Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/1662/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.04.2018 року

Кагарлицький районний суд

Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику кримінальне провадження № 0000424 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Черняхів Кагарлицького району Київської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освіта середня-спеціальна, не одружений, приватний підприємець, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , абонентський номер мобільного зв`язку НОМЕР_2 ,-

у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 122 ч.1, 125 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

07.10.2015 року, приблизно о 13 годині, ОСОБА_4 перебував у домогосподарстві, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а саме у веранді будинку, де розмовляв разом із сестрою ОСОБА_6 , її чоловіком ОСОБА_7 , братом ОСОБА_8 та його дружиною ОСОБА_9 .

Під час розмови між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 на грунті неприязних відносин, з приводу розподілу прав користування майном яке перебувало у їх та їхньої сестри спільній частковій власності , між ними виникла словесна суперечка. ОСОБА_8 вийшов з приміщення веранди на вулицю, а ОСОБА_4 в цей час з метою заподіяти тілесні ушкодження ОСОБА_8 почав йти за ним на вулицю. Дружина ОСОБА_10 побачивши, що ОСОБА_4 йде за її чоловіком, з метою припинити конфлікт та не допустити бійки, стала спиною до ОСОБА_4 у вхідних дверях веранди та почала просити ОСОБА_4 не чіпати її чоловіка.

В цей час ОСОБА_4 на грунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_9 , діючи умисно, з метою заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_9 один раз вдарив кулаком в область потилиці, а через незначний проміжок часу на ґрунті неприязних відносин до ОСОБА_9 , діючи умисно, з метою заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_9 , вдарив її умисно декілька разів руками по голові, заподіявши таким чином умисне легке тілесне ушкодження ОСОБА_9 у вигляді струсу головного мозку, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Є доведеним, що ОСОБА_4 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілої, чим вчинив злочин, передбачений ст.125 ч.2 КК України.

Також у вказаний вище час, а саме у проміжок часу між нанесенням удару кулаком в область потилиці ОСОБА_9 і нанесенням декількох ударів руками по голові ОСОБА_9 , коли ОСОБА_8 стояв у веранді напроти вхідних дверей будинку, ОСОБА_4 на грунті неприязних відносин до ОСОБА_8 , з приводу розподілу прав користування майном між ними, діючи умисно, з метою заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_8 , умисно вдарив його один раз своєю правою рукою в область лівої щелепи, заподіявши таким чином умисне тілесне ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи зліва яке відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так як не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 день. Є доведеним, що ОСОБА_4 вчинив умисне тілесне ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи зліва яке відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості так як не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 день, чим вчинив злочин, передбачений ст.122 ч.1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 вину не визнав і пояснив, що він дозволив сестрі користуватись 1/3 частиною погреба, а його брат ОСОБА_8 без дозволу почав користуватись цією частиною погреба і тому виникла сварка з братом біля будинку під час якої ОСОБА_8 наніс удар в його сторону, але він ухилився , а другий раз вдарив йому по руці коли він оборонявся. Потерпіла тричі втрачала свідомість і він її не бив. А через деякий час брат ОСОБА_8 перечепився через поріг і впав в веранді будинку. З братом ворожі стосунки з дитинства.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні злочинів підтверджується слідуючими доказами.

Показами потерпілого ОСОБА_8 підтверджується, що він положив 2 мішка моркви в погреб будинку який належить йому , обвинуваченому і їх сестрі в рівних частках і у обвинуваченого виникла неприязнь до нього за ці дії по користуванню погребом і обвинувачений спочатку вдарив кулаком по голові дружину у веранді будинку яка закривала прохід обвинуваченому до нього, так як обвинувачений хотів побити його, а потім правою рукою з кастетом вдарив його в щелепу і він від цього відчув сильний біль. Коли його жінка підбігла, то він ще вдарив жінку по голові. Потім обвинувачений разом з своїм сином повалили його на пол та били .

Потерпіла ОСОБА_9 дала покази, що аналогічні показам потерпілого ОСОБА_8 . Показами свідка ОСОБА_11 підтверджується, що батько йому повідомив по телефону, що його побив обвинувачений з своїм сином і він приїхав з дружиною та бачив поліцію і батьку зробили ренгензнімок і встановили перелом щелепи.

Показами свідка ОСОБА_12 невістки потерпілих підтверджується, що вона приїхала з ОСОБА_11 і своїм чоловіком і потерпілий говорив їй, що його побив обвинувачений.

Свідок ОСОБА_11 син обвинуваченого дав покази про те, що він бачив потерпілого і обвинувачено біля будинку тільки в той час коли вони емоційно розмовляли.

Технічним паспортом на житловий будинок та державним актом на право власності на земельну ділянку підтверджується, що потерпілий, обвинувачений і їх сестра ОСОБА_6 мають у спільній частковій власності житловий будинок з погребом з рівними частками по 1/3 частці за кожним ( а.с.131-135 т.1).

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 14 від 20.05.2016 року наявний струс головного мозку у ОСОБА_9 відноситься до легких тілесних ушкоджень, які призводять до короткочасного розладу здоров`я. Давність виявленого тілесного ушкодження може відповідати даті 7.10.2015 року і могло утворитись від ударів руками в ділянку голови ( а.с.105-106 т.1).

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 28 від 17.08.2016 наявний струс головного мозку у ОСОБА_9 міг утворитися в результаті нанесення потерпілій кількох ударів кулаками в ділянку голови за обставин, показаних нею під час слідчого експерименту і зафіксованих у «Протоколі проведення слідчого експерименту» та «Таблиці зображень до протоколу проведення слідчого експерименту» від 10.08.2016 року.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 9 від 11.03.2016 року, яка почата 11.02.2016 року, ( а.с.100-101 т.1) за даними лише наданої для проведення експертизи медичної документації , неможливо з судово- медичної точки зору об`єктивно підтвердити наявність у ОСОБА_9 будь-яких тілесних ушкоджень і є запис про те, що до закінчення експертизи чоловік потерпілої повідомляв експерта про наявність додаткової медичної документації стосовно потерпілої ОСОБА_9 , але яка не буде надаватись експерту. Суд оцінює цей доказ як недостовірний, так як експерту для проведення дослідження не були надані всі документи про стан здоров`я потерпілої і які надані згідно з висновком судово-медичної експертизи № 28 від 17.08.2016 року. Це додаткові документи , що складені до отримання струсу головного мозку потерпілою і підтверджують наявність хронічного захворювання центральної нервової системи потерпілої судинного ґенезу дисциркуляторної енцефалопатії і документи про стаціонарне лікування потерпілої в період 23.02-7.03.2016 року, тобто під час проведення експертизи, з діагнозом залишкові явища закритої черепно мозкової травми з лікворо- динамічними порушеннями і висновок консультанта невропатолога Київського обласного бюро СМЕ №40 від 21.04.2016 року « Анемнез травми, короткочасність втрати свідомості, характер скарг хворої, дані клініко- неврологічного ( слабкість конвергенції, координаторні порушення, горизонтальний ністагм) і додаткових методів дослідження ( МРТ головного мозку, краніографія ) можуть вказувати на струс головного мозку . Регрес об`єктивної неврологічної симптоматики при струсі головного мозку до 3-х тижнів після події. Тривалість утримання симптоматики більше вказаного строку пов`язане з супутньою ДЕП». Додаткові документи , за виключенням висновку консультанта невропатолога слідчому надав чоловік потерпілої ОСОБА_8 , що підтверджується його заявою на а.с.102 т.1 . Сторона захисту посилається на те, що це є істотним порушенням прав та свобод потерпілої на таємницю про стан свого здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при її медичному обстеженні, так як не було ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до документів, а тому вказані докази є недопустимими. Суд вважає, що відсутні підстави для визнання доказів недопустимими відповідно до положень ст.87 КПК України, так як потерпіла не заявляла суду про істотне порушення її прав та свобод у зв`язку з наданням слідчому вказаних додаткових документів.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_13 пояснив, що підтверджує вказані висновки судово-медичних експертиз, за виключенням висновку судово-медичної експертизи № 9 від 11.03.2016 року, яка проведена за даними лише наданої для проведення експертизи медичної документації і чоловік потерпілої повідомляв про наявність ще медичної документації, але відмовлявся її надати. А тому після надання нової постанови слідчого про проведення експертизи і додаткових документів про стан здоров`я потерпілої і отримання висновку консультанта невропатолога Київського обласного бюро СМЕ він зробив висновком судово-медичної експертизи № 14 від 20.05.2016 року про наявний струс головного мозку у ОСОБА_9 який відноситься до легких тілесних ушкоджень, які призводять до короткочасного розладу здоров`я.

Протоколом проведення слідчого експерименту та таблицею зображень до протоколу проведення слідчого експерименту» від 10.08.2016 року підтверджується, що потерпіла показала , що обвинувачений один раз вдарив її кулаком в область потилиці і декілька разів руками по голові і показала місце спричинення тілесних ушкоджень обвинуваченим її чоловікові у веранді будинку ( а.с.144-152 т.1)

Протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 7.10.2015 року підтверджується , що на момент огляду ОСОБА_8 він був тверезий з наявністю гематом під очима та переломом нижньої щелепи зліва та травмою грудної клітки. ( а.с.12 т.1).

Наявність гематом під очима потерпілого ОСОБА_8 та нанесення йому удару в область нижньої щелепи зліва також підтверджується 7 фотографіями ( а.с. 49-53) які надані слідчому вказаним потерпілим на 4 аркушах , але з заяви потерпілого і розташування на 3 аркушах по 2 фотографії і на 1 аркуші одної фотографії вбачається, що помилково вказано потерпілим в заяві до слідчого про долучення 4 фотографій . Тому відсутні підстави для визнання вказаних доказів недопустимими за заявою сторони захисту.

Повідомленням Кагарлицької ЦРЛ від 16.11.2015 року підтверджується, що 7.10.2015 року до приймального відділення Кагарлицької ЦРЛ за медичною допомогою звертався ОСОБА_8 з діагнозом ЗЧМТ. Струс головного мозку. Забій грудної клітки. Перелом нижньої щелепи зліва.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 69 від 03.12.2015 ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи зліва, садно в ділянці кута рота зліва, синців ділянок повік обох очей. Давність виявлених тілесних ушкоджень може відповідати терміну їх утворення, а саме 07.10.2015. Ушкодження виникли в результаті не менше ніж двох дій тупих предметів з обмежуючими травмуючими поверхнями. Наявний у ОСОБА_8 перелом нижньої щелепи зліва відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості так як він не становить небезпеки для життя потерпілого і призвів до тривалого розладу здоров`я на строк понад 21 день. Окремі взяті садно і синці відносяться до легких тілесних ушкоджень.( а.с. 61-62 т.1).

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 27 від 17.08.2016 за обставин показаних ОСОБА_8 під час слідчого експерименту, а саме в результаті удару кулаком правої руки в ділянку нижньої щелепи зліва, могли утворитися перелом нижньої щелепи в ділянці її тіла зліва та садно в ділянці кута рота зліва. ( а.с.163-164).

Протоколом проведення слідчого експерименту та таблицею зображень до протоколу проведення слідчого експерименту» від 10.08.2016 року підтверджується, що потерпілий показав , що обвинувачений наносив йому удар кулаком правої руки в ділянку нижньої щелепи зліва і показав місце спричинення тілесних ушкоджень обвинуваченим його дружині у веранді будинку.( а.с.137-143 т.1)

Показами свідка ОСОБА_14 , що працює медичним працівником , підтверджується, що 7.10.2015 року ОСОБА_8 просив зробити йому медичну експертизу і казав йому , що обвинувачений бив його в лице і по голові і він бачив ушкодження в області губ потерпілого. Потерпіла ОСОБА_9 казала йому про головну біль, тошноту і головокружіння, посилаючись на те, що має захворювання серця і перехвилювалась. Обвинувачений показував йому тілесне ушкодження на руці і казав побились з братом, але про механізм утворення тілесного ушкодження не розповідав.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що обвинувачений дозволив їй користуватись своєю 1/3 частиною погреба, а їхній брат ОСОБА_8 без дозволу почав користуватись погребом в якому поприбирав її чоловік і тому вона запропонувала обвинуваченому поговорити з братом разом з цього питання і може звернутись в сільську раду для вирішення спору. Між братами виникла сварка біля будинку під час якої ОСОБА_8 наніс удар і зачепив око обвинуваченого, а другий раз вдарив йому по руці . Пізніше вона бачила ОСОБА_8 який лежав на підлозі у веранді будинку і тримав в руках металевий предмет, але не бачила чому він був на підлозі. До потерпілої у неї неприязні відносини, так як вважає, що підбурює до неправомірних дій до брата. Але суд вважає, що вказані показання не є достовірними, так як у свідка неприязні відносини до потерпілого у зв`язку з спором про користування погребом і образливими словами на адресу її чоловіка та у зв`язку з неприязними відносинами до потерпілої. Також під час проведення слідчого експеримента від 10.08.2016 року вона не вказувала, що бачила місце спричинення тілесних ушкоджень потерпілому обвинуваченим і не вказувала, що бачила в руках потерпілого металевий предмет, а тільки вказала де лежав потерпілий на підлозі у веранді.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що він тільки побілив і прибрав частину погреба, а обвинувачений почав користуватись цією частиною без дозволу. Обставин отримання тілесних ушкоджень потерпілими і обвинуваченим він не бачив, але на другий день прийшов обвинувачений і у квітнику знайшов залізний предмет і сказав, що ним потерпілий хотів вдарити , а обвинувачений забрав цей предмет і викинув. Також показав йому синяк на кисті правої руки. Потерпілий ОСОБА_8 обзивав його алкоголіком у зв`язку з спором за користування погребом. Але суд вважає, що вказані показання не є достовірними, так як у свідка неприязні відносини до потерпілого у зв`язку з спором про користування погребом і образливими словами на його адресу зі сторони потерпілого. Також свідок ОСОБА_7 не бачила, що обвинувачений забирав у ОСОБА_8 металевий предмет коли останній лежав на підлозі у веранді. Також суд враховує, що під час проведення слідчого експеримента від 10.08.2016 року він підтвердив, що бачив у веранді будинку потерпілого і обвинуваченого та пішов в будинок коли між ним почалась сварка .

Свідок ОСОБА_15 дав покази про те, що ОСОБА_7 казав йому, що після сутички братів один з братів мав тілесні ушкодження.

Показами свідка ОСОБА_16 підтверджується, що потерпілий говорив йому, що обвинувачений спричинив потерпілому тілесні ушкодження.

Суд вважає, що невизнання обвинуваченим частково своєї вини в судовому засіданні, є способом його захисту з метою зменшення суспільної небезпечності вчинених злочинів. Сторона захисту вказує, що не проведено слідчого експеримента з обвинуваченим і не проведено додаткового рентгенологічного обстеження потерпілого ОСОБА_17 , а тому є сумнів у наявності перелому щелепи у потерпілого і механізму її спричинення. Суд вважає, що отримано достатньо доказів про наявності перелому щелепи у потерпілого, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 69 від 03.12.2015 року який підтвердив експерт ОСОБА_13 в судовому засіданні. Покази обвинуваченого, що потерпілий перечепився і впав на підлогу спростовуються показами потерпілих про те, що тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_18 спричинив обвинувачений, протоколом проведення слідчого експерименту та таблицею зображень до протоколу проведення слідчого експерименту» від 10.08.2016 року підтверджується, що потерпілий показав , що обвинувачений наносив йому удар кулаком правої руки в ділянку нижньої щелепи зліва , висновком судово-медичної експертизи № 69 від 03.12.2015 року про те, що тілесні ушкодження могли утворитись в результаті нанесення потерпілому удару правою рукою в область лівої щелепи, а також показами обвинуваченого про те, що у нього ворожі стосунки до потерпілого з дитинства і потерпілий, на його думку, незаконно користувався погребом.

Також сторона захисту посилається на покази обвинуваченого, що його також бив і син обвинуваченого ОСОБА_11 , але показами потерпілого ОСОБА_8 про те, що саме від удару в щелепу обвинуваченим , а не сином обвинуваченого , він отримав сильний біль в області щелепи підтверджує спричинення тілесних ушкоджень потерпілому саме від удару обвинуваченого.

Також сторона захисту посилається на покази свідка ОСОБА_14 якому потерпіла не говорила про спричинення їй тілесних ушкоджень обвинуваченим. Потерпіла в судовому засіданні пояснила це тим, що не казала, так як вважала, що брати повинні самі домовитись і суд вважає це пояснення відповідає життєвій ситуації в стосунках родичів. При цьому суд враховує, що потерпіла повідомила вказаного свідка про головну біль, тошноту і головокружіння.

Також сторона захисту вказує , що у висновку судово-медичної експертизи № 69 від 03.12.2015 року вказано видалення зубів у потерпілого з номерами 35, 43, 44, 48, 48 хоча у людини всього 32 зуби і вказано, що ренгензнімки були поганої якості, що ставить під сумнів вказаний висновок. Але у стоматології визначена така нумерація постійних зубів і експерту надавались декілька рентгенограм, а не одна: а саме під номер 3 від 7.10.2015 року і під номером 4 від 9.10.2015 року в яких є дані про косовертикальний перелом тіла нижньої щелепи зліва і тільки в рентгенограмах під номером 1 від 7.10.2015 року вказано про погану якість знімка яка також дозволяла визначити про вказаний перелом. ( а.с.62 т.1)

Також з вказаних вище показів обвинуваченого в судовому засіданні і з вказаних вище показів свідка ОСОБА_14 вбачається,що обвинувачений мав тілесне ушкодження у вигляді синця на руці який йому спричинив потерпілий ОСОБА_19 біля будинку 07.10.2015 року, приблизно о 13 годині під час сварки. Ці дії відбулись до спричинення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілим і в іншому місці, не в веранді будинку, а біля будинку і через певний проміжок часу, а тому вказані дії по спричиненню потерпілим обвинуваченому тілесних ушкоджень не були в прямому причинному зв`язку з послідуючими злочинними діями обвинуваченого по спричиненню тілесних ушкоджень потерпілим.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження , керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що ОСОБА_4 слід визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ст. 122 ч.1 КК України, так як він вчинив умисне тілесне ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи зліва яке відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так як не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 день. Також слід визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ст.125 ч.2 КК України, так як він вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілої.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого який задовільно характеризується, до кримінальної відповідальності притягується вперше. Обставин які обтяжують його покарання судом не встановлено. Враховує досудову доповідь.

На підставі викладено суд дійшов висновку про необхідність призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу по ст.125 ч.2 КК України і у виді обмеження волі по ст.122 ч.1 КК України і остаточного покарання у виді обмеження волі та про можливість виправлення засудженого без відбування покарання у виді обмеження волі, і приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням на визначений судом іспитовий строк відповідно до ст.75 КК України. Також на засудженого слід покласти обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ст. 76 КК України і додатково покласти обов`язок , передбачений пунктом 2 ч.2 ст.76 КК України, що є необхідними і достатніми для виправлення особи з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного. Менш суворий вид покарання по ст.122 ч.1 КК України та остаточний вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Потерпілий ОСОБА_8 заявив позов про відшкодування 9192,49 грн. додаткових витрат на придбання медикаментів, лікарських засобів та матеріалів медичного призначення для лікування та відновлення здоров`я та 50000 грн. у відшкодування моральної шкоди, яка полягає у фізичному болі та душевних стражданнях, моральних переживаннях, у порушенні нормальних життєвих зв`язків .

Позов ОСОБА_8 слід задоволити частково. Судом встановлено, що внаслідок злочинних дій обвинуваченого вказаний потерпілий отримав перелом нижньої щелепи зліва і поніс додаткові витрати в розмірі 9067,49 грн. на придбання медикаментів, лікарських засобів та матеріалів медичного призначення для лікування та відновлення здоров`я , що підтверджується чеками та квитанціями на ( а.с.27-35 т.2), а тому на підставі ст.1195 ч.1 ЦК України з обвинуваченого на користь потерпілого слід стягнути вказану суму. В решті вимог на суму 125 грн. слід відмовити, так як це є благодійний внесок ( а.с.26.т2). Також на підставі ст.1168 ч.1 ЦК України слід стягнути 20000 грн. у відшкодування моральної шкоди яка полягає у фізичному болі та душевних стражданнях які зазнав потерпілий внаслідок ушкодження здоров`я злочинними діями обвинуваченого. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд відповідно до ст.23 ч.3 ЦПК України врахував характер порушення, глибину фізичних та душевних страждань, обставини отримання тілесних ушкоджень. В решті позову відмовити, так як більший розмір відшкодування моральної шкоди не доведено потерпілим.

Потерпіла ОСОБА_9 заявив позов про відшкодування 4545 грн. додаткових витрат на придбання медикаментів, лікарських засобів та матеріалів медичного призначення для лікування та відновлення здоров`я так як вона перебувала на стаціонарному лікуванні з 10.10.2015 року по 21.10.2015 року у зв`язку з злочинними діями обвинуваченого та 30000 грн. у відшкодування моральної шкоди, яка полягає у фізичному болі та душевних стражданнях, моральних переживаннях, у порушенні нормальних життєвих зв`язків . Потім збільшила позовні вимоги і просила суд про стягнення з обвинуваченого ще 2441 грн. додаткових витрат на придбання медикаментів, лікарських засобів та матеріалів медичного призначення для лікування та відновлення здоров`я.

Позов ОСОБА_9 слід задоволити частково. Судом встановлено, що внаслідок злочинних дій обвинуваченого вказана потерпіла отримала струс головного мозку і понесла додаткові витрати в розмірі 4401,22 грн. на придбання медикаментів, лікарських засобів та матеріалів медичного призначення для лікування та відновлення здоров`я , що підтверджується чеками та квитанціями на ( а.с.42-45 т.2), а тому на підставі ст.1195 ч.1 ЦК України з обвинуваченого на користь потерпілого слід стягнути вказану суму. В решті вимог на суму 145,95 грн. слід відмовити, так як це витрати не під час стаціонарного лікування і не підтверджені листком призначень лікаря ( а.с.42.т2). Також слід відмовити по збільшеним вимогам на 2441 грн., так як частина витрат понесено до поступлення на стаціонар за відсутності листка призначень лікарем, а частина витрат під час лікування і супутнього захворювання, що не пов`язане з злочинними діями обвинуваченого та за відсутності листка призначень лікарем ( а.с.43-46 т.3). Також на підставі ст.1168 ч.1 ЦК України слід стягнути 10000 грн. у відшкодування моральної шкоди яка полягає у фізичному болі та душевних стражданнях які зазнала потерпіла внаслідок ушкодження здоров`я злочинними діями обвинуваченого. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд відповідно до ст.23 ч.3 ЦПК України врахував характер порушення, глибину фізичних та душевних страждань, обставини отримання тілесних ушкоджень. В решті позову відмовити, так як більший розмір відшкодування моральної шкоди не доведено потерпілим.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

засудив:

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні по ст.ст.122 ч.1, 125 ч.2 КК України та призначити йому покарання по ст.125 ч.2 КК України 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., по ст. 122 ч.1 КК України 1 рік обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів остаточне покарання визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і призначити 1 рік обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, визначивши іспитовий строк 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 слідуючі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Позов задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 9067,49 грн. у відшкодування додаткових витрат на придбання медикаментів, лікарських засобів та матеріалів медичного призначення , 20000 грн. у відшкодування моральної шкоди та 2000 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу адвоката.

Позов задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 4401,22 грн. у відшкодування додаткових витрат на придбання медикаментів, лікарських засобів та матеріалів медичного призначення , 10000 грн. у відшкодування моральної шкоди та 2000 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу адвоката.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд Київської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1