АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 761/4792/18 Провадження № 11сс/796/1483/2018
Слідчий суддя в суді 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Головуючий в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах фізичних осіб-підприємців ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 лютого 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 лютого 2018 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах фізичних осіб-підприємців ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на бездіяльність старшого слідчого з ОВС Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України ОСОБА_12 та прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримки державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами ДФС України Генеральної прокуратури України ОСОБА_13 , яка полягає у порушенні останніми розумних строків розслідування кримінального провадження № 0000147 від 22.07.2014 року та неприйняття рішення про закриття кримінального провадження. Матеріали скарги повернуто представнику заявників - адвокату ОСОБА_6 .

Рішення слідчого судді обґрунтоване тим, що подана представником скарга сприймається слідчим суддею як вимога покласти на слідчого та прокурора обов`язок щодо надання слідчому вказівок у найкоротший строк завершити досудове розслідування та зобов`язати прийняти конкретне рішення, а саме про закриття кримінального провадження № 0000147 від 22.07.2014 року.

У той же час, можливість оскарження до слідчого судді недотримання слідчим або прокурором розумних строків досудового розслідування та неприйняття останніми рішення про закриття кримінального провадження статтею 303 КПК не передбачена.

Отже, скарга адвоката ОСОБА_6 подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, які не підлягають оскарженню.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, адвокат ОСОБА_6 в інтересах фізичних осіб-підприємців ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нове рішення, яким визнати бездіяльність старшого слідчого з ОВС Головного слідчого управління фінансових розслідувань ДФС України ОСОБА_12 та прокурора процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримки державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами ДФС України Генеральної прокуратури України ОСОБА_13 , яка полягає у порушені розумних строків розслідування кримінального провадження №0000147 від 22.07.2014, неприйнятті процесуального рішення про закриття справи за наявності відповідних підстав. Зобов`язати старцюго слідчого з ОВС Головного слідчого управління фінансових розслідувань ДФС України ОСОБА_12 прийняти процесуальне рішення у кримінальному провадженню №0000147 від 22.07.2014 про його закриття на підставі гі.1 ч.І ст.284 КПК України протягом 3 робочих днів з дня оголошення ухвали слідчим суддею, про що негайно внести до СРДР відповідні відомості.

Вважає, що ухвала слідчого судді є упередженою в інтересах заступника прокурора Київської області ОСОБА_14 , і незаконною.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_6 зазначає, що не зважаючи на те, що процесуальний статус особи в кримінальному провадженні не визначений, в положеннях п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України втілено висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, викладені в п. 75 справи «Меріт проти України» (заява № 66561/01) від 30.03.2004 року, відповідно до яких особа починає перебувати в стані непевності про долю кримінального провадження щодо себе з дня, коли було розпочато досудове розслідування і вже з цього моменту має право використовувати всі можливості для захисту.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000147 розпочато 22.07.2014, при цьому досудове розслідування здійснювалося фактично щодо ФОП ОСОБА_15 та фізичних осіб- підприємців ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , адже саме правомірність дій суб`єктів господарської діяльності, одразу було поставлено під сумнів слідчими, прокурором і досліджувалася у даному кримінальному провадженні.

Під час досудового розслідування, яке триває 3 роки 7 місяців, відносно фізичних осіб-підприємців проведено низку як гласних так і негласних слідчих дій, зокрема, обшуків, як в домівці ОСОБА_15 та в домівках її близьких родичів, в домівці ФОН ОСОБА_10 , так і в приміщеннях, які використовують в свої підприємницькій діяльності фізичні особи -підприємці ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 з вилученням всього товару та його арештом. Тобто, починаючи з 2014 року неодноразово порушувались та обмежувались права та законні інтереси ФОП ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 . Таким чином, ФОП ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , є суб`єктами оскарження бездіяльності слідчого, прокурора не лише з огляду на висновки ЄСПЛ, а з 16.11.2017 і в розумінні КПК України.

ОСОБА_6 також вказує, що прокурором вищого рівня для процесуального керівника по кримінальному провадженню №0000147 Яцинина є прокурор відділу ГПУ, тобто його безпосередній керівник. Тому звернення до прокурора вищого рівня зі скаргою на бездіяльність його підлеглого, не буде ефективним засобом захисту прав осіб, через відсутність гарантії для незалежного та безстороннього розгляду скарги.

В скаргах, що стосуються недотримання розумності строків кримінального провадження, жодне абстрактне рішення не є «ефективним» засобом захисту в розумінні Конвенції про захист прав та основоположних свобод та практики ЄСПЛ, адже лише конкретна вказівка, яка є обов`язковою для виконання щодо прийняття рішення спрямованого на закінчення досудового розслідування, є ефективним засобом юридичного захисту та спрямована на виконання приписів щодо забезпечення кожній особі права на те, щоб «обвинувачення» щодо неї стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо неї було закрите. В той же час, заангажоване та нечітке за змістом рішення не усуне порушення засади розумності строків, ст. 6 та 13 Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

При вирішенні питання щодо визначення найкоротших, розумних строків досудового розслідування, слідчий суддя має керуватися ст. 6 Європейської конвенції з прав людини (Право на справедливий суд) та практикою Європейського суду з прав людини.

В п. 89 рішення «Намахнович проти Росії» ЄСГШ вказав, що «...органи Конвенції постійно дотримувалися підходу, згідно з яким ст. 6 щодо кримінальних справ, «покликана запобігти надмірно тривале утримання обвинувачуваної особи в стані невизначеності щодо своєї долі» (Рішення у справі «Стогмюллер проти Австрії» (Stogmiiller v. Austria) від 10 листопада 1969, Series А по. 9 , стр. 40). Це означає, що період, який слід брати до уваги, триває до тих пір, поки висунуті звинувачення більш не впливають на стан конкретної особи і усунена невизначеність щодо його правового статусу...».

Пілотним рішенням ЄСПЛ, щодо розумності строків саме в кримінальних справах стало рішення «Меріт проти України» в п. 70 якого Суд зазначив наступне: «...у кримінальних справах «розумний строк», передбачений статтею 6 параграфа 1 Конвенції, починається з того часу, коли особі було пред`явлено обвинувачення: це може статись як до моменту розгляду справи в суді (рішення у справі Deweer v. Belgium, judgemnt, p. 22, параграф 42), так і з дня арешту, дня, коли відповідна особа була офіційно повідомлена, що проти неї висунуте обвинувачення у справі, або з дня, коли було розпочато попереднє слідство (рішення у справі «Вемгофф проти Німеччини» від 27 червня 1968 року. Series А № 7, сс. 26-27, параграф 19;

В п. 65 рішення у справі «Салов проти України» від 06.09.2005 року (Заява № 65518/01), зазначено, що поняття «обвинувачення» має «автономне» значення; воно повинно розумітися в сенсі Конвенції, а не лише в контексті його значення в національному праві. Таким чином, воно може визначатися як «офіційне повідомлення особи компетентним органом державної влади, в якому стверджується, що особа вчинила кримінальний злочин», визначення, яке також відповідає поняттю «впливу важливі наслідки для стану підозрюваного» (приклади: Deweer v. Belgium, рішення від 27 лютого 1980 року, Серія А № 35, с. 22, параграф 42 та с. 24, параграф 46, та Eckle v. Germany, рішення від 15 липня 1982 p., Серія А № 51, с. 33, параграф 73).

В пункті 39 рішення «Антоненков та інші проти України», Суд вказав, що період часу, який має бути взятий до уваги для визначення тривалості кримінального провадження, починається з дня, коли особу «обвинувачено» в автономному або матеріальному розумінні цього терміна. Він закінчується у день, коли обвинувачення остаточно визначено або провадження припинено (див. Rokhlina v. Russia, N 54071/00. п. 81, 7 April 2005).

З аналізу викладених рішень, вбачається, що Суд розглядає поняття «протягом розумного строку» відносно всього кримінального провадження починаючи з моменту, коли особі було пред`явлено обвинувачення в широкому сенсі, так і з дня арешту, дня, коли відповідна особа була офіційно повідомлена, що проти неї висунуте обвинувачення у справі, або з дня, коли було розпочато досудове розслідування. Тобто з дня, коли особа починає перебувати в стані непевності про долю кримінального провадження щодо себе (п. 75 «Меріт проти України»).

Отже розумні строки кримінального провадження № 0000147 від 22.07.2014 розпочинають свій відлік з моменту, коли фізичні особи-підприємці, почали перебувати в стані непевності про долю кримінального провадження щодо себе, а саме з моменту внесення відомостей до СРДР.

Відповідно до положень КПК України, вилучені, з подальшим накладенням арешту, можуть бути лише речі, які мають значення для кримінального провадження. Тобто протягом майже 4 років з певною періодичністю здійснювалось вилучення речей, які на думку слідчого могли бути доказом в кримінальному провадженні, повідомлення про підозру жодній особі вручено так і не було, що також свідчить про необґрунтованість надмірно довгого проведення досудового розслідування, його неефективність та недоцільність.

Тобто, той факт, що на момент звернення до суду жодною статтею КПК України не визначено строку протягом якого особі має бути повідомлено про підозру в кримінальному провадженні з моменту внесення відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань не наділяє слідчого та прокурора повноваженням щодо здійснення досудового розслідування протягом невизначеного та нескінченного строку, а протилежні висновки не відповідають принципу верховенства права, закріпленому в преамбулі Конвенції про захист прав та основоположних свобод, ст. 8 Конституції України та ст. 8 КПК України, відповідно до якого не допускається тлумачення закону, яке б несправедливо обмежувало права і свободи людини та безпідставно розширювало повноваження органів державної влади.

Зважаючи, що з врахуванням практики ЄСПЛ досудове розслідування в цьому кримінальному провадженні здійснюється протягом тривалого часу, а саме 3 роки 7 місяців, який є невиправданим відповідно критеріям розумності строків, напрацьованих Судом, те, що у даному кримінальному провадженні, жодній особі не повідомлено про підозру, слідчий в порушення вимог ст. 3, 8, 19 ,62, 68 Конституції України, ст. 2, 8, 9, 28 КПК України не забезпечив швидке, повне та неупереджене розслідування кримінального провадження № 0000147 від 22.07.2014 року, в частині того, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, а жоден невинуватий не був обвинувачений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Крім того, штучне позбавлення особи процесуальних прав та обов`язків є порушенням принципу змагальності сторін, який є універсальною засадою кримінального судочинства, адже Європейський Суд з прав людини постановив, що під змагальністю слід розуміти те, що сторони у кримінальному процесі мають право ознайомлюватися з усіма доказами чи зауваженнями, залученими до справи, та коментувати їх (рішення у справі «Вермулен проти Бельгії» від 20 лютого 1996 р.).

ОСОБА_6 зазначає, що відмовивши у відкритті провадження за його скаргою від 12.02.2018 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва було позбавлено його можливості надати суду письмові докази, які свідчать про відсутність в кримінальному провадженні №0000147 події злочинів, передбачених ст..212 ч.3, 205 ч.2 КК України, яке розслідується 3 роки 7 місяців.

Заслухавши суддю-доповідача, думку ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, розглянувши матеріали провадження за скаргою, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні. Така бездіяльність слідчого на досудовому розслідуванні, яка полягає в порушенні розумних строків розслідування та неприйнятті процесуального рішення про закриття кримінального провадження не підлягає оскарженню до слідчого судді, а тому слідчий суддя у відповідності з ч. 4 ст. 304 КПК України обґрунтовано відмовив у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 та належним чином мотивував своє рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий здійснює свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України право давати вказівки слідчому щодо проведення слідчих (розшукових), негласних слідчих (розшукових) або інших процесуальних дій віднесено до повноважень прокурора у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону та слідчий суддя обґрунтовано відмовив у відкритті провадженнята повернув скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах фізичних осіб-підприємців ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на бездіяльність старшого слідчого з ОВС Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України ОСОБА_12 та прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримки державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами ДФС України Генеральної прокуратури України ОСОБА_13 , яка полягає у порушенні останніми розумних строків розслідування кримінального провадження № 0000147 від 22.07.2014 року та неприйняття рішення про закриття кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про необхідність скасування ухвали слідчого судді та ухвалення нового рішення є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

За таких обставин ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах фізичних осіб-підприємців ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 лютого 2018 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах фізичних осіб-підприємців ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на бездіяльність старшого слідчого з ОВС Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України ОСОБА_12 та прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримки державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами ДФС України Генеральної прокуратури України ОСОБА_13 без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _____________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4