Гайворонський районний суд Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 385/600/17
1-кп/385/84/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2017 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Гайвороні, Кіровоградської області в залі судових засідань Гайворонського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження №0000247 від 10.04.2017 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженки с. Могильне, Гайворонського району, Кіровоградської області, українки, громадянки України, освіта неповна-середня, навчається в 10 класі ЗШ І-ІІІ ступенів с. Могильне, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

законних представників обвинуваченої ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_8 ,

представника служби у справах дітей Гайворонської РДА в Кіровоградській області ОСОБА_9 ,

практичного психолога ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за слідуючих обставин:

10 квітня 2017 року близько 15 год. неповнолітня ОСОБА_11 , будучи ученицею 9 класу Могильненської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, знаходячись в роздягальні даного навчального закладу, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , побачила на лавці поряд з речами своїх однокласників, мобільний телефон марки «Nomi і503 Jump», imel1: НОМЕР_1 , imel2: НОМЕР_2 , чорного кольору.

Достовірно знаючи, що виявлений нею телефон має власника, розуміючи, що йому відоме його місцезнаходження, але він тимчасово вибув з-під контролю власника, неповнолітня ОСОБА_11 , керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, шляхом вільного доступу, таємно викрала чуже майно, а саме: мобільний телефон марки «Nomi і503 Jump», чорного кольору, вартістю 780 грн., в якому знаходилась SIM-картка мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_3 , вартістю 25 грн., власником якого являється ОСОБА_12 та перебував у тимчасовому користуванні його доньки ОСОБА_13 .

Одержавши можливість вільно розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд, неповнолітня ОСОБА_11 одразу вимкнула мобільний телефон, з метою приховування злочину та уникнення відповідальності за його вчинення, та поклала собі під одяг для зберігання, залишивши територію школи, а в подальшому викинула SIM-картку мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_3 , яка знаходилася в телефоні.

Цього ж дня, 10 квітня 2017 року близько 17 год. неповнолітня ОСОБА_11 безоплатно передала викрадений мобільний телефон марки «Nomi і503 Jump», чорного кольору, своєму знайомому неповнолітньому ОСОБА_14 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не повідомивши його про протиправний спосіб одержання вказаного майна, а останній 17.04.2017 року передав свідкові ОСОБА_15 для користування.

В ході досудового розслідування 24.04.2017 року працівниками Гайворонського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області проведено огляд місця події - територія АДРЕСА_3 , в ході якого ОСОБА_15 добровільно видав мобільний телефон марки «Nomi і503 Jump», imel1: НОМЕР_1 , imel2: НОМЕР_2 , чорного кольору, який був в його користуванні та вилучений як речовий доказ у кримінальному провадженні.

Своїми умисними діями неповнолітня ОСОБА_3 заподіяла потерпілому ОСОБА_12 матеріального збитку на загальну суму 805 грн., що становить середньо ринкову вартість викраденого майна згідно висновку товарознавчої експертизи від 25.04.2017 року.

Допитана в судовому засіданні неповнолітня обвинувачена ОСОБА_3 , визнала себе винною повністю. Пояснила, що в квітні 2017 року, точної дати зараз не пам`ятає, близько 15 год. була в школі у роздягальні, де побачила на лавці мобільний телефон Nomi, чорного кольору. Вона знала, що цей телефон належить ОСОБА_16 . Тоді вона взяла його та одразу вимкнула. Потім вона передала цей мобільний телефон своєму знайомому ОСОБА_14 . В скоєному розкаюється, просить звільнити її від покарання та передати під нагляд матері.

Потерпілий ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що має телефон Nomi, яким користується його дочка ОСОБА_17 . В квітні 2017 року ОСОБА_17 прийшла зі школи та розповіла, що в неї викрали телефон. Після цього він повідомив про дану подію в поліцію. Приблизно через місяць йому працівники поліції повернули його телефон. Претензій до обвинуваченої не має.

Законний представник неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_6 , пояснила, що є рідною матір`ю обвинуваченої. Проживає разом з нею. З її дочкою раніше жодних подібних випадків не траплялося. Просить передати дочку їй під нагляд.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_14 , пояснив, що знайомий з ОСОБА_18 . Остання під час зустрічі подарувала йому мобільний телефон Nomi, чорного кольору. Він цим телефоном трохи покористувався, а потім поміняв ОСОБА_19 на інший телефон.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_15 , пояснив, що знайомий з ОСОБА_20 . Останній запропонував помінятися телефонами, надавши йому телефон Nomi, чорного кольору. Він погодився. Через деякий час до нього приїхали працівники поліції, які вилучили в нього телефон Nomi, пояснивши, що він крадений.

В ході судового слідства вивчені долучені до матеріалів кримінального провадження документи а саме:

протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (т. 2 а.с. 4), з якого вбачається, що 10.04.2017 року в приміщені школи у ОСОБА_21 було викрадено мобільний телефон;

протокол огляду місця події (т. 2 а.с. 7-8), з якого вбачається, яким чином та звідки викрадено мобільний телефон;

протокол огляду місця події (т. 2 а.с. 32), з якого вбачається, що у ОСОБА_15 виявлено викрадений мобільний телефон;

висновок експерта від 25.04.2017 року (т. 2 а.с. 38-39), в якому вказана середньо-ринкова вартість викраденого телефону та стартового пакета мобільного оператора;

протокол проведення слідчого експерименту та фототаблиці до нього (т. 2 а.с. 86-93), де ОСОБА_3 вказала як вчинила крадіжку мобільного телефона.

Оцінюючи в сукупності надані сторонами докази суд приходить до слідуючого висновку.

В ході судового слідства достовірно встановлено, що ОСОБА_3 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку) і суд кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні від захисника адвоката ОСОБА_8 надійшло клопотання про застосування до неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_3 ст.105 КК України, а саме просить суд звільнити неповнолітню ОСОБА_3 від покарання без визначення його виду і розміру та застосувати до останньої примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі неповнолітньої ОСОБА_3 під нагляд матері ОСОБА_6 .

В свою чергу, законний представник неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_7 та матір обвинуваченої ОСОБА_6 звернулися до суду із заявами про застосування до ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру з передачею останньої на поруки матері, остання запевняє, що вона зможе забезпечити належний контроль та перевиховання дочки.

Відповідно до змісту ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього такий примусовий захід виховного характеру, як передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання.

Відповідно до п.п.7, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15.05.2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п.3 ч.2 ст.105 КК України), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. При цьому строк нагляду, передбачений п.3 ч.2 ст.105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Цей нагляд має здійснюватись, не менш одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним, але не довше, ніж до досягнення особою повноліття.

Відповідно до вимог ст.12 КК України скоєне ОСОБА_3 кримінальне правопорушення класифікується як злочин середньої тяжкості за ч. 1 ст. 185 КК України.

З даних про особу неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_3 встановлено, що вона позитивно характеризується за місцем проживання та за місцем навчання, має достатній рівень розвитку та добрий стан здоров`я, умови її проживання та виховання хороші.

Обставини, які пом`якшують покарання вчинення злочину неповнолітньою, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування майнової шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

З урахуванням встановлених вище обставин та думки прокурора, яка вважає можливим звільнити неповнолітню обвинувачену від покарання із застосуванням до неї примусових заходів виховного характеру та думку інших учасників процесу, які також вважають доцільним звільнити обвинувачену від покарання із застосуванням ст.105 КК України, суд вважає, що ОСОБА_3 скоїла злочин середньої тяжкості будучи неповнолітньою, позитивно характеризується як за місцем проживання так і за місцем навчання, щиро розкаялася у скоєному та відшкодувала шкоду потерпілому, тобто її поведінка стала бездоганною, що дає підставу суду дійти висновку, що обвинувачена на час постановлення вироку не потребує застосування покарання та її можливо звільнити від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру з передачею неповнолітньої ОСОБА_3 під нагляд матері ОСОБА_6 ..

Строк передачі неповнолітньої під нагляд матері, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітньої тривалістю один рік.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід до неповнолітньої обвинуваченої не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 105 КК України,

ст.ст. 373-376, 484-497 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_22 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.185 КК України та на підставі ч.1 ст.105 КК України звільнити ОСОБА_22 від покарання із застосуванням примусового заходу виховного характеру передбаченого п.3 ч.2 ст.105 КК України у виді передачі неповнолітньої ОСОБА_3 під нагляд матері ОСОБА_6 строком на один рік.

Після вступу вироку в законну силу речові докази:

- Коробку від мобільного телефона марки «Nomi і503 Jump» та мобільний телефон марки «Nomi і503 Jump», imel1: НОМЕР_1 , чорного кольору, які передані на зберігання ОСОБА_12 залишити як власнику.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області через Гайворонський районний суд протягом 30 діб після проголошення.

Учасники судового провадження отримують копію вироку в порядку ч. 6 ст. 376 КПК України .

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, захиснику, законному представнику, потерпілому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1

01.09.2017