Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2018 року
м. Київ

Провадження № 51-3476ск18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , на вирок Апеляційного суду міста Києва від 11 січня 2018 року стосовно ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:
статтею 427 КПК визначено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга.
Перевіривши скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що захисником не дотримано вимог пунктів 1, 4 ч. 2, частин 4, 6 ст. 427 КПК, відповідно до яких: у касаційній скарзі зазначаються найменування суду касаційної інстанції та обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; якщо касаційну скаргу подає захисник, до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу; до касаційної скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Так, касаційна скарга захисника не містить найменування суду касаційної інстанції відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 3 КПК.
Посилаючись на істотні порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону та на невідповідність призначеного ОСОБА_5 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого внаслідок суворості, захисник у касаційній скарзі не наводить обґрунтування незаконності вироку апеляційного суду з наведених підстав відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК із урахуванням положень статей 370, 374, 404, 412, 414, 412 цього Кодексу і статей 50, 65, 66 КК

у їх взаємозв`язку, а також не посилається на жодну з безумовних підстав для скасування цього судового рішення згідно з ч. 2 ст. 412 КПК. У тому числі він

не зазначає, у чому полягає явна несправедливість призначеного ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 121 КК у виді позбавлення волі на строк 5 років та чому призначене покарання є надто суворим із огляду на його вид і розмір. Натомість захисник просить суд касаційної інстанції застосувати до покарання, призначеного засудженому апеляційним судом, положень ст. 75 КК, які регулюють питання звільнення від покарання та його відбування і не є підставою для зміни судового рішення, на яку посилається у касаційній скарзі захисник.
Захисник не долучив до касаційної скарги її копій з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження й усім учасникам судового провадження.

Крім того, до касаційної скарги захисником не додано усіх оформлених належним чином документів, що підтверджують його повноваження відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 3, ч. 1

ст. 50 КПК.
Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до положень ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування та недотримання вимог ст. 427 цього Кодексу перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків (захисник має підтвердити, що не пропустив такого строку при повторному зверненні до суду).
Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, суд
п о с т а н о в и в:
залишити без руху касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 та встановити п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3