Справа № 308/5933/13-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю
прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого - ОСОБА_4

представника Ужгородського МРВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства Юстиції ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород подання інспектора Ужгородського МРВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства Юстиції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , засудженого 22.11.2013 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки, -
ВСТАНОВИВ:
Інспектор Ужгородського МРВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства Юстиції звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначеного вироком від 22.11.2013 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області. Подання мотивоване тим, що вирок Ужгородського міськрайонного суду від 22.11.2013 року відносно ОСОБА_4 надійшов 10.11.2014 року на виконання до Ужгородського міськрайонного відділу КВІ в Закарпатській області . 05.10.2016 року, 14.10.2016 року та 18.10.2016 року на виклики, які було направлено поштою, гр-н ОСОБА_4 не з`явився. Враховуючи , що засуджений ОСОБА_4 без поважних причин не виконує покладені на нього судом обов`язки, а саме: не з`явився в органи кримінально-виконавчої системи для реєстрації, у зв`язку з чим просив вирішити питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_4 і направлення для відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , призначеного вироком Ужгородського міськрайонного суду від 22.11.2013 року.

В судовому засіданні представник Ужгородського МРВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства Юстиції підтримав подання в повному обсязі з підстав викладених у ньому та просив його задовольнити з мотивів, викладених у ньому.

ОСОБА_4 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні подання, пояснив суду, що відбував покарання у виправній колонії у зв`язку з чим вважав, що він відбув повністю і покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду, а тому після відбуття покарання і після лікування не з`являвся в органи пробації.

Прокурор в судовому засіданні подання не підтримала, вказала, що як вбачається з матеріалів подання засуджений відбував покарання у виправних колоніях та перебував на стаціонарному лікуванні, у зв`язку з чим фізично не мав можливості з`являтісь для реєстрації в органи пробації. Окрім того звернула увагу суду на те, що на час розгляду подання сплив іспитовий строк у зв`язку з чим просила відмовити у задоволенні подання.

Дослідивши матеріали подання, заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.11.2013 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджено за ч.2 ст.186 КК України до 4 -х років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 , звільнено від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 3 /трьох/ років іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням відповідно до ст.76 КК України на засудженого ОСОБА_4 , обов`язків періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Пунктом 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст.539 цього кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України, питання які виникають під час та після виконання вироку вирішується судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до ст.166 КВК України, у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягненняі свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбуванняпризначеного покарання.
Аналіз вищенаведених норм закону та приписів ст. 166 КВК України свідчить про те, що подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням вноситься до суду у разі: 1) розяснення засудженому порядку виконання обовязків, покладених на нього судом, після чого він вчиняє дії, що свідчать про його небажання стати на шлях виправлення (не виконує покладені на нього обовязки та систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення (вчинення трьох і більше таких правопорушень протягом іспитового строку)); 2) застосування до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням; 3) протягом призначеного судом іспитового строку.
Невиконанням обов`язків вважається також - коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.
Проте, підставою для направлення засудженого для відбуття покарання є не лише формальне невиконання покладених на нього обов`язків, а таке невиконання, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення.
Також, на це звертає увагу Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а саме, згідно з ч.2 ст.78 КК суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Згідно оглянутих судом матеріалів подання вбачається ,що вирок Ужгородського міськрайонного суду від 22.11.2013 року відносно ОСОБА_4 надійшов 10.01.2014 року на виконання до КВІ Ужгородського району ВДПтС України в Закарпатській області.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 з`являвся на реєстрацію до КВІ Ужгородського району ВДПтС України в Закарпатській області до вересня 2014 року, що стверджується листком реєстрації.

Судом встановлено, що вироком Тернопільського міськрайонного суду від 14.01.2015 року ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.122 КК України до одного року позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу затримання 25.09.2014 року.
Відповідно до довідки Жовтневської ВК УДПСУ в Хаоківській області від 04.02.2016 року ОСОБА_4 , звільнений за відбуттям строку покарання 25.09.2015 року.
Отже, ОСОБА_4 у період з часу затримання 25.09.2014 року по 25.09.2015 року фізично не мав можливості з`являтись на реєстрацію в органи пробації.
Окрім того, судом встановлено, що ОСОБА_4 у період з 15.10.2015 року по 30.05.2016 року знаходився на стаціонарному лікуванні у обласній психіатричній лікарні с. Вільшани, що стверджується даними довідки від 21.09.2016р. № 73, що стало причиною неявки ОСОБА_4 на реєстрацію в органи пробації.
Натомість, в судовому засіданні не встановлено порушення обставин, які свідчать про умисне небажання засудженого ОСОБА_4 стати на шлях виправлення.
Предстаником Ужгородського МРВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства Юстиції і доданими до подання матеріалами не підтверджено, що ОСОБА_4 скоїв дії, які свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
При оцінці викладених обставин, суд не вбачає достатніх підстав для скасування звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до ч.1,2 ст. 166 КВК України та п.п. 5.2, 5.3. розділу 4 «Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань» № 270/1560 від 19 грудня 2003 року у разі ухилення засудженої особи, звільненої від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на неї судом, кримінально-виконавча інспекція застосовує до неї застереження у вигляді письмового попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у вигляді письмового попередження, то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.
Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням надсилається до суду протягом місяця після встановлення таких фактів. До суду разом з поданням надсилаються особова справа та всі матеріали, що свідчать про невиконання засудженою особою покладених на неї судом обов`язків, притягнення до адміністративної відповідальності, ухилення від контролю за її поведінкою.
Відповідно до ст. 78 КК України, необхідною умовою скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням засудженого для відбування призначеного покарання є систематичне вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. У цьому випадку кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що скасування звільнення від відбування покарання є погіршенням стану засудженого, а отже умисне невиконання покладених судом обовязків, повинно було ретельно перевірено працівниками відділу пробації, на яких законом покладений обовязок контролю за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням.
Крім того, судом встановлено, що іспитовий строк, на який засудженого ОСОБА_4 було звільнено від відбування покарання, закінчився .
З огляду на викладене, враховуючи, що наявні матеріали переконливо і в достатній мірі не свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, що і є необхідною та достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання, іспитовий строк, на який засудженого ОСОБА_4 було звільнено від відбування покарання, закінчився , а скасувати випробувальний термін, який вже закінчився в листопаді 2016 року неможливо, а тому підстав для задоволення подання немає.

Керуючись ч.2 ст. 78 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України,
УХВАЛИВ:
В задоволенні подання старшого інспектора Ужгородського МРВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства Юстиції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Матеріали особової справи №6/75 - 2014 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повернути до Ужгородського МРВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства Юстиції.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 7 діб з моменту її проголошення.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1