Справа № 755/183/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"19" березня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0016226 від 05.12.2017 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, одруженого, маючого на утримання неповнолітню дитину 2005 року народження, з середньою освітою, офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 , 04.12.2017 року приблизно о 21 год. 12 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, 1, де побачив рекламний банер, який висів на паркані будівельного майданчика. В цей момент, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме рекламного банеру ТОВ «УКР БУД».
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з метою власного протиправного збагачення, ОСОБА_4 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, підійшов до паркану будівельного майданчика, та зірвав рекламний банер.
Після чого, ОСОБА_4 , тримаючи в руках зірваний банер ТОВ «УКРБУД» намагався з місця вчинення злочину зникнути, однак, виконавши всі дії, які він вважав необхідні для доведення кримінального правопорушення до кінця, останній не зміг довести свій злочинний умисел до кінця, так як його протиправні дії були помічені та припинені співробітниками охорони ТОВ «УКРБУД ДЕВЕЛОПМЕНТ».
Своїми протиправними діями, які полягали у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , намагався спричинити ТОВ «УКРБУД ДЕВЕЛОПМЕНТ» , матеріального збитку на загальну суму 2395 гривні 16 копійок.
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаявся у вчиненому.
Крім повного визнання своєї вини у вчинені кримінального правопорушення ОСОБА_4 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.
Покази обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.
Тож, враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України оскільки він своїми умисними діями скоїв закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, спосіб життя (раніше судимий, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працює), ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ст. 185 КК України, у виді громадських робіт.
При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався та підстави для його визначення, на даному етапі, відсутні.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання - у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.
Речові докази у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0016226 від 05.12.2017, а саме: рекламний банер та мішок білого кольору залишити у володінні власників, диск залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
С у д д я : ОСОБА_1