурор) клопотання слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_9 (далі слідчий) та накладено арешт на майно, яке вилучене в ході проведеного 14.09.2017 обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
- грошові кошти в сумі: 60 711,00 дол. США (шістдесят тисяч сімсот одинадцять доларів США), 27 500,00 грн. (двадцять сім тисяч п`ятсот гривень), 5000,00 Євро (п`ять тисяч Євро);
- мобільний телефон марки «Nokia 3310» із сім-карткою «Beeline»;
- мобільний телефон марки «Nokia RM-145 6233» із сім-карткою «Київстар»;
- мобільний телефон марки «Sony-Ericsson АА3» із сім-карткою «Beeline»;
- мобільний телефон марки «Alkatel»;
- грошові кошти в сумі 1750,00 грн. (одна тисяча сімсот п`ятдесят гривень);
- 5 флеш-накопичувачів;
В ухвалі слідчого судді вказується на те, що слідчим та прокурором у судовому засіданні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, яке саме по собі та з іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а тому, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що з метою збереження речових доказів, вилучене в ході проведення за місцем проживання ОСОБА_6 обшуку майно підлягає арешту.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною. Посилається на те, що зазначене в клопотанні слідчого майно було вилучене 14.09.2017, а арешт на нього слідчим суддею накладено лише 06.10.2017. При цьому, вказує на те, що, накладаючи арешт на майно слідчий суддя не врахував що у клопотанні слідчого про арешт майна відсутнє клопотання про поновлення передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України строку на його внесення з обґрунтуванням поважності причин його пропуску. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні погодженого прокурором клопотання слідчого та повернути ОСОБА_6 майно, вилучене в ході проведення 14.09.2017 за місцем його проживання обшуку.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення прокурора, який судове рішення вважав законним та обґрунтованим і заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та надані апеляційному суду матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,неявка яких з урахуванням вимог ст. 405 КПК України не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується те, що підозрюваний ОСОБА_6 та адвокат ОСОБА_7 належним чином апеляційним судом повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; що в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища підозрюваного ОСОБА_6 ; що підозрюваний ОСОБА_6 до апеляційного суду не подавав клопотань про розгляд апеляційної скарги за його участі, а також про відкладення її розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів із метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладеним арешт у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом витребування необхідної інформації в Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Також, із приєднаних до клопотання матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні є підозрюваним за ч. 5 ст. 27 - ч. 4 ст. 368 КК України нормою матеріального права, санкція якої передбачає й додаткове покарання у виді конфіскації майна.
Враховуючи наведене, колегія судів погоджується з висновком слідчого судді про те, що слідчим та прокурором доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні, вилучене в ході проведення за місцем проживання ОСОБА_6 обшуку, майно, яке саме по собі та з іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, у зв`язку із чим, з метою збереження речових доказів, вказане майно підлягає арешту.
Доводи апеляційної скарги про те, що зазначене в клопотанні слідчого майно було вилучене 14.09.2017, а арешт на нього слідчим суддею накладено лише 06.10.2017, і що, накладаючи на вказане майно арешт, слідчий суддя не врахував, що у клопотанні слідчого про арешт майна відсутнє клопотання про поновлення передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України строку на його внесення з обґрунтуванням поважності причин його пропуску, колегія суддів відхиляє як такі, що не спростовують висновок слідчого судді про необхідність накладення арешту на таке майно. Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує те, строк із моменту вилучення майна та накладення на нього арешту, пояснюється матеріалами судового провадження, зокрема, тим, що клопотання вперше було подано слідчим 15.09.2017, однак ухвалою слідчого від 19.09.2017 було повернуто для усунення недоліків, після чого повторно було подано 22.09.2017, однак, у зв`язку з вирішенням питання щодо заявленого слідчим суддею самовідводу, було розглянуто лише 06.10.2017.
На інші доводи, які б давали підстави для скасування судового рішення в апеляційній скарзі не вказується.
При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення, колегія суддів враховує те, що вказане вище майно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК України критеріям і може мати значення для встановлення обставин кримінального провадження; що органом досудового розслідування доведено існування передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України ризиків та достатність підстав вважати, що такі ризики мають місце; що вказане майно постановою слідчого від 15.09.2017 визнано речовим доказом; що таке втручання у права та інтереси власника майна, як накладення арешту на вказане майно, є виправданим.
Разом із тим, при оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення, колегія суддів враховує й те, що вказане майно вилучено за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 , що свідчить про те, що воно належить останньому; що в матеріалах провадження відсутні які-небудь належні та допустимі докази про належність цього майна іншим особам, і в апеляційній скарзі не міститься посилання на докази, які підтверджують належність майна іншим особам.
Отже, вищенаведене свідчить про те, що слідчим суддею були дотримані вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання та прийнятті рішення про накладення арешту на вилучене в ході проведення за місцем проживання ОСОБА_6 обшуку майно.
Тому, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, такою, що постановлена з метою забезпечення своєчасного та якісного проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні та запобіганню неправомірним негативним наслідкам при розслідуванні кримінальних правопорушень і не вбачає підстав для її скасування.
При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що апелянтом не заявлялось жодних клопотань як в апеляційній скарзі, у тому числі клопотань, які б підтверджували обґрунтованість доводів апеляційної скарги та давали підстави для скасування судового рішення.
Керуючись ст. ст. 170-173, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, яку подав захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 жовтня 2017 року, якою задоволено погоджене прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_13 .Вклопотання слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, яке вилучене в ході проведеного 14.09.2017 обшуку за місцем прживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: