Провадження № 1-кп/200/320/18
Справа № 200/1376/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0003424, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 25.09.2001 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 місяців, з іспитовим строком на 1 рік на підставі ст.75 КК України;

-27.11.2001 року Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

-30.01.2002 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. Згідно ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком від 27.11.2001 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Звільнився 25.02.2005 року умовно-достроково на невідбутий строк покарання 1 рік 6 місяців 20 днів;

-22.08.2007 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст.309, ч.2 ст.309, ч.2 ст.190, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 05.11.2007 року даний вирок скасовано та справу направлено на новий судовий розгляд. Вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 20.12.2007 року за вказаними статтями призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки та 6 місяців. Звільнився 04.09.2009 року за відбуттям строку покарання;

-31.03.2010 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки та 6 місяців;

-29.09.2010 року Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України, з урахуванням вироку Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 31.03.2010 року, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки та 7 місяців;

-24.02.2012 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.71 КК України приєднано покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 29.09.2010 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки та 2 місяці. 24.04.2014 року звільнився за відбуттям строку покарання;

-18.06.2015 року Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ст.395 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік;

-11.01.2016 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік та 4 місяці. З урахуванням положень ч.5 ст.72 КК України звільнений від відбування покарання, у зв`язку з тим, що строк його попереднього ув`язнення, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, та перевищує строк призначеного йому за цим вироком остаточного покарання на 26 днів, звільнений з -під варти в залі суду;

-30.09.2016 року Заводським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
27 листопада 2017 року приблизно о 15 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 знаходячись у приміщенні супермаркету «Сільпо №205» ТОВ «Сільпо Фуд», розташованого по вул.Європейській, буд.18А в м.Дніпро, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав чуже майно, яке належить ТОВ «Сільпо Фуд», а саме:

-сім плиток шоколаду «Milka» крем з печивом Орео, артикул 659491, вартістю 223 грн. 30 коп., спричинивши ТОВ «Сільпо Фуд» майнову шкоду на вказану суму.

Після чого, з викраденим майном ОСОБА_4 намагався залишити місце злочину, проте виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не зміг його закінчити і розпорядитися викраденим майном з причин, незалежних від його волі, оскільки був затриманий з викраденим майном за касовою зоною супермаркету «Сільпо №205» співробітниками охорони.

Вищезазначені умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.
Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду.

Показами обвинуваченого ОСОБА_4 , який у судовому засіданні свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що 27 листопада 2017 року о 15 год. 20 хв., перебуваючи в приміщенні супермаркету «Сільпо» по вул.Європейській, 18А в м.Дніпро, разом з ОСОБА_6 , побачив шоколад «Milka» крем з печивом Орео, який вирішив таємно викрасти. При цьому, про свій намір викрасти шоколад, ОСОБА_7 не говорив. ОСОБА_8 ніякої участі в скоєнні крадіжки, не приймала. Цей злочин він скоїв один.
З метою викрадення шоколаду з полиць, упевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, взяв з полиці сім плиток шоколаду«Milka» крем з печивом Орео, сховав собі під куртку й направився до кас. На касі, не оплативши вартість шоколаду, вийшов, однак за межами касової зони був зупинений працівниками охорони, які запитали про наявність в нього неоплаченого товару, після чого він зізнався у крадіжці. Далі були викликані співробітники поліції, які по приїзду виявили та вилучили в нього викрадений товар.
В скоєному щиросердно покаявся.
В ході досудового розслідування примусові заходи фізичного та психологічного примусу до нього не застосовувалися.
А також дослідженими письмовими доказами по справі:
Протоколом огляду від 27 листопада 2017 року з фототаблицею, відповідно до якого об`єктом огляду є шоколад «Milka» у кількості 7 шт., добровільно видані ОСОБА_4 ( а.с.8-10), що визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню ( а.с.21) та відповідно до розписки ( а.с.21) повернуті власнику.

Актом інвентаризації ТОВ «Сільпо Фуд» від 27 листопада 2017 року, яким встановлена недостача шоколаду «Milka» у кількості 7 шт. ( а.с.11).

Даними судово-товарознавчої експертизи №3938 від 05 грудня 2017 року, відповідно до висновків якої ринкова вартість 7 плиток шоколаду «Milka» крем з печивом Орео, артикул 659491, станом на 27 листопада 2017 року, складає 223 грн. 30 коп. ( а.с.17-20).

Протоколом перегляду відеозапису з камер відеоспостереження приміщення супермаркету «Сільпо», розташованого по вул.Європейській, буд.18А в м.Дніпро, за участю ОСОБА_4 , в ході якого встановлено обставини скоєння останнім крадіжки (а.с.65-66).

Під час судового розгляду, учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, вищезазначені докази, зібрані в ході досудового розслідування та фактичні обставини справи, встановлені в ході досудового слідства, не оспорюють, правильно розуміють зміст цих обставин, а також у суда немає сумнівів у добровільності такої їхньої позиції, у зв`язку із чим, інші докази відповідно до ст.349 КПК України в суді не досліджувались.

Таким чином, суд вважає повністю доведеним дане обвинувачення ОСОБА_4 , оскільки досліджені вищезазначені докази, які є в матеріалах кримінального провадження, отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_4 винним у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його умисні дії, що виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, вірно кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, за місцем мешкання характеризується позитивно, його відношення до скоєного.

Щире каяття, сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину, суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 .

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги викладене, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 скоїв дане кримінальне правопорушення в період іспитового строку, тобто висновків для себе не зробив, а вчинив новий корисливий злочин, суд вважає, що його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.
Саме таке покарання буде необхідне і достатнє для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчиненню ним нових злочинів.
В той же час, призначаючи обвинуваченому покарання, судом враховуються те, що останній вчинив злочин в період іспитового строку, призначеного за вироком Заводського районного суду м.Запоріжжя від 30.09.2016 року, який суд вважає необхідним враховувати при призначення остаточного покарання.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370-371, 373-376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_9 покарання за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднати не відбуте покарання за вироком Заводського районного суду м.Запоріжжя від 30.09.2016 року й остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки та 1 (один) місяць.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_9 , у вигляді домашнього арешту, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк покарання ОСОБА_9 обчислювати з моменту фактичного затримання.

Речові докази ( а.с.21-22) вважати повернутими власнику ТОВ «Сільпо Фуд», диск із відеозаписом ( а.с.44-45) зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №3938 від 05.12.2017 року в сумі 170 гривень (а.с.16).

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1