Номер провадження: 11-сс/785/1704/17
Номер справи місцевого суду: 496/3489/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 03.10.2017 року, якою відносно:
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, є громадянином України, одруженого, працюючого водієм КП АСТ м. Одеси, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- якому оголошено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України відмовлено в застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту,
встановив:
Зазначеною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погодженого з заступником керівника Іллічівської місцевої прокуратури, про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 із покладенням на нього обов`язку прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою, строком на два місяці.
Мотивуючи відмову в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обираючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя послався на те, що слідчий та прокурор довели наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у замаху на умисне вбивство, але не довели наявність доказів на обґрунтування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти доведеним під час розгляду справи ризикам.
Слідчий суддя зазначив також, що підозрюваний має постійне місце проживання, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності та позитивно характеризується.
З таких підстав, слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.
Прокурор у апеляційній скарзі зазначив, що ухвала слідчого судді є незаконною з таких підстав:
- слідчий суддя безпідставно дійшов висновку про недоведеність прокурором наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, адже у клопотанні та під час судового розгляду, по кожному ризику окремо, було зазначено, що підозрюваний: може переховуватись від досудового розслідування та суду, про що свідчить та обставина, що після вчинення злочину він зник у невідомому напрямку, викинувши знаряддя злочину мисливську рушницю; незаконно впливати на потерпілого та свідків, оскільки проживає поряд з ними; може вчинити інше кримінальне правопорушення, адже він не довів свій умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі.
Посилаючись на такі доводи, прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу і просив її задовольнити, підозрюваного та захисника, які заперечували проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновків про таке.
Відповідно до приписів ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Як видно з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінально-процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали, а доводи апеляційної скарги прокурора є надуманими і суперечать фактичним обставинам справи.
Так, слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України є обґрунтованою.
Згідно з приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Разом з тим, слідчий суддя обґрунтовано зазначив в ухвалі, що в судовому засіданні слідчий та прокурор не довели обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а твердження прокурора про те, що ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, може вчинити новий злочин, незаконно впливати на свідків та потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є припущенням, адже слідчий та прокурор, окрім загальних формулювань, не надали доказів на підтвердження наявності зазначених ризиків.

Отже, оскільки на даній стадії досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, суд апеляційної інстанції вважає що рішення слідчого судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, є обґрунтованим.
Доводи прокурора про наявність підстав для застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу (тримання під вартою) апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на беззаперечних доказах.
Більш того, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції було встановлено, що з моменту застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, останній його не порушував.
Відповідно до приписів ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:
1) залишити ухвалу без змін;
2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали слідчого судді немає.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 194, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:
Апеляційну скаргу заступника керівника Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 03.10.2017 року, якою стосовно ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Апеляційного суду Одеської області:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4