ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9241/17
провадження № 1-кп/753/400/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2018 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0014818 від 29.12.2016 по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, українця, освіта середня, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого:
у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25.12.2016 близько 12 год. 15 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту по вул. Бориспільська, З-Б в місті Києві помітив раніше йому невідому потерпілу ОСОБА_6 , яка також знаходилась на вишевказаній зупинці, при цьому тримавши в правій руці жіночу сумку, з якої виглядав гаманець синього кольору. В цей момент ОСОБА_5 прийняв рішення таємно викрасти майно, яке знаходилось в сумці потерпілої, з метою обернення його на свою користь.
Так, 25.12.2016 року близько 12 год. 20 хв. перебуваючи на зупинці громадського транспорту по вул. Бориспільська, З-Б в м. Києві ОСОБА_5 з метою досягнення свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, викрав з сумки потерпілої ОСОБА_7 майно, а саме: гаманець синього кольору, вартістю 294 грн., в якому знаходилися паспорт на ім`я ОСОБА_6 , пенсійне посвідчення, посвідчення ветерана праці, дві пластикових карти приват банку, які матеріальної цінності для потерпілої не становлять, грошові кошти в сумі 1400 грн.
Після чого ОСОБА_5 викрадений гаманець та грошові кошти, сховавши в одяг в який був одягнений, та тримаючи при собі викрадене з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдали потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 1694 гривень.
Таким чином ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України
Крім того, ОСОБА_5 13.01.2017 близько 19 год. 00 хв. перебуваючи у кіоску «Київ-Хліб» , який знаходиться за адресою: вул. Вербицького, 15 в місті Києві, помітив на полиці мобільний телефон марки «Meizu» модель M3g 16 Gb gold білого кольору у прозорому чохлі, котрий належав ОСОБА_8 , яка працює продавцем у цьому кіоску. В цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний, корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Перебуваючи у кіоску «Київ-Хліб», який знаходиться за адресою: вул. Вербицького, 15 в місті Києві, ОСОБА_5 , реалізуючи свій умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, протиправно з корисливих мотивів, переконавшись що за ним ніхто не спостерігав, поклав до внутрішньої кишені куртки у яку був одягнений, мобільний телефон марки «Meizu» модель M3g 16 Gb gold Imei 1: НОМЕР_1 , Іmei 2: НОМЕР_2 , вартістю 2563 грн. 00 коп. з чохлом прозорого кольору, вартістю 63 грн. 00 коп.
В подальшому ОСОБА_5 , разом з викраденим майном потерпілої ОСОБА_8 із місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши при цьому останній матеріального збитку на загальну суму 2644 грн., 20 коп.
Таким чином ОСОБА_5 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю та суду пояснив, що дійсно 25.12.2016 близько 12 год. 15 хв., перебуваючи на зупинці громадського транспорту по вул. Бориспільська, З-Б в місті Києві він помітив раніше йому невідому потерпілу ОСОБА_6 , яка тримала в правій руці сумку, з якої виглядав гаманець, який він непомітно викрав з її сумки. В середині гаманця знаходились паспорт, пенсійне посвідчення, посвідчення ветерана праці, дві пластикових карти приват банку, гроші в сумі 1400 грн. 13.01.2017 приблизно о 19 год. 00 хв. перебуваючи у кіоску «Київ-Хліб», за адресою: вул. Вербицького, 15 в місті Києві, він помітив на полиці мобільний телефон марки «Meizu» в чохлі, який він непомітно викрав. Найменування та вартості викраденого майна обвинувачений в судовому засіданні не осопорював. У скоєному щиро покаявся.
Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.
Оскільки обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорювали обставин, які стосуються пред`явленого обвинувачення та правильно розуміють зміст цих обставин, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, наслідки якої також роз`яснені учасникам судового провадження, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, проти чого не заперечували учасники судового провадження.
При призначенні покарання суд враховує, що скоєні обвинуваченим кримінальні правопорушення згідно ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, проте перебуває на обліку у лікаря нарколога з 11.02.2002 р. з діагнозом: розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів Синдром залежності, має неповнолітню дитину 2014 р.н. Крім того, при призначенні покарання суд враховує висновок органу пробації, який викладений в досудовій доповіді, складеній відносно обвинуваченого. З висновку вбачається, що ризик повторного вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення є високим, проте ризик небезпеки для суспільства у тому числі для окремих осіб оцінюється як низький. У висновку також зазначено, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі можливе, у тому числі шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням за умови покладення на обвинуваченого певних обов`язків щодо періодичної явки до органу пробації для реєстрації, а також щодо повідомлення органу пробації обвинуваченим про зміну місця проживання, роботи та навчання.
Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, розмір збитків, завданих злочином, які відшкодовані в повному обсязі шляхом повернення викраденого майна, позицію потерпілих, які не наполягали на суворому покаранні обвинуваченого, та відсутність матеріальних претензій до обвинуваченого з їх боку, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути кримінальне покарання за сукупністю злочинів у вигляді позбавлення волі.
Разом з тим в судовому засіданні обвинуваченим було заявлено клопотання про звільнення його від відбування покарання на підставі п. в) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 р.», оскільки він має неповнолітню дитину, 2014 р.н.

Прокурор не заперечувала проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі положень Закону України «Про амністію у 2016 р.».

Відповідно до положень п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 р.» - звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Оцінивши можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі положень Закону України «Про амністію у 2016 р.», суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_5 має неповнолітню дитину, 2014 р.н., не позбавлений батьківських прав, обвинувачується у скоєнні злочинів, який відповідно до ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості. Заборон щодо застосування положень Закону України «Про амністію у 2016 р.» до ОСОБА_5 судом не встановлено.

Таким чином, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі положень п. в) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 р.».

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд,-

ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
-за ч.1 ст. 185 КК України позбавлення волі строком на 1 рік;
-за ч.2 ст. 185 КК України позбавлення волі строком на 2 роки;
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 2 / два/ роки позбавлення волі.
Звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Речові докази:
-гаманець синього кольору, паспорт на ім`я ОСОБА_6 , пенсійне посвідчення, посвідчення ветерана праці, дві пластикових карти приват банку, грошові кошти в сумі 1400 грн. залишити у власності потерпілої ОСОБА_6 ;
-мобільний телефон марки «Meizu» модель M3g 16 Gb gold залишити у власності потерпілої ОСОБА_8 ;
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1