1Справа № 335/1847/18 1-кс/335/1301/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 березня 2018 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ТОВ „ФІРМА „АЛЬЯНС ГРУП про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В :
Адвокат ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000086 від 15 лютого 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, № 0000086 від 15 лютого 2017 року ч. 2 ст. 205 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначає, що ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 30.10.2017 року було задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000086 від 15 лютого 2017 року та накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ТОВ „ФІРМА „АЛЬЯНС ГРУП (), № НОМЕР_1 (українська гривня), № НОМЕР_2 (українська гривня), які відкрито в ПАТ КБ „Приватбанк (МФО 305299)., заборонено ТОВ „ФІРМА „АЛЬЯНС ГРУП () проводити видаткові операції по перерахуванню і зняттю грошових коштів з банківських рахунків № НОМЕР_1 (українська гривня), № НОМЕР_2 (українська гривня), які відкрито в ПАТ КБ „Приватбанк (МФО 305299).
Вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною, оскільки вказаний арешт грошових коштів позбавляє можливості підприємство здійснювати свою господарську діяльність. Також вражає, що органом досудового розслідування не доведено, що у період господарської діяльності ТОВ „ФІРМА „АЛЬЯНС ГРУП через вказані банківські рахунки незаконно надходили грошові кошти, або вказані кошти є предметом злочинної діяльності.
В судовому засіданні представник ТОВ „ФІРМА „АЛЬЯНС ГРУП вимоги клопотання підтримав.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання дійшов наступних висновків.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Таким чином, виходячи з наведених положень ст. 174 КПК України, питання про скасування арешту розглядається слідчим суддею за відповідним зверненням осіб, визначених частиною першої цієї статті.
В судовому засіданні встановлено, що прокуратурою Запорізької області здійснюється процесуальний нагляд у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000086 від 15 лютого 2017 року за фактом створення невстановленими особами з метою прикриття незаконної діяльності (надання послуг з мінімізації податкового навантаження та штучного формування схемного податкового кредиту з ПДВ) підприємствам реального сектору економіки.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 30.10.2017 року було задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000086 від 15 лютого 2017 року та накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ТОВ „ФІРМА „АЛЬЯНС ГРУП (), № НОМЕР_1 (українська гривня), № НОМЕР_2 (українська гривня), які відкрито в ПАТ КБ „Приватбанк (МФО 305299), заборонено ТОВ „ФІРМА „АЛЬЯНС ГРУП () проводити видаткові операції по перерахуванню і зняттю грошових коштів з банківських рахунків № НОМЕР_1 (українська гривня), № НОМЕР_2 (українська гривня), які відкрито в ПАТ КБ „Приватбанк (МФО 305299).
Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Натомість, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали від 30.10.2017року про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює доводи клопотання в частині обґрунтованості підстав для скасування раніше накладеного арешту.
Зокрема, згідно із ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
При накладенні арешту на грошові кошти, які перебувають на рахунках ТОВ „ФІРМА „АЛЬЯНС ГРУП слідчим суддею враховано, що метою накладання арешту є забезпечення збереження речових доказів.
Прокурором мотивовані підстави вважати грошові кошти речовим доказом, а саме: всі грошові кошти, які у будь-який час знаходиться на банківському рахунку фіктивного підприємства, тобто юридичної особи, яка з моменту незаконного створення не здійснює правої господарської діяльності, є коштами отриманими внаслідок вчинення кримінального правопорушення фіктивного підприємництва та пособництва в ухиленні від сплати податків, що відповідає положенням ст.98 КПК України, згідно з якою речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З огляду на доводи клопотання, слідчий суддя звертає увагу, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України задля збереження речового доказу арешт накладається на таке майно, що належить будь-якій фізичній чи юридичній особі, тобто не залежно від набуття власником майна статусу підозрюваної особи.
Отже, у відповідності з нормами кримінального процесуального закону у якості заходу забезпечення кримінального провадження накладено арешт на вказане вище майно.
При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що обмеження майнових прав відповідно до ч. 1ст. 170 КПК України має тимчасовий характер і повинно бути негайно припинено, якщо у ході подальшого досудового розслідування або за результатами судового розгляду не підтвердиться, що це майно є об`єктом, доказом злочину.
Як встановлено п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Виходячи з викладеного, враховуючи те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні наразі триває, слідчий суддя, приходить до висновку, що доводи клопотання про скасування арешту не містить належного обґрунтування, яке б надало слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність накладення арешту на грошові кошти, на теперішній час відпала або арешт накладено необґрунтовано, арешт грошових коштів накладено з метою збереження речових доказів, а тому відмовляє в задоволенні поданого клопотання.
За таких обставин, керуючись ст. 170, 174, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ТОВ „ФІРМА „АЛЬЯНС ГРУП про скасування арешту майна - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1