Дата документу Справа № 320/7527/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-сс/778/1304/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний номер 320/7527/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали провадження за скаргою ОСОБА_7 на бездіяльність правоохоронних органів, за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 жовтня 2017 року, якою

відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора.

Згідно зі змістом ухвали, заявник ОСОБА_7 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить зобов`язати процесуального прокурора надати суду докази виконання ухвали суду від 04.06.2017 про зобов`язання уповноваженої особи Мелітопольського ВП ГУНП внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_7 від 19.04.2017 та 16.05.2017 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364, ч.1, 356 КК України, а також докази виконання ухвали суду від 01.08.2017 про зобов`язання слідчого Мелітопольського ВП ГУНП ОСОБА_8 , який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001018 від 02.03.2017, відібрати пояснення від ОСОБА_7 за фактом поданої ним заяви 21.02.2017 про вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 слідчий суддя зазначив, що бездіяльність процесуального прокурора чи слідчого, на які посилається у своїй скарзі ОСОБА_7 , у даному випадку не підлягають оскарженню в порядку ч.1 ст.303 КПК України, тому відсутні підстави для відкриття провадження у справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 , не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, вважає її незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. Апелянт вважає, що ухвала слідчого судді перешкоджає подальшому провадженню, тому вона підлягає обов`язковому скасуванню. Просить скасувати ухвалу слідчого судді та направити справу до суду першої інстанції для відкриття кримінального провадження.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про сутність судового рішення та доводи апеляційної скарги; прокурора, яка вважала ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_7 не підлягає задоволенню.
У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак, Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини» від 12 липня 2001 року).
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування передбачений Параграфом 1 Глави 26 Кримінального Процесуального Кодексу України (статті 303-308).
Як правильно було зазначено в ухвалі слідчого судді, ч.1 ст.303 КПК України встановлений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження. З огляду на положення частини другої цієї ж статті, вказаний перелік є вичерпним.
Апелянт зазначив, що він оскаржував бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, однак зі змісту його скарги випливало, що попередніми ухвалами слідчих суддів вказане питання вже розглядалося і слідчого/прокурора було зобов`язано внести відомості до ЄРДР. Було зроблено правильний висновок, що слідчий суддя в рамках КПК України, не має повноважень зобов`язати слідчого/ прокурора вчинити дії, які ОСОБА_7 прохав зобов`язати їх вчинити (надати суду докази виконання ухвал та ініціювати питання порушення кримінальних справ за ст.ст.364, 365, 367, 382 КК України). Зміст скарги ОСОБА_7 міг опосередковано стосуватися не дотримання розумних строків під час проведення досудового розслідування (з огляду на ту обставину, що ОСОБА_7 не має інформації про хід досудового розслідування), однак і ці вимоги не охоплюються положенням ч.1 ст. 303 КПК України. Зі скарги ОСОБА_7 не зрозуміло, чи звертався він із запитами до слідчого/прокурора на предмет виконання ухвал слідчих судів і надання йому інформації про внесення відомостей в ЄРДР за його заявами, відтак його твердження про те що відомості за його заявами не були внесені до ЄРДР, а ухвали слідчих суддів не виконанні, є з огляду на відсутність доказів, фактично припущенням останнього.
Подання скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягають оскарженню, у відповідності до ч.4 ст.304 КПК України є підставою для відмови слідчим суддею у відкритті провадження за нею.
При цьому, згідно ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора (які не зазначені в ч.1 ст.303 КПК України) можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Аналіз зазначених положень КПК України крізь призму практики ЄСПЛ свідчить про те, що права ОСОБА_7 як заявника (чи то потерпілого) на оскарження такого роду бездіяльності, на цій стадії процесу обмежене національним законом, однак воно не зводиться нанівець, адже може бути реалізовано на іншій стадії процесу підготовчому судовому засіданні, а недотримання розумних строків під час досудового розслідування, відповідно до положень ст. 308 КПК України, може бути оскаржено прокурору вищого рівня.

Доводи апелянта про те, що його скарга не була розглянута впродовж 72 годин з моменту її надходження до суду, лише частково слушними, однак не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, адже правильність висновків слідчого судді щодо підстав відмови у відкритті провадження не спростовують. Крім того положення ч.2 ст.306 КПК України стосується строку розгляду скарги на бездіяльність (тобто розгляду скарги по суті). У вказаному ж випадку, скарга слідчим суддею по суті не розглядалась, а нею приймалося рішення щодо підстав для відкриття провадження. Також слід зазначити що остання годи для розгляду скарги ОСОБА_7 припадала на вихідний день, тому через цю обставину, ухвала слідчого судді була винесена у наступний робочий день в понеділок 17.10.2017.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Окремо слід зазначити, що сама апеляційна скарга ОСОБА_7 , викладена в формі міркувань, і фактично зводиться до незгоди з прийнятим рішення слідчого судді. Вимоги викладені загальними фразами, посилання на відповідні положення процесуального і матеріального Закону зроблені в хаотичному порядку, в резолютивній частині апелянт, просить апеляційний суд вчинити дії, які не належать до його компетенції направити матеріали справи до суду першої інстанції для відкриття кримінального провадження стосовно протиправних дій Мелітопольської прокуратури і поліції.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
апеляційну скарга ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 жовтня 2017 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора, залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4