Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2018 року
м. Київ

Провадження № 51-4421ск18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 серпня 2017 року й ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 27 грудня 2017 року стосовно

ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:
статтею 427 КПК визначено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для зміни чи скасування судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав необхідно керуватися статтями 412414 КПК.
Перевіривши скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що потерпілим не дотримано положень п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, відповідно до яких касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Зазначаючи у касаційній скарзі про порушення місцевим і апеляційним судами норм матеріального та процесуального права та про невідповідність призначеного ОСОБА_5 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого внаслідок м`якості, потерпілий не наводить обґрунтування незаконності рішень цих судів відповідно до ч. 2 ст. 438 цього Кодексу, з урахуванням положень статей 370, 374, 412-414, 404, 419 КПК та статей 50, 65, 75, 76 КК у їх взаємозв`язку;

не вказує, яким чином ці порушення вплинули чи могли вплинути на законність чи обґрунтованість рішень судів першої й апеляційної інстанцій. Натомість потерпілий зазначає про однобічність і неповноту судового розгляду, а також про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перегляду суду касаційної інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 відсутнє обґрунтування щодо виду і розміру, призначеного ОСОБА_5 покарання відповідно до ст. 414 КПК.
Усупереч п. 6 ч. 2 ст. 427 КПК потерпілий не долучив до касаційної скарги її копій з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження й усім учасникам судового провадження.
Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до положень ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування та недотримання вимог ст. 427 цього Кодексу перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків (потерпілий має підтвердити, що не пропустив такого строку при повторному зверненні до суду).
Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, суд
п о с т а н о в и в:
залишити без руху касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 та встановити п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3