УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
9 січня 2018 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокуратури Запорізької області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 13 листопада 2017 р. № 1464,
ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність прокуратури Запорізької області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 13 листопада 2017 р. № 1464, мотивуючи свої вимоги тим, що він звернувся до прокуратури Запорізької області із вищезазначеною заявою, в якій просив внести відомості до ЄРДР за ч. 1 ст. 364 КК України за фактом неправомірних дій з боку державного виконавця Жовтневого ВДВС ЗМУЮ. Проте, його заява на порушення вимог статті 214 КПК України не була внесена до ЄРДР та досудове розслідування не розпочато.
З наведених підстав просив зобов`язати прокуратуру Запорізької області внести до ЄРДР відомості за його заявою від 13 листопада 2017 р. № 1464 та розпочати досудове розслідування.
У судовому засіданні представник заявника вимоги скарги підтримав та просив скаргу задовольнити. Зазначив, що згідно отриманих ним листів, його заява була перенаправлена до Запорізької місцевої прокуратури № 1, та в подальшому до Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, і була розглянута як звернення, що є незаконним.
Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином. Оскільки в силу вимог ст. 306 КПК України неявка прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, слідчий суддя вважав за можливе розглянути скаргу у відсутність прокурора.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя встановив наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
13 листопада 2017 р. ОСОБА_4 подав на ім`я прокурора прокуратури Запорізької області заяву про вчинення кримінального правопорушення за фактом неправомірних дій з боку державного виконавця Жовтневого ВДВС ЗМУЮ, в якій зазначався детальний виклад обставин, за яких, на переконання заявника, були вчинені кримінальні правопорушення.
Як випливає з копії заяви про вчинення кримінального правопорушення, остання була отримана прокуратурою Запорізької області 13 листопада 2017 р. та зареєстрована за вхідним номером 1464.
Згідно з листом начальника відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 від 17 листопада 2017 р. за № 04/2/2-р, заяву ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення прокуратурою Запорізької області було направлено до Запорізької місцевої прокуратури № 1 за належністю для розгляду по суті та за наявності підстав внесення до ЄРДР в порядку ст. 214 КПК України.
Відповідно до ст. 123 Конституції України, організація та порядок діяльності органів прокуратури України визначаються законом.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про прокуратуру» Генеральний прокурор України відповідно до законів України видає обов`язкові для всіх органів прокуратури накази, розпорядження, затверджує положення та інструкції.
На виконання вищезазначеного положення наказом Генерального прокурора України № 125 від 3 грудня 2012 р. затверджено Інструкцію про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення (далі Інструкція № 125).
У відповідності до пп. 1.1 та 1.2 Інструкції № 125, Інструкція встановлює єдиний порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинене кримінальне правопорушення і матеріалів самостійного виявлення слідчим, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Визначений єдиний порядок поширюється на діяльність працівників органів прокуратури, які в межах компетенції мають відповідні повноваження щодо: приймання заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення; реєстрації у відповідній книзі обліку заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення; розгляду заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та визначення підстав щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Своєю чергою, приписами ст. 214 КПК України врегульовано процедуру початку досудового розслідування.
Так, відповідно до чч. 1, 2 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно з ч. 1 ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.
З метою належної організації діяльності, визначення більш чіткого механізму проведення такої роботи наказом Генерального прокурора України від 3 грудня 2012 р. № 125 затверджено вищевказану Інструкцію.
Приписами п. 3.5 Інструкції № 125 передбачено, що керівник органу прокуратури районного рівня або його заступник вчиняє одну з таких дій: самостійно вносить відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявами, повідомленнями, що надійшли до органу прокуратури або на підставі рапорту, складеного за результатами наглядової перевірки; визначає у формі резолюції слідчого прокуратури або прокурора для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування або передачі з дотриманням правил підслідності наявних у нього матеріалів до органу досудового розслідування.
Заяви, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення, що віднесені до підслідності органів прокуратури та надійшли на розгляд прокуратур Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, спеціалізованих прокуратур на правах обласних, Генеральної прокуратури України, керівниками підрозділів апаратів направляються для організації досудового розслідування з дотриманням територіального принципу до прокуратури відповідного рівня.
Рішення про передачу таких заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчими прокуратур Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, спеціалізованих прокуратур на правах обласних, Генеральної прокуратури України, приймається керівниками органу прокуратури (п. 3.6 Інструкції № 125).

За заявами, повідомленнями про вчинені кримінальні правопорушення, що не підслідні органом прокуратури, але надійшли на розгляд прокуратур обласного рівня чи Генеральної прокуратури України керівники структурних підрозділів апаратів організовують роботу щодо скерування їх відповідно до міських, районних, міжрайонних, міжрайонних, районних у містах та прирівняних до них прокуратур, прокуратур обласного рівня за територіальною юрисдикцією (п. 3.7 Інструкції № 125).

Заяви, повідомлення про кримінальні правопорушення, що надійшли до міських, районних, міжрайонних, районних у містах та прирівняних до них прокуратур, прокуратур обласного рівня, але вчинені на території іншого міста, району, району в місті, області, за дорученням керівника цих прокуратур або керівника структурного підрозділу прокуратури обласного, міського (з районним поділом) рівня з дотриманням територіального принципу направляється до відповідної прокуратури через прокурора вищого рівня (п. 3.8 Інструкції № 125).

Таким чином, реєстрація кримінальних правопорушень шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР, а також реєстрація осіб, які їх учинили, слідчим (прокурором), під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення, не суперечить положенням ст.ст. 214, 218 КПК України.

Отже, направлення заяви ОСОБА_4 прокуратурою Запорізької області за належністю до Запорізької місцевої прокуратури № 1 для організації її розгляду, та для прийняття рішення в порядку ст. 214 КПК України відповідає вищезазначеним положенням кримінального процесуального закону та Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, затвердженої наказом Генерального прокурора України від 3 грудня 2012 р. № 125.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

За змістом положень ч. 1 ст. 214 КПК України та ст. 2 КК України, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Слідчий суддя доходить висновку, що Запорізька місцева прокуратура № 1, як орган, на розгляді якого знаходилась заява ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення від 17 листопада 2017 р., мав визначитись, чи містить вона достатні відомості про можливе вчинення кримінального правопорушення, і в залежності від встановленого, прийняти рішення про подальший рух вказаної заяви.

Таким чином, оскільки доводи, які викладені в скарзі ОСОБА_4 не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_4 у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвалу прийнято у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 9 січня 2018 р.

Повний текст ухвали оголошений 15 січня 2018 р. о 13:35 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1