Провадження №1-кп/761/1005/2018
В И Р О К

Іменем України

16 березня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0012004 від 12 жовтня 2017 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, 2017 року народження, працюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 16.11.2009 року за ч.1 ст. 309 КК України на 2 роки позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 2 роки;

-вироком Святошинського районного суду м.Києва від 23.05.2011 року за ч.2 ст. 289 КК України, ст. 71 КК України на 5 років 2 місяці позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 24.07.2014 р. на підставі ЗУ «Про амністію у 2014 році»

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , 11.10.2017 року о 22 годині 30 хвилин перебував за адресою: м. Київ, вул. Данила Щербаківського, 35, неподалік від під`їзду № 1. Перебуваючи за вказаною адресою, останній звернув свою увагу на раніше невідому йому ОСОБА_6 , яка в цей момент йшла до входу у під`їзд № 1. В цей же час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на повторне вчинення корисливого злочину проти власності, а саме на викрадення майна ОСОБА_6 та цінних речей, які, на його думку, могли бути у сумці потерпілої.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення та обернення викраденого майна на свою користь, 11.10.2017 року о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись по вул. Данила Щербаківського, 35, біля під`їзду № 1 в м. Києві та діючи з коірисливих мотивів, з метою подолання можливого опору, коли ОСОБА_6 зайшла до під`їзду, останній увійшов до під`їзду одразу за нею.

Після цього ОСОБА_3 вхопив за ручку сумку потерпілої та розпочав її різко виривати, однак ОСОБА_6 розпочала чинити спротив та не відпускала. В цей момент ОСОБА_3 , перебуваючи у під`їзді № 1 по вул.Д.Щербаківського, 35 у м.Києві, наніс удар кулаком в область лівої сторони обличчя, в область скроні ОСОБА_6 , внаслідок чого остання втратила рівновагу.

Скориставшись цим, ОСОБА_3 різко потягнув сумку на себе, внаслідок чого ОСОБА_6 впала на землю, та, протягнувши ще приблизно два метри, відкрито повторно викрав сумку із застосування насильства, яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє, в якій знаходився мобільний телефон марки «Lenovo» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартість якого становить 300 гривень та грошові кошти в сумі 400 гривень, що належать

ОСОБА_6 всього ОСОБА_3 повторно, відкрито викрав чуже майно із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_6 , на загальну суму 700 грн., після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст. 186 КК України визнав повністю, просив суд обмежити обсяг дослідження доказів та фактичних обставин справи його допитом та дослідженням характеризуючих матеріалів щодо особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню за кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини за кримінальними правопорушеннями, розміру матеріальниї шкоди, яка ніким не оспорюється, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, надав суду показання про те, що дійсно він у жовтні 2017 року ввечері прослідкував за жінкою, яка шла від зупинки громадського транспорту до будинку АДРЕСА_3 . Зайшов за нею у під*їзд жилого будинку та намагався вихопити сумку, але жінка пручалась, а тому він її штовхнув, після чого вона впала, а він вихопив сумку та втік. У вчиненому щиро розкаявся, вказав, що вчинив кримінальне правопорушення, оскільки перебував у скрутному матеріальному стані.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров*я потерпілого, вчинене повторно.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким кримінальним правопорушенням, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченого, мотивацію кримінального правопорушення, та дані про його особу, який одружений, має на утриманні дитину 2017 року народження, працює, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 11.09.2009 р. з діагнозом: розлади психіки і поведінки внаслідок вживання наркотичних та інших психотропних речовин, синдром залежності, під наглядом у лікаря психіатра не перебуває, раніше судимий, за місцем реєстрації характеризується задовільно.

У відповідності до ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , слід визнати його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

У зв*язку із зазначеним, суд приходить до висновку, що достатнім для виправлення обвинуваченого буде призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті кримінального закону.

Між тим, виходячи із фактичної тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети злочину, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення і обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням обвинуваченим кримінального правопорушення, і характеризують поведінку останнього після вчинення кримінального правопорушення, та індивідуальних властивостей обвинуваченого, зокрема його віку, стану здоров`я, способу життя та обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вищенаведене істотно знижує фактичну ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду про можливість звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, тобто можливість його виправлення без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконання покладених на нього судом, у відповідності до ст. 76 КК України, обов`язків.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п*яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовим строком, тривалістю 3 (три) роки, якщо протягом указаного строку він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:

-періодично з*являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Речовий доказ: інформація на диску за вх.№ 29943 від 09.11.2017 р., приєднаний до матеріалів кримінального провадження відповідно до постанови слідчого від 22.11.2017 року залишити зберігатись у матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ: сім-картка мобільного оператора «лайфселл» з номером НОМЕР_3 , приєднана до матеріалів кримінального провадження постановою слідчого від 04.11.2017 року повернути ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1