18.12.2017 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зарічани Житомирського району Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, не одруженого, не має на утриманні, раніше судимого:
- 11.05.2017 Богунським районним судом м. Житомира за ст. 15 ч. 2, 185 ч. 1, ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2, ст. 185 ч. 2, ст. 70, 75 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
по обвинуваченню за ст. 186 ч. 2 КК України,
з участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
25.06.2017 року приблизно о 08 годині 00 хвилин ОСОБА_5 перебував поблизу будинку №31 що по вул. Чехова в м. Житомирі, де побачив велосипед «Ардіс» червоно- чорного кольору. В цей день, час та місці у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме вищевказаного велосипеда, який належить ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений повторне таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, ОСОБА_5 підійшов до вказаного велосипеда та, пересвідчившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються ніким не поміченими, сів на вказаний велосипед та поїхав на ньому, однак його дії були викриті потерпілою ОСОБА_7 .
В цей час та за вказаних вище обставин, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що його таємні дії помічено потерпілою, а злочинний умисел направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, викрито, незважаючи на вищенаведені обставини, продовживши реалізацію свого злочинного умислу, проігнорувавши вимогу ОСОБА_7 зупинитись, продовжив рух, при цьому пришвидшившись, таким чином залишивши місце вчинення злочину.
В подальшому, ОСОБА_5 утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, таким чином ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 500 грн..
Своїми умисними діями, що виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 186 ч. 2 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих дій, вказав, що дійсно він побачивши велосипед поряд з гаражем, сів на нього та поїхав, на крики потерпілої не звернув уваги. В послідуючому велосипед продав за 300 грн., гроші витратив на власні потреби. Просить суворо не карати, так як зрозумів, що поводився неправильно.
Оскільки в судовому засіданні обвинувачений визнав фактичні обставини вчинення злочину, не оспорює їх, його позиція є добровільною, а тому суд за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів, що підтверджують ці обставини, обмежившись допитом обвинуваченого, роз`яснивши учасникам провадження позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку відповідно до вимог ст. 349 КПК України.
При обранні виду та розміру покарання суд враховує загальні засади при значення покарання, передбачені ст. 65 КК України.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено. Пом`якшуючими обставинами відповідно до ст. 66 КК України суд вважає щире каяття обвинуваченого, сприяння розкриттю злочину.
При призначенні виду та розміру покарання суд також враховує, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, характеризується за місцем проживання посередньо, розкаюється у вчиненому, має молодий вік, а тому суд вважає, що оскільки покарання має на меті також і виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню інших злочинів, розмір покарання можна обрати не у максимальному розмірі, передбаченому санкцією вказаної статті, проте з застосуванням вимог ст. 71 КК України, оскільки злочин було вчинено під час відбуття іспитового терміну за попереднім вироком.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні. Арешт на майно не накладався.
Цивільний позов потерпілої про відшкодування спричиненої матеріальної шкоди підлягає до задоволення, підлягає стягненню на її користь з обвинуваченого 500 грн.
Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд
Визнати ОСОБА_3 винуватим у скоєнні злочину, передбаченому ст. 186 ч. 2 КК України та призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 71 КК України визначити остаточне покарання з врахуванням вироку Богунського районного суду м. Житомира від 11.05.2017 шляхом часткового приєднання невідбутого покарання та призначити остаточне покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Запобіжний захід тримання під вартою залишити до вступу вироку в законну силу.
Строк відбуття покарання рахувати з часу набрання вироком законної сили.
Зарахувати у строк відбуття покарання відповідно до вимог ст. 72 КК України час попереднього ув`язнення з 19 липня 2017 по день набрання вироком законної сили.
Стягнути на користь потерпілої ОСОБА_7 з засудженого на відшкодування матеріальної шкоди 500 (п`ятсот) гривень.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня проголошення, засудженим протягом того ж часу з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

СУДДЯ: ОСОБА_1