Справа № 523/1844/16-к
Провадження №1-кп/523/116/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2018 року м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретарів - ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

адвоката-захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса змінений обвинувальний акт від 22.02.2018 року разом із долученими до нього документами по матеріалам кримінального провадження №0003985 від 18.04.2014 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тбілісі Грузії, громадянина Грузії, грека, маючого середню освіту, одруженого, маючого одну малолітню дитину, 2011 року народження, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не маючого судимостей,

в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.121 ч.1, 296 ч.4 КК України,

ВСТАНОВИВ:
18.08.2014 року приблизно о 05 годині 30 хвилин, більш точний час в ході досудового слідства та судового розгляду встановити не надалось можливим, ОСОБА_6 , знаходячись на території літньої площадки бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований на центральній алеї гідропарку «Лузанівка» за адресою: м.Одеса, вул.Миколаївська дорога 172а, на ґрунті вищевказаного малозначного приводу, з хуліганських мотивів, діючи з прямим умислом, спільно та за попередньою змовою з групою невстановлених осіб, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, з мотивів явної неповаги до суспільства, зневажливо ставлячись до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, нехтуючи присутністю в барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відвідувачів, які на той момент відпочивали на літній площадці даного бару, з метою спричинення раніше незнайомому йому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень та завдання шкоди його здоров`ю, діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, розбивши скляну пляшку, тим самим спеціально пристосував її для нанесення тілесних ушкоджень, наніс нею ОСОБА_7 загалом не менше шести ударів в область голови та лівої кисті останнього, причинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді: однієї різаної рани тім`яної області, однієї різаної рани лобної області справа, однієї різаної рани спинки носу та трьох різаних ран лівої кисті, які згідно п.п.2.3.3 та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року № 6, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

ОСОБА_6 , продовжуючи свої протиправні дії, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, зневажливо ставлячись до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, знаходячись на території літньої площадки бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », тримаючи в руках два кухонних ножі, безпричинно, з хуліганських мотивів, наніс ОСОБА_8 не менше п`яти ударів зазначеними ножами в область правої частини грудної клітки та правого передпліччя, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: 1) однієї колото-різаної рани правої підключичної області передньої поверхні грудей, проникаючої в плевральну порожнину з утворенням крововиливу (об`ємом 1500 мл) і надходженням повітря в праву плевральну порожнину, і розвитком геморрагічного шоку тяжкого ступеню, які згідно п. 2.1.3 «й», «о» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року № 6, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень; 2) двох колото-різаних ран правої половини грудної клітки, непроникаючих в плевральну порожнину та двох колото-різаних ран правого передпліччя, які згідно п. 2.1.3 «й», «о» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року №6, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім того, ОСОБА_6 18.08.2014 року приблизно о 05 годині 35 хвилин, більш точний час в ході досудового слідства та судового розгляду встановити не надалось можливим, знаходячись на літній площадці бару «Колонада», що розташований в гідропарку «Лузанівка» за адресою: м.Одеса, вул.Миколаївська дорога, 172а, на ґрунті малозначного приводу, яким був конфлікт між ним та раніше йому незнайомим ОСОБА_7 , який відпочивав разом з ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, з мотивів особистої неприязні, з метою спричинення останньому тілесних ушкоджень та завдання шкоди його здоров`ю, лезом двох кухонних ножів, які знаходилися у нього в руках, наніс йому не менше п`яти ударів в область грудної клітки справа та правого передпліччя, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді: однієї колото-різаної рани правої підключичної області передньої поверхні грудей, проникаючої в плевральну порожнину з утворенням крововиливу (об`ємом 1500 мл) і надходженням повітря в праву плевральну порожнину, і розвитком геморрагічного шоку тяжкого ступеню; двох колото-різаних ран правої половини грудної клітки, непроникаючих в плевральну порожнину; двох колото-різаних ран правого передпліччя.

Тілесне ушкодження у вигляді однієї колото-різаної рани правої підключичної області передньої поверхні грудей, проникаючої в плевральну порожнину з утворенням крововиливу (об`ємом 1500 мл) і надходженням повітря в праву плевральну порожнину, і розвитком геморрагічного шоку тяжкого ступеню є небезпечним для життя ОСОБА_8 як в момент його спричинення, так і в подальшому періоді, і згідно п. 2.1.3 «й», «о» ««Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року №6, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Тілесне ушкодження у вигляді двох колото-різаних ран правої половини грудної клітки, непроникаючих в плевральну порожнину та двох колото-різаних ран правого передпліччя, які згідно п. 2.1.3 «й», «о» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року №6, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Вказані тілесні ушкодження спричинені дією колюче-ріжучого предмета, яким могло бути лезо ножа (леза ножів).

(Згідно зміненого обвинувального акту від 22.02.2018 року матеріали кримінального провадження щодо невстановлених слідством осіб, щодо наявності в їх діях ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, 11.11.2014 року виділені в окреме кримінальне провадження, відомості про яке 11.11.2014 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0005665).
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, за викладених в зміненому обвинувальному акті від 22.02.2018 року обставин визнав повністю, з кваліфікацією його дій погодився, у вчиненому розкаявся, не оспорював обставин скоєння кримінальних правопорушень, зазначивши при цьому, що дійсно, перебуваючи в барі «Колонада» внаслідок виниклого конфлікту, наніс раніше незнайомому йому, як потім виявилось ОСОБА_7 , удар бокалом по голові. В послідуючому з ОСОБА_7 та його товаришами почалася бійка, в ході якої можливо і взяв ніж зі столу та наніс удар, столи були перевернуті, однак у зв`язку зі сплином вже великого проміжку часу точних деталей вже не пам`ятає.

Разом із тим обвинувачений зазначив, що там було багато людей, все відбувалось на літній площадці, розуміє, що могли загинути люди, усвідомив скоєне, щиро кається у вчиненому ним протиправному діянні, також просив врахувати, що в ході тих подій йому також було нанесено тілесні ушкодження, внаслідок чого він втратив свідомість, до тями прийшов уже в лікарні. Та був визнаний потерпілим у іншому кримінальному провадженні. Шкодує про скоєне, просив не призначати йому суворе покарання та не позбавляти його волі, надати можливість допомагати сину, який хворіє.

Разом з цим обвинувачений ОСОБА_6 , визнавши свою вину за викладених в зміненому обвинувальному акті від 22.02.2018 року обставин, вважав, що немає необхідності в допиті свідків, та дослідженні всіх доказів по справі, за таких обставин, суд, з?ясувавши думку учасників процесу, приймаючи до уваги визнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні кримінального правопорушення, визнав можливим обмежитись допитом обвинуваченого, вивченням проведених експертиз та вивченням характеризуючи матеріалів кримінального провадження.

Крім визнання своєї вини обвинуваченим в судовому засіданні, його вина також об`єктивно доведена та повністю підтверджується доказами по даним матеріалам кримінального провадження, а саме проведеними експертизами, а саме:

?висновком експерта №2725 від 08.10.2014/27.10.2014 р, відповідно до якого підтверджено спричинення ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень;

?висновком експерта 2890 від 24.10.2014/05.11.2014 р, яким підтверджується факт спричинення ОСОБА_9 тяжких та легкого ступеню тяжкості тілесних ушкоджень;

?висновком експерта №2896 від 27.10.2014/05.11.2014 р, згідно якого підтверджується спричинення ОСОБА_10 легких тілесних ушкоджень.

Аналіз всіх даних, покладених в обґрунтування обвинувального акту, дозволяє суду дійти висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованих йому злочинних діянь, і зазначені докази суд вважає належними, допустимими, достовірними і достатніми для постановлення вироку.

Давши оцінку і проаналізувавши всі дані, здобуті в ході судового слідства, та надані стороною обвинувачення матеріали в судовому засіданні, суд, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень і кваліфікує його дії:

-за епізодом від 18.08.2014 року о 05 год.35 хв. за ст.121 ч.1 КК України за кваліфікуючими ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння;
-за епізодом від 18.08.2014 року о 05 год. 30 хв. за ст.296 ч.4 КК України за кваліфікуючими ознаками : хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, із застосуванням предметів, спеціально пристосованих для нанесення тілесних ушкоджень.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд, у відповідності зі ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх суспільну небезпеку, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

До обставин, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд відносить повне визнання своєї провини обвинуваченим, щире каяття у вчиненні злочину і сприяння в його розкритті.

Крім того, судом враховується і те, що згідно долучених в ході судового розгляду документів, а саме витягу з ЄРДР за №0005731 від 14.11.2014 року вбачається, що органом досудового розслідування Суворовським ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області здійснювалось досудове розслідування за ст..125 ч.1 КК України за епізодом від 18.08.2014 року на території бару «Колонада» в гідропарку «Лузанівка», за яким ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження та його було визнано потерпілим.

Окрім цього, при призначенні обвинуваченому покарання судом враховується особа обвинуваченого, який в силу ст..89 КК України вважається особою, що не має судимості, є одруженим, має одну малолітню дитину, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є офіційно не працюючим, має місце проживання, позитивно характеризується інспектором Комінтернівського ВП ГУНП в Одеській області, судом також приймається до уваги стан здоров`я обвинуваченого, інформація про який міститься в матеріалах кримінального провадження.

Також при призначенні покарання обвинуваченому судом враховується думка потерпілого ОСОБА_7 , який звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просив призначити обвинуваченому покарання передбачене законом.

Відповідно ж до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання судом також враховується, що відповідно до вимог ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, ознайомившись із обвинувальним актом, долученими до нього документами, враховуючи суспільну небезпеку скоєного, дані про особу обвинуваченого, вік та стан його здоров`я, обставини скоєних кримінального правопорушення, беручи до уваги постанову Пленуму Верховного суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, і вважає можливим застосувати до нього дію ст.75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням.

У той же час, відповідно до вимог ст.76 ч.1 п.1, 2 КК України, з метою контролю за поведінкою засудженого для встановлення факту його виправлення, суд вважає за необхідне покласти на засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції); повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) про зміну місця проживання або роботи.

Питання про долю речових доказів по даним матеріалам кримінального провадження, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Колегією суддів враховуються також положення ст.124 КПК України, відповідно до яких у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», та керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.121 ч.1, 296 ч.4 КК України, та призначити покарання:

-за ст.121 ч.1 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

-за ст.296 ч.4 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

В силу ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

У відповідності до ст.ст.75, 76 ч.1 п.п.1, 2 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

Зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції); повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) про зміну місця проживання або роботи.

Раніше обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту скасувати.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в інтересах Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в Одеській області витрати за проведення трасологічної експертизи у розмірі 393 грн 12 коп.

Речові докази по матеріалам кримінального провадження - джинсові брюки та два ножі, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1