Апеляційний суд міста Києва

У Х В А Л А
Іменем України

01 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
та обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0003954 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 26 липня 2017 року, щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, не працюючого, не одруженого, з середньою технічною освітою, раніше судимого: 30.10.2008 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік на підставі ст. 75 КК України; 22.10.2009 року Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст.ст. 70, 71 цього Кодексу на 5 років 1 місяць позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 27.09.2014 року, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и л а:

Згідно з вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 26 липня 2017 року ОСОБА_7 визнано винуватим за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та засуджено до покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю скоєних злочинів, ОСОБА_8 визначено остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, суд зарахував ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення в строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 06.11.2016 року по день набрання вироком чинності.

По справі вирішено питання щодо речових доказів.

Як встановлено вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, належних висновків для себе не зробив, маючи не зняті та не погашені в установленому законом порядку судимості, вчинив повторно корисливі злочини за наступних обставин.

03.01.2016 року, приблизно о 19 годині 20 хвилин, обвинувачений ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , яка засуджена вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 08.06.2016 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік відповідно до ст. ст. 75, 104 КК України, перебуваючи в торговому залі магазину «Мега-Маркет» - ТОВ «ТВИЧ», який розташований за адресою: м. Київ, вул. В. Гетьмана, 6-Б, з метою таємного викрадення чужого майна вступили між собою у попередню змову.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , діючи спільно та узгоджено, зайшли до відділу побутової хімії магазину «Мега Маркет», де взяли з полиці: ОСОБА_9 флакон туалетної води марки «Masculin Freedom» вартістю 83 грн. 30 коп., що належить ТОВ «ТВИЧ», який заховала у свою жіночу сумку, а обвинувачений ОСОБА_7 один флакон туалетної води марки «La Rive Amante Giotto» вартістю 176 грн. 54 коп., що належить ТОВ «ТВИЧ», який передав ОСОБА_9 , а остання його сховала під куртку, в яку був одягнений ОСОБА_7 .

Після цього, продовжуючи свої злочинні дії, обвинувачений ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , діючи спільно та узгоджено, підійшли до торгівельних стелажів з кондитерськими товарами та впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, таємно викрали одну плитку шоколаду «Ritter Sport білий з лісовим горіхом» вартістю 53 грн. 30 копі. та одну плитку шоколаду «Ritter Sport білий з солоним мигдалем» вартістю 53 грн. 30 коп., а всього на загальну суму 106 грн. 60 коп., що належить ТОВ «ТВИЧ», та сховали до сумки, яку тримала у руках ОСОБА_9 .
Утримуючи вказане чуже майно обвинувачений ОСОБА_7 та ОСОБА_9 перетнули касову зону, не розрахувавшись, та направились до виходу з магазину, але не довели свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були затримані охороною магазину з викраденим майном.
Діями обвинуваченого ОСОБА_7 та ОСОБА_9 було завдано матеріальної шкоди ТОВ «ТВИЧ» на суму 366 грн. 44 коп. без урахування ПДВ та 439 грн. 73 коп. з урахуванням ПДВ, яка відшкодована шляхом повернення викраденого.
Крім того, 11.01.2016 року о 04 годині 40 хвилин обвинувачений ОСОБА_7 та засуджена ОСОБА_9 , перебуваючи поряд із торговою точкою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що належить ФОП « ОСОБА_10 », яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , з метою таємного викрадення чужого майна вступили між собою у попередню змову.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, підійшли до вуличного холодильника, що знаходився поруч із магазином, і, впевнившись, що за їх діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та не завадить у вчиненні злочину, обвинувачений ОСОБА_7 дістав із свого рюкзака викрутку, заздалегідь підготовлену для вчинення злочину, якою пошкодив навісний замок дверцят холодильника, відкрив дверцята та вийняв із холодильника безалкогольні напої, а саме: 22 пляшки напою «Кока-кола», об`ємом 0,5 л., вартістю 9 грн. кожна; 20 пляшок напою «Кока-кола», об`ємом 0,33 л., вартістю 7 грн. 50 коп. кожна; 10 пляшок напою «Спрайт», об`ємом 1 л., вартістю 13 грн. кожна, які сховав до свого рюкзака і разом із ОСОБА_9 , яка у цей час згідно відведеної їй злочинної ролі, спостерігала за оточуючою обстановкою, щоб ніхто із сторонніх осіб не завадив у вчинені крадіжки та при необхідності при виникненні загрози повідомити про це ОСОБА_7 , повторно таємно викрали і з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Діями обвинуваченого ОСОБА_7 та ОСОБА_9 було завдано потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 478 грн., яка відшкодована шляхом повернення викраденого.

18.09.2016 року, приблизно о 17 годині 40 хвилин, обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи у торгівельному залі магазину «Мега-Маркет», що належить ТОВ «ТВИЧ», що розташований в приміщенні торгового центру «Більшовик» по вул. В. Гетьмана, 6-Б у м. Києві, вирішив таємно повторно викрасти чуже майно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що поруч нікого немає та за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 таємно повторно викрав з торгівельних поличок у кондитерському відділі шоколад «Roshen Сливки Ленивки білий 50 г х 6», в кількості 3 шт., загальною вартістю 27 грн., шоколад «Ritter Sport білий з лісовим горіхом» вартістю 53 грн. 30 коп., шоколад «RitterSport White Whole Hazelnuts», вартістю 62 грн. 70 коп., шоколад «Ritter Sport білий з солоним мигдалем» вартістю 40 грн., які заховав у внутрішню кишеню куртки, в яку був одягнений.

Продовжуючи свої незаконні дії направлені на повторне таємне викрадення чужого майна обвинувачений ОСОБА_7 , утримуючи при собі чуже майно, направився до виходу з магазину та пройшов касову зону не розрахувавшись за товар, але довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони магазину та викрадене майно було вилучено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить переглянути вирок щодо нього та перерахувати призначене йому за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 26.07.2017 року покарання з 06.11.2016 по 06.11.2017, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, згідно з положеннями ч. 5 ст. 72 КК України.

При цьому, як зазначає обвинувачений у своїй апеляційній скарзі, на даний час він хворіє на туберкульоз, а умови в яких він відбуває покарання сприяють прогресуванню хвороби у зв`язку з цим просить дати йому шанс лікуватись в тубдиспансері, оскільки кожен день для нього проведений в умовах слідчого ізолятора практично позбавляє його шансів на існування.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та просив залишити вирок суду без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження; проаналізувавши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого; колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у таємному викраденнічужого майна (крадіжках), вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб, а також у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які, в силу вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом не досліджувались, оскільки ці обставини ніким не оспорювалися.

Порушень при вирішенні судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, колегія суддів не вбачає, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація дій ОСОБА_7 , не є предметом апеляційного розгляду, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду лише в межах поданої стороною обвинувачення апеляційної скарги, а саме в межах призначеного обвинуваченому покарання.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції, як прямо зазначено у вироку, відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, його особу, а саме те, що він не працює, раніше судимий, має не зняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Щире каяття обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненому суд визнав обставиною, яка пом`якшує його покарання. Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, фактичні обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , стан його здоров`я (страждає на туберкульоз), а також те, що вчинені ним злочини, згідно ст. 12 КК України, віднесені до злочинів середньої тяжкості, суд першої інстанції визнав за необхідне визначити йому покарання у виді позбавлення волі, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Крім того, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, суд вважав за необхідне зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення в строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі по день набрання вироком законної сили.

Таким чином, приймаючи до уваги мотиви, якими суд першої інстанції обґрунтував призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання та зарахування строку попереднього ув`язнення, колегія суддів вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_7 є законним та обгрунтованим, оскільки призначене йому покарання відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і за своїм видом чи розміром є справедливим, а зарахування строку попереднього увязнення в строк відбування покарання проведено згідно вимог закону, зокрема ч. 5 ст. 72 КК України.
Доводи апеляційної скарги, якими ОСОБА_7 обгрунтовує необхідність проведення зарахування строку попереднього увязнення в строк відбування покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, не до моменту набрання вироком законної сили, а до 06 листопада 2017 року, слід визнати безпідставними, оскільки вони не грунтуються на вимогах закону.

За таких обставин, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 26 липня 2017 року залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 26 липня 2017 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-кп/796/1835/2017
Категорія: ч. 2 ст. 185 , ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_12

Доповідач - суддя ОСОБА_1