Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/4156/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2016 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва, ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Подільського УП ГУНП в м. Києві щодо неповернення тимчасово вилученого майна,
В С Т А Н О В И В :
30.03.2016 заявник, ОСОБА_3 , подав до суду скаргу в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність працівників слідчого Подільського УП ГУНП в м. Києві щодо неповернення тимчасово вилученого майна.
Обгрунтовує тим, що протягом тривалого часу проживає в м. Києві, орендує квартиру, декілька років тому у розмові із знайомими та з засобів масової інформації, йому стало відомо про те, що дуже вигідною справою, в частині отримання прибутків - є зайняття гральним бізнесом. На той час особливого значення вказаному факту не надавав, оскільки йому було відомо, що згідно із ЗУ «Про заборону грального бізнесу в Україні» в Україні забороняється гральний бізнес, тобто діяльність з організації та проведення публічних азартних ігор, що здійснюють організатори публічних азартних ігор з метою отримання прибутку. Вказаний вид діяльності є забороненим та за зайняття казаним видом діяльності настає кримінальна відповідальність. У зв`язку із вказаними обставинами не мав бажання та наміру займатися гральним бізнесом, та порушувати чинне законодавство України, попри те, що вказана діяльність приносить значний прибуток.
Приблизно наприкінці листопада 2015, переглядаючи телевізійні новини, побачив сюжет, в якому виступали прем`єр-міністр України ОСОБА_4 та міністр фінансів України ОСОБА_5 , які повідомили, що підготували урядовий законопроект «Про легалізацію грального бізнесу в Україні». Як було вказано в сюжеті: «За скромними підрахунками глави Міністерства фінансів Наталії Яресько, легалізація грального бізнесу дозволить збільшити надходження до скарбниці на 5 млрд. грн.. на рік та залатати дірки в бюджеті». За словами урядовців цей законопроект вважається як один із основних, оскільки є бюджетоутворюючим документом, в період суспільних потрясінь, проведення воєнних дій в зоні АТО, та інших суспільно-економічних негараздів в Україні.
Після перегляду вказаного сюжету по телевізорові, зацікавився можливістю зайняття гральним бізнесом, оскільки вказаний вид діяльності від підпільного, незаконного діяння переходив у законне русло, та дає можливість легально усім бажаючим, хто відповідає певним вимогам та критеріям займатися ним.
На сайті Міністерства фінансів України ознайомився із законопроектом «Про легалізацію грального бізнесу в Україні», який розроблений Міністерством фінансів України та затверджений прем`єр-міністром України, та оцінив для себе вимоги до організатора азартних ігор та загальні вимоги до організації та проведення азартних ігор.
В подальшому почав відстежувати вказане питання у засобах масової інформації, оскільки мав намір після прийняття відповідного закону займатися веденням грального бізнесу.
11.12.2015 у Верховній Раді України зареєстровано законопроект №3632 "Про детінізацію ринку азартних ігор та забезпечення доходами бюджету з метою виконання соціальних зобов`язань", розроблений Кабінетом Міністрів України. Метою законопроекту є запровадження дієвої системи регулювання грального бізнесу та наповнення державного бюджету, та, водночас, ефективне регулювання рівня доступності ринку азартних ігор для різних категорій населення - що має сприяти підвищенню ефективності боротьби з залежністю громадян від азартних ігор.
Вказаний законопроект подавався урядом як першочерговий та планувався Кабінетом Міністрів України, щоб він був прийнятий разом із Державним бюджетом України на 2016 рік, однак через складні процедури погодження та голосування вказаний законопроект не був прийнятий в цілому о 2016 року.
За період надходження законопроекту до Верховної Ради України він пройшов наступні етапи обговорень та погоджень:
-16.12.2015 Головним науково-експертним управлінням Апарату Верховної ради України складено узагальнюючий висновок: за результатами розгляду у першому читанні законопроект може бути прийнятий за основу з наступним урахуванням висловлених зауважень та пропозицій;
- 28.01.2016 Комітетом Верховної Ради України з питань європейської інтеграції щодо проекту Закону України «Про детінізацію ринку азартних ігор а забезпечення доходами бюджету з метою виконання соціальних зобов`язань» р. № 3632, КМУ) складено узагальнюючий висновок: за результатами розгляду першому читанні законопроект може бути прийнятий за основу з наступним рахуванням висловлених зауважень та пропозицій;
Постановою Верховної Ради України № 974-УІІІ від 03.02.2016 «Про порядок денний четвертої сесії Верховної Ради України восьмого скликання» затверджено порядок денний четвертої сесії Верховної Ради України восьмого кликання. Додатком до Постанови Верховної Ради України від 3 лютого 2016 оку № 974-УІІІ затверджені питання, підготовлені до розгляду на пленарних засіданнях, серед яких розгляд урядового законопроекту №3632 "Про детінізацію ринку азартних ігор та забезпечення доходами бюджету з метою виконання соціальних зобов`язань".
Четверта сесія Верховної Ради України восьмого скликання відбудеться період часу з лютого по липень 2016 року.
Із перевірених мною джерел, яким я довіряю, мені стало відомо про те, Ю вказаний законопроект у зв`язку із тим, що він значним чином може наповнити Державний бюджет України, буде прийнятий у першому читанні та цілому на вказаній сесії Верховної Ради України, та в подальшому після підписання вказаного Закону Президентом України набере законної сили.
З метою розпочати займатися гральним бізнесом з початку вступу акону в силу, я починаючи із лютого місяця 2016 року, а саме з моменту включення урядового законопроекту до розгляду на пленарних засіданнях, розпочав підготовку до створення усіх передумов для ведення вказаного виду бізнесу.
З цією метою 27.02.2016 року між мною та ОСОБА_6 укладено договір оренди приміщення б/н. Предметом договору оренди є здача в оренду нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 (група приміщень №39). Площа орендуємого приміщення 153 кв.м. Вказане приміщення я орендував з метою зберігання обладнання, яке в подальшому мав намір використовувати для ведення грального бізнесу, після прийняття відповідного закону. Оскільки вартість грального обладнання на даний час в Україні, нижча за свою ринкову вартість, через заборону вказаної діяльності, наприклад порівняно з Білорусією в якій гральний бізнес дозволений, приблизно в два рази, я вирішив перш за все придбати гральне обладнання, скільки після легалізації грального бізнесу все обладнання пов`язане із ведення грального бізнесу, підніметься в ціні приблизно в 2-3 рази.
Так, моніторингом повідомлень на сайті ОLХ, мною знайдено декілька оголошень в яких вказувалося, про реалізацію гральних автоматів. Одне із оголошень, мене зацікавило та при зустрічі я домовився із продавцем гральних автоматів, відносно вартості та кількості вказаних товарно-матеріальних цінностей. Приблизно на початку березня 2016 року мною було придбано 16 гральних автоматів, які були переміщені до орендованого мною приміщення з метою зберігання. Вказані гральні автомати придбав за власні заощадження - готівку, будь-яких документів щодо купівлі-продажу грального обладнання з продавцем не оформлював.
З метою належного збереження вказаного грального обладнання, прийняв на роботу охоронця, який здійснював збереження вказаних гральних автоматів. Будь-яких дій відносно ведення грального бізнесу у орендованому приміщенні не здійснював, не мав наміру здійснювати до вступу в законну силу відповідного Закону, який легалізує гральний бізнес в Україні.
У зв`язку із тим, що умовами до організаторів азартних ігор, урядового законопроекту «Про легалізацію грального бізнесу» є створення юридичної особи, розпочав процедуру підготовки документів для створення підприємства. Крім того здійснював моніторинг приміщень, де можливо б було розмістити гральний заклад.
21.03.2016 у вечірній час доби, приблизно о 23 год. йому зателефонував охоронець який знаходився в приміщенні по АДРЕСА_2 та охороняв гральні автомати та повідомив, що невідомі люди зламують двері приміщення та намагаються зайти до нього. На той момент перебував поза межами м. Києва та не міг приїхати у вказане місце. В подальшому охоронець йому зателефонував на повідомив, що в приміщення вломилися співробітники «УБЕЗ» Подільського району, мотивуючи свої дії, тим що у вказаному приміщенні здійснюються азартні ігри, хоча це не відповідало дійсності. В подальшому співробітниками поліції проведено огляд місця події та вилучено із орендованого приміщення 16 гральних автоматів. Будь-яких фактів ведення грального бізнесу у вказаному приміщенні ними не зафіксовано, гральні автомати були вимкнені.
Грошових коштів із гральних автоматів, або в особи присутньої в приміщенні не виявлено, що свідчить про не проведення вказаного виду діяльності. Згідно діючого на даний момент Закону України «Про заборону грального бізнесу» азартні ігри - ігри, умовою участі в яких є внесення їх учасниками грошей та матеріальних цінностей, що дає можливість отримати виграш, розмір якого повністю або частково залежить від випадковості. Незважаючи на те, що азартні ігри у вказаному приміщенні не проводилися, будь-яких доказів на це в органів поліції не було ними вже ж було прийнято рішення про вилучення майна яке знаходилося в приміщенні. При цьому зі слів охоронця будь-яких рішень суду на проникнення до приміщення у співробітників поліції не було. У зв`язку із надання правових підстав огляду приміщення, працівники поліції під психологічним тиском, примусили охоронця розписатися в протоколі, щодо надання згоди на проведення огляду в приміщенні, хоча вказана особа не наділена таким правом відповідно до чинного законодавства України.
З метою вияснення вказаної ситуації з`явився до Подільського УП ГУНП в м. Києві, де дізнався, що за актом вилучення з приміщення яке орендує по АДРЕСА_1 21.03.2016 гральних автоматів, розпочате кримінальне провадження за ч.1 ст. 203-2 КК України, досудове розслідування у якому веде слідчий ОСОБА_7 .. З вказаним слідчим зустрітися не міг протягом декількох днів, у зв`язку із тим, що він не перебував на робочому місці, а виконував слідчі дії поза територіальним органом. Вказані дані мені повідомили співробітники чергової частини управління поліції.
Відповідно до ч.1 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. 4.2 і казаної статті вказує на те, що огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи. Згідно ч.7 ст. 237 вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.
Частина 2 ст. 233 КПК України роз`яснює, що під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення. Не є житлом приміщення, спеціально призначені для утримання осіб, права яких обмежені за законом. Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.
У відповідності до ч.3 ст.233 КПК України слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація і,лягає знищенню в порядку, передбаченому ст. 255 цього Кодексу.
Зміст поняття тимчасово вилученого майна розкриває ч.1 ст.167 КПК України - тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч.2 статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
2. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі в`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є кодами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно ч.2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду, ч. 3 ст.168 КПК України вказує те, що слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час гримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів раїни.
Стаття 169 КГІК України встановлює підстави припинення тимчасового вилучення майна. 1. Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною стою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Стаття 171 КПК України визначені порядок винесення та підстави для подання клопотання про арешт майна.
Згідно ч.1 вказаної статті з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. ст. 171 ч.5 КПК України законодавцем визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Виходячи із аналізу норм прямої дії КПК України встановлено, що огляд та обшук житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, проводиться не інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків визначених вказаним Кодексом, котрі які не відносяться до подій вилучення 21.03.2016 року, грального обладнання з приміщення по АДРЕСА_1 , які не використовувалися для зайняття гральним бізнесом. Тобто вилучення гральних автоматів співробітниками поліції є задуманим та незаконним, що здійснено в супереч вимог КПК без ухвали слідчого судді чи дозволу власника чи володільця майна, чого не було.
Після вилучення 21.03.2016 співробітниками поліції грального обладнання, згідно ст. 167 КПК України, воно набуло статусу тимчасово вилученого майна.
Моніторингом єдиного реєстру судових рішень встановлено, що протягом 22.03.2016 - 23.03.2016 органом досудового розслідування та прокурором па розгляд слідчого судді Подільського районного суду м. Києва не подавалося клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, що чітко визначено ч. 5 ст. 171 КПК Україна, а саме, що клопотання про арешт тимчасово вилученого майна має подаватися, не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено, до уваги при пошуку бралися два дні, оскільки мені не була відома дата та час закінчення складання протоколу огляду, а саме 21 чи 22 березня.
Норма ч. З ст. 169 КПК України є нормою прямої дії законодавства, яка чітко вказує на те, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, тобто не внесення на розгляд слідчого судді відповідного клопотання про решт.
У зв`язку наведеним вважає, що гральне обладнання, а саме 16 гральних автоматів, вилучених 21.03.2016 з приміщення за адресою АДРЕСА_3 повинно бути повернуте йому, як власнику казаного майна.
Згідно ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 69 нього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він обов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, цодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Просив визнати бездіяльність слідчого СВ Подільського УЕ ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна незаконною, та зобов`язати слідчого повернути тимчасово вилучене майно, вилучене в ході огляду місця події 21.03.2016 за адресою АДРЕСА_1 , а саме: 16 гральних автоматів.
У судове засідання сторонни не з`явились, за цих підстав слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у їх відсутності.
Слідчий суддя, дослідивши додані до справи документи, дійшов висновку, що скарга не обгрунтована та задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.
На досудовому провадженні можуть бути оскаржені заявником, володільцем тимчасово вилученого майна такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Слідчий суддя, при розгляді скарги, перевіривши обставини, у межах повноважень, визначених законом на досудовому провадженні, в частині неповернення тимчасово вилученого майна, встановила наступне.
Частиною 3 статті 234 КПК передбачено, що у разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням, яке повинно, крім іншого, містити відомості про: житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, де планується проведення обшуку; особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; речі, документи або осіб, яких планується відшукати.
Частиною 3 статті 233 КПК передбачено, що слідчий має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про обшук до слідчого судді, яке розглядається згідно з вимогами ст. 234 цього Кодексу, в разі відмови у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.
Частиною 7 статті 236 КПК передбачено, що при обшуку слідчий має право оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження.
Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Крім того, тимчасове вилучення майна відповідно ч. 2 ст. 167 КПК України може здійснюватися також під час обшуку, огляду, але встановлені певні обмеження, зокрема, що тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.
Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено відповідно ст. 169 КПК: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Частиною 5 статті 171 КПК передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Ураховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що заявником у скарзі не доведено наведені в ній обставини, не надано додаткових документів для її розгляду, в підтвердження обґрунтування не долучено протоколу обшуку чи відомостей про внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Частиною 1 статті 304 КПК передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги (ч. 2 ст. 307 КПК України).
Таким чином, слідчий суддя дійшла висновку про чвідмову у задоволенні скарги у зв`язку з її недоведеністю скаржником.

На підставі наведенного, керуючись ст. ст. 2, 98, 168, 169, 170-173, 233 -237, 303, 304 - 307, 376 КПК України,
У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Подільського УП ГУНП в м. Києві щодо неповернення тимчасово вилученого майна, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів після її проголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. КиєваОСОБА_1