Справа № 372/3611/17
Провадження №1-кп-277/17
У Х В А Л А
29 листопада 2017 року Обухівський районний суд Київської області в складі колегії суддів :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

перекладача ОСОБА_15 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000260 від 24.04.2017 року, відносно ОСОБА_12 у вчинені злочинів, передбачених ч.4 ст. 27, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 146, ч.3 ст. 369 КК України, ОСОБА_13 у вчинені злочинів, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 146, ч.4 ст.27,ч.3 ст. 369 КК України та ОСОБА_14 у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст. 27, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 146, ч.4 ст. 27, ч.3 ст. 369 КК України,

В С Т А Н О В И В :
24.11.2017 року до Обухівського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000260 від 24.04.2017 року, відносно ОСОБА_12 у вчинені злочинів, передбачених ч.4 ст. 27, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 146, ч.3 ст. 369 КК України, ОСОБА_13 у вчинені злочинів, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 146, ч.4 ст.27,ч.3 ст. 369 КК України та ОСОБА_14 у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст. 27, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 146, ч.4 ст. 27, ч.3 ст. 369 КК України.
Справу було передано для розгляду колегії суддів у складі головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

В підготовчому судовому засіданні судді ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . ОСОБА_3 подали заяви про самовідвід від розгляду вказаного обвинувального акту, посилаючись на те, що є потреба у усуненні будь-яких сумнівів учасників процесу та громадськості у неупередженості та об`єктивності вирішення справи з огляду на посадове становище одного із обвинувачених станом на час вчинення злочину.

Прокурор та представники потерпілого не заперечили.

Захисники заперечили.

Обвинувачений ОСОБА_14 поклався на розсуд суду.

Інші обвинувачені підтримали думку захисників.

Вирішуючи питання про можливість подальшої участі суддів у розгляді цієї справи суд приймає до уваги наступне.

Відповідно до обвинувального акту один із обвинувачених ОСОБА_14 станом на час вчинення злочину займав посаду начальника Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області.

Протягом певного часу до затримання в межах цього кримінального провадження в силу службового становища начальник Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_14 неодноразово спілкувався зі суддями Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 з службових питань, тому за їх твердженнями, не ос пореними учасниками цього кримінального провадження, у них виникли робочі, а також нормальні людські стосунки із обвинуваченим у цій справі ОСОБА_14 .

Згідно п.4 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно ч.1 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Відповідно до практики ЄСПЛ при розгляді справи має забезпечуватися суб`єктивний критерій неупередженості (безсторонності) суду. У сторони мають бути відсутні будь - які побоювання у безсторонності суду. Кожна із сторін вправі сподіватися на об`єктивне рішення у справі.

Так, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в його упередженості (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK).

Європейський суд з прав людини визнає, що підставою відводу судді може бути як реальне існування обставин, які свідчать про упередженість суду, так і суб`єктивне переконання сторони у їх наявності, наслідком чого може бути відвід складу суду від розгляду справи.

У справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказав, що об`єктивна неупередженість суду полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників цивільного процесу.

При цьому, у справі «Морріс проти Об`єднаного королівства» Європейський суд з прав людини пояснив: Щодо питання безсторонності існує два аспекти цих вимог. По-перше, суд має бути суб`єктивно вільним від особистої упередженості чи необ`єктивності. По-друге, він має також безстороннім з об`єктивного погляду, для чого він має надати істотні гарантії, аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви стосовно цього.

Згідно п.п.49,53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (заява N 33949/02) відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п.38). З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).

Суд вважає, що відносини, які склалися між членами колегії як суддями, які розглядають справу та обвинуваченим ОСОБА_14 , який обвинувачується у вчиненні злочину перебуваючи на посаді керівника органу поліції в межах юрисдикції цього ж суду, унеможливлюють їх участь у вирішенні цієї справи, оскільки на думку стороннього спостерігача можуть викликати сумніви у безсторонньості та неупередженості суду, можуть з достатнім ступенем вірогідності знизити рівень довіри, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві, зокрема серед мешканців міста Обухів та Обухівського району Київської області, тобто в межах юрисдикції суду, що розглядає справу та одночасно органу поліції, керівником якого був один із обвинувачених.

Відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Враховуючи викладене вище, суд вважає доцільним з метою запобігання виникненню при подальшому розгляді справи щонайменших сумнівів в об`єктивності та неупередженості суддів, уникнення можливих суджень учасників судового процесу про безсторонність судді, недопущення в подальшому невірного сприйняття рішення суду по суті справи, забезпечення ефективності розгляду даної справи, уникнення будь-яких сумнівів учасників процесу та громадськості у об`єктивності, законності і обґрунтованості вирішення справи, а відтак і правосудності судового рішення, враховуючи необхідність забезпечення обвинуваченим права на справедливий суд, усунення підстав для можливих висновків щодо небезсторонності складу суду, заяви про самовідвід слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Заяви суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про самовідвід задовольнити.

Відвести суддів Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від участі у розгляді обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000260 від 24.04.2017 року, відносно ОСОБА_12 у вчинені злочинів, передбачених ч.4 ст. 27, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 146, ч.3 ст. 369 КК України, ОСОБА_13 у вчинені злочинів, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 146, ч.4 ст.27,ч.3 ст. 369 КК України та ОСОБА_14 у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст. 27, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 146, ч.4 ст. 27, ч.3 ст. 369 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3