У Х В А Л А
Іменем України
23 листопада 2017 року
слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання заступника начальника СВ відділу поліції №1 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, капітан поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0012671 від 26.10.2017 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва 22.11.2017 року надійшло вищевказане клопотання.

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні СВ відділу поліції №1 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0012671 від 26.10.2017 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невідома особа, використовуючи підроблений паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 та підроблений договір дарування на об`єкт нерухомого майна, а саме кв. АДРЕСА_1 , шахрайським шляхом заволоділа вказаним об`єктом нерухомого майна, зареєструвавши на себе право власності на зазначений об`єкт, після чого уклала договір купівлі-продажу із ОСОБА_4 , з метою уявного створення статусу добросовісного покупця, який в свою чергу уклав попередній договір купівлі-продажу вказаної квартири із реальними покупцями, за адресою АДРЕСА_2 .

В ході розслідування від приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_8 отримано копії договору купівлі-продажу №1634 від 14.08.2017 де предметом виступає кв. АДРЕСА_1 , а також усіх супутніх до нього документів, що стали підставою для його укладання. Відповідно до вказаних документів встановлено, що продавцем вищевказаної квартири виступав ОСОБА_7 , який при укладанні вказаного правочину надав свій паспорт громадянина України (серії НОМЕР_1 від 21.02.2001), а також Договір дарування квартири (кв. АДРЕСА_1 ) зареєстрований в реєстрі за №593 від 12.11.2009, посвідчений приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , відповідно до якого вказана квартира нібито була подарована йому попередніми власниками, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які відповідно до відомостей із вказаного договору мали право сумісної власності по 1/3 частини кожний. Крім того, особа, що видавала себе за ОСОБА_7 надала нотаріусу довідку БТІ серії КВ 2017 №10911 від 29.06.2017, яка нібито підтверджує права сумісної власності ОСОБА_10 та ОСОБА_11 по 1/3 частини кожний.

В ході проведення перевірки встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , втратив власний паспорт громадянина України (серії НОМЕР_1 від 21.02.2001) та ідентифікаційний код 21.06.2017, про що звернувся до правоохоронних органів із відповідною заявою. Допитаний в статусі «свідок» ОСОБА_7 повідомив, що жодного разу не був у місті Луганську та не звертався до нотаріусів. Жодної інформації про кв. АДРЕСА_1 у нього також не має та жодного відношення до вказаної квартири він також не має.

При отримані копії Ф1 на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що фотокартки у формі №1 не співпадають із фотокартками в копії паспорту на ім`я ОСОБА_7 , який було надано невстановленою особою нотаріусу ОСОБА_8 .

Крім того, згідно відповіді з БТІ замовлення на виготовлення довідки серії КВ 2017 №10911 від 29.06.2017 (яку було надано невстановленою особою нотаріусу ОСОБА_8 ) до БТІ не надходило.

Також, відповідно до інформації БТІ право власності на кв. АДРЕСА_1 зареєстровано: 2/3 частини за ОСОБА_12 , ОСОБА_11 (в рівних долях) на підставі свідоцтва про право власності на житло; 1/3 частина за ОСОБА_11 на підставі свідоцтва про право на спадщину.

З огляду на все вищевикладене у слідства виникли всі підстави вважати, що укладання правочину, а саме договору купівлі-продажу №1634 від 14.08.2017 де предметом виступає кв. АДРЕСА_1 , укладеним між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 відбулося на підставі підроблених документів, в результаті чого особа, що назвалась ОСОБА_7 шахрайським шляхом набула права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна, після чого відчужила його ОСОБА_4 .

В подальшому, ОСОБА_4 підшукавши покупців на вказаний об`єкт нерухомого майна 09.11.2017 в офісі приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_3 намагався укласти договір купівлі-продажу вказаної квартири із ОСОБА_14 за грошову суму у вигляді 40 000 доларів США. Однак в цей момент до нотаріуса увійшли працівники поліції та правочин було зупинено. Деякі документи, що мали бути підставою для укладання вказаного правочину було добровільно надано учасниками та вилучено слідчим у присутності понятих, зокрема було виявлено та вилучено: договір купівлі-продажу квартири №1634 від 14.08.2017 року де предметом виступає кв. АДРЕСА_1 , укладеним між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 на двох аркушах-бланках (НМЕ 629698 та НМЕ 629699); договір-купівлі продажу квартири (проект) підписаний між ОСОБА_4 та ОСОБА_14 - на 2 аркушах формату А4; свідоцтво про смерть ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ); свідоцтво про смерть ОСОБА_12 (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ); довідка про технічний стан нерухомого майна №29/06-01 від 29.06.2017 на 1 аркуші; технічний паспорт на кв. АДРЕСА_1 на 3-х аркушах; звіт про оцінку майна №006-24102017 на 24-х аркушах; витяги з реєстру територіальної громади про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні у кількості 2 шт. по 1 аркушу паперу кожний; довідка №104/22-111375 від 01.11.2017 у кількості 5-ти штук на 1-му аркуші кожна; довідка №248 від 09.11.2017 про борг за комунальні послуги на 1 аркуші; заява ОСОБА_4 від 26.10.2017 до ПАТ «Київенерго» на 1-му аркуші; договір №510/1653 від 24.10.2017 про надання послуг з утримання будинків на 2 аркушах; зв`язка ключів від квартири АДРЕСА_1 у кількості 5 шт. та магнітний ключ від під`їзду.

Допитаний в статусі «свідок» ОСОБА_4 повідомив, що в липні 2017 року через світову мережу Інтернет він знайшов оголошення про продаж квартири, а саме: кв. АДРЕСА_1 , при спілкуванні з продавцем вказаної квартири вони дійшли згоди про придбання ОСОБА_4 даного об`єкту нерухомості за 40 000 доларів США. Далі, зі слів ОСОБА_4 , 14.08.2017 перед офісом нотаріуса він передав вищевказану суму грошових коштів продавцю, після чого вони увійшли до офісу та оформили правочин. Зі слів ОСОБА_4 квартиру він придбав з метою зробити в ній ремонт та надавати в подальшому в оренду. Далі, як стверджує ОСОБА_4 у своєму допиті, він передумав робити ремонт у придбаній квартирі та здавати її в оренду, та на початку вересня 2017 року прийняв рішення продати її за 40 000 доларів США. Після чого він через світову мережу інтернет знайшов брокера на ім`я ОСОБА_15 , з яким і домовився про допомогу у продажі вказаної квартири та передав йому копії документів на квартиру. Після того, як брокер знайшов покупців вони домовились про укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири, попередньо ОСОБА_4 взяв на себе зобов`язання перед покупцем про погашення комунальних боргів. Також в своєму допиті він стверджує, оплатив всі борги та був готовий до укладання договору із покупцем та повідомив про це брокера, однак в цьому ж допиті стверджує, що перебуваючи у нотаріуса покупець відмовилась оформлювати правочин, оскільки він не погасив борг у розмірі 40 000 гривень.

Допитаний брокер ОСОБА_16 , покази якого не співпадають з показами ОСОБА_4 в частині знайомства та передачі документів від ОСОБА_4 до ОСОБА_16 , а саме ОСОБА_16 стверджує, що в кінці серпня 2017 року отримав пропозицію від колеги по роботі ОСОБА_17 , на пошук покупців для клієнта за об`єктом нерухомого майна, а саме кв. АДРЕСА_1 . Із клієнтом на момент реклами та пошуку покупців він не бачився та був знайомий.

Аналізуючи матеріали кримінального провадження в їх сукупності, у слідства є всі підстави вважати, що ОСОБА_4 не є добросовісним покупцем вказаного об`єкту нерухомого майна, оскільки не володіє елементарною інформацією щодо здійснення правочину як придбання квартири, так і підготовки до його реалізації, насамперед ОСОБА_4 стверджує, що придбав квартиру за грошові кошти в сумі 40 000 доларів США, однак згідно договору він придбав її за 245 000 гривень. Крім того, досить сумнівним є доцільність та мета придбання ОСОБА_4 вказаної квартири, оскільки лише 14.08.2017 він придбав вказаний об`єкт, із планами зробити там ремонт та здавати в оренду, а вже наприкінці серпня (судячи з показів брокера) він вже звернувся до брокерів, щоб її продати. Також, заслуговує на увагу той факт, що зі слів ОСОБА_4 квартиру він придбав за 40 000 доларів США, а продати вирішив вже через декілька тижнів за таку ж суму, що не відповідає здоровому глузду, а свідчить лише про фіктивність вказаного правочину. Крім того, слідством здобуто додаткову інформацію, яка характеризує особу ОСОБА_4 , зокрема відповідно до витягу з ІІПС «Армор» ОСОБА_4 в 2006 році потрапляв в поле зору правоохоронних органів, а саме зареєстрував юридичну особу благодійний фонд допомоги соц.-малозахищенним громадянам «Надія» за винагороду на ім`я третіх осіб, з метою прикриття незаконної діяльності, що призвело в подальшому збитки державі за незаконний ввіз товару з-за кордону.

На думку слідства всі вище перелічені факти дають всі підстави вважати, що невстановленими особами за попередньою змовою, здійснено шахрайське заволодіння об`єктом нерухомого майна, а саме кв. АДРЕСА_1 , за допомогою підроблених документів, з метою подальшої реалізації вказаного майна та отримання грошових коштів добросовісних покупців.

13.11.2017 слідчим винесено постанову про визнання договір купівлі-продажу квартири №1634 від 14.08.2017 року де предметом виступає кв. АДРЕСА_1 , укладеним між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 на двох аркушах-бланках (НМЕ 629698 та НМЕ 629699); договір-купівлі продажу квартири (проект) підписаний між ОСОБА_4 та ОСОБА_14 - на 2 аркушах формату А4; свідоцтво про смерть ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ); свідоцтво про смерть ОСОБА_12 (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ); довідка про технічний стан нерухомого майна №29/06-01 від 29.06.2017 на 1 аркуші; технічний паспорт на кв. АДРЕСА_1 на 3-х аркушах; звіт про оцінку майна №006-24102017 на 24-х аркушах; витяги з реєстру територіальної громади про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні у кількості 2 шт. по 1 аркушу паперу кожний; довідка №104/22-111375 від 01.11.2017 у кількості 5-ти штук на 1-му аркуші кожна; довідка №248 від 09.11.2017 про борг за комунальні послуги на 1 аркуші; заява ОСОБА_4 від 26.10.2017 до ПАТ «Київенерго» на 1-му аркуші; договір №510/1653 від 24.10.2017 про надання послуг з утримання будинків на 2 аркушах; зв`язка ключів від квартири АДРЕСА_1 у кількості 5 шт. та магнітний ключ від під`їзду, речовими доказами у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене слідчий просить слідчого суддю задовольнити клопотання.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_4 та його представник проти задоволення клопотання заперечили.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вважаю, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2, ч. 6 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання заступника начальника СВ відділу поліції №1 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, капітан поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0012671 від 26.10.2017 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на договір купівлі-продажу квартири №1634 від 14.08.2017 року де предметом виступає кв. АДРЕСА_1 , укладеним між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 на двох аркушах-бланках (НМЕ 629698 та НМЕ 629699); договір-купівлі продажу квартири (проект) підписаний між ОСОБА_4 та ОСОБА_14 - на 2 аркушах формату А4; свідоцтво про смерть ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ); свідоцтво про смерть ОСОБА_12 (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ); довідка про технічний стан нерухомого майна №29/06-01 від 29.06.2017 на 1 аркуші; технічний паспорт на кв. АДРЕСА_1 на 3-х аркушах; звіт про оцінку майна №006-24102017 на 24-х аркушах; витяги з реєстру територіальної громади про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні у кількості 2 шт. по 1 аркушу паперу кожний; довідка №104/22-111375 від 01.11.2017 у кількості 5-ти штук на 1-му аркуші кожна; довідка №248 від 09.11.2017 про борг за комунальні послуги на 1 аркуші; заява ОСОБА_4 від 26.10.2017 до ПАТ «Київенерго» на 1-му аркуші; договір №510/1653 від 24.10.2017 про надання послуг з утримання будинків на 2 аркушах; зв`язка ключів від квартири АДРЕСА_1 у кількості 5 шт. та магнітний ключ від під`їзду

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1