Справа №454/2308/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" жовтня 2017 р. Сокальський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокалі кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Спасів, Сокальського району, Львівської області, місце проживання - АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого машиністом електровоза Шахти №1 «Великомостівська» ДП «Львіввугілля», одруженого, раніше не судимого,

по ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 25.08.2017 року близько 12:30 години, знаходячись в приміщенні продовольчого магазину, що по АДРЕСА_2 , на грунті особистих неприязних відносин, побудованих на побутовому грунті, умисно наніс один удар рукою в обличчя ОСОБА_5 , таким чином спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в лівій навколо орбітальній ділянці, який відноситься до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Своїми діями обвинувачений спричинив умисне легке тілесне ушкодження, тобто, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що дійсно між ним і потерпілою ОСОБА_5 склались неприязні відносини і в них виникла суперечка під час якої він 25.08.2017р. вдарив потерпілу рукою в обличчя. В скоєному щиро кається, просить суворо його не карати, також просить застосувати до нього амністію, оскільки має малолітню дочку. Докази його вини, здобуті досудовим слідством, визнає повністю і не оспорює, просить їх не досліджувати в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження усіх доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються, і обмежився у судовому засіданні допитом обвинуваченого та перевіркою даних, що характеризують особу обвинуваченого, оскільки обставини справи ніхто не оспорює.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст.125 КК України, так як він умисно наніс потерпілій легкі тілесне ушкодження.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу винного, який на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, те, що він має на утриманні малолітню дитину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

За таких обставин суд, вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження нових злочинів, застосовування до нього міри покарання у виді штрафу в межах санкції статті Закону.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про застосування амністії відносно ОСОБА_4 згідно п «в`ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016році».

Вивчивши клопотання і додані до нього докази, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, суд вважає, що це клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1,2ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07 вересня 2017 року набув законної сили Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.

Відповідно до ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнанні винними у вчинені умисного злочину, що не є тяжким або особливо тяжким злочином відповідно до статті 12 КК України, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

На день набрання чинності цим Законом на утриманні ОСОБА_4 згідно свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 , знаходиться малолітня дочка, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якої він не позбавлений батьківських прав.

Обвинувачений вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив до дня набрання чинності (07 вересня 2017р.) Закону України «Про амністію у 2016 році». Свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений визнає повністю, щиро кається у вчиненому та наполягає на застосуванні до нього амністії.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 амністії, передбачених ч. 4ст. 86 КК України,ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні`та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_4 наслідки застосування амністії, а саме: в подальшому протягом останніх десяти років амністія до нього не може бути застосована.

Керуючись ст.ст.314,368,370,373,374,475 КПК України,ЗУ «Про амністію у 2016 році», суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі пятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот пятдесят) гривень.

На підставі ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 № 1810-У111 звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:ОСОБА_1