АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/951/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 15 листопада 2017 року,
за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

представника власника майна ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого Солом`янського управління поліції головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_7 та накладено арешт на документи, а саме: оригінал договору купівлі-продажу квартири від 11.01.2017 року укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 на 2 арк.; оригінал договору дарування квартири АДРЕСА_1 від 04.09.2002 року з підписами ОСОБА_11 (даруватель) та ОСОБА_6 (одарований) посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 на 1 арк.; оригінал заяви від імені ОСОБА_6 про те, що відчужувана ним квартира АДРЕСА_1 є його особистою власністю, оскільки набута у дарунок на 1 арк.; оригінал заяви від імені ОСОБА_6 про те, що в квартирі АДРЕСА_1 малолітні та неповнолітні діти не проживають та права користуватися нею не мають на 1 арк.; оригінал заяви від імені Коршак про те, що в 2017 році не було здійснено продажу чи обміну іншого житла на 1 арк.; оригінал довідки (форма №3) про те, що в квартирі АДРЕСА_1 ніхто не зареєстрований та не проживає на 1 арк.; оригінал довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на 1 арк.; звіт про оцінку майна (квартири АДРЕСА_1 ) на 17 арк.; інформаційна довідка з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів на 1 арк.; оригінал технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 від 14.09.2016 року на 3 арк.

Згідно ухвали, слідчий суддя прийшов до висновку, що вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98КПК України, є речовим доказом у кримінальному провадженні та є предметом кримінального правопорушення, а арешт на нього є необхідним з метою забезпечення зберігання речових доказів.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, власника арештованого майна ОСОБА_6 22.01.2018 року подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм кримінального процесуального закону просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали, скасувати її та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого, зобов`язавши останнього повернути арештоване майно.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження апелянт зазначає, що розгляд клопотання слідчого був здійснений без повідомлення та без участі власника майна, а тому причини пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними.

Стосовно ухвали слідчого судді, то апелянт зазначає, що слідчий суддя не перевірив час подання до суду клопотання слідчого про арешт майна, внаслідок чого порушив встановлений законом строк для розгляду клопотання

Клопотання слідчого та оскаржувана ухвала не містять даних про те, які конкретно саме сліди злочину містять вилучені в ході обшуку документи, а також, яким чином вони могли бути використані, як знаряддя вчинення злочину, крім того, клопотання не містить доказів того, що документи на які накладено арешт мають ознаки речових доказів.

Зазначені у рапорті старшого оперуповноваженого в ОВС УКР ГУ НП в м. Києві відомості щодо вчинення шахрайських дій з квартирою АДРЕСА_1 є надуманими та штучно спотворені, а також зазначені з метою заволодіння групою осіб вказаною квартирою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив оскаржувану ухвалу залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
У відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, клопотання слідчого про арешт майна було розглянуто слідчим суддею 15.11.2017 року без виклику власника майна, оскаржувану ухвалу, як вбачається з матеріалів судового провадження, він отримав 16.01.2018 року.

Оскільки ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу 22.01.2018 року, тобто в межах визначених законом п`ятиденного строку, визначений законом строк на апеляційне оскарження не пропущено, а тому він не підлягає поновленню.

Що стосується безпосередньо апеляційної скарги, то слід звернути увагу на такі обставини.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, Солом`янським управлінням поліції ГУ Національної поліції в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0015384 від 27.12.2016 року за ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 190 КК України

27.12.2016 року до Солом`янського УП надійшов рапорт старшого оперуповноваженого в ОВС УКР ГУ НП в м. Києві з приводу того, що невідома особа намагається вчинити шахрайські дії з квартирою АДРЕСА_1 по підробленим документам.

Згідно отриманої довідки №062/14-71 від 04.01.2017 року з Київського міського бюро технічної інвентаризації, вбачається, що квартира АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_11 на підставі договору купівлі - продажу, зареєстрованого 20.06.1996 року.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що 15.09.2017 року ОСОБА_6 на підставі договору дарування, серія та номер №8233, виданий 04.09.2002 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 зареєстрував право власності на квартиру АДРЕСА_1 за собою.

11.01.2017 року року ОСОБА_6 разом з ОСОБА_13 перебуваючи в приміщенні приватного нотаріуса ОСОБА_14 , що по АДРЕСА_2 , намагалися продати квартиру АДРЕСА_1 іншим особам, надавши нотаріусу відповідні документи серед яких був договір дарування квартири АДРЕСА_1 від 04.09.2002 року з підписами ОСОБА_11 та ОСОБА_6 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12

11.01.2017 року під час огляду місця події в приміщенні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15 , що за адресою: АДРЕСА_3 було виявлено та вилучено наступні документи: папку скорозшивач в якій знаходяться наступні документи: договір купівлі- продажу квартири від 11.01.2017 року укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 на 2 арк.; оригінал договору дарування квартири АДРЕСА_1 з підписами ОСОБА_11 та ОСОБА_6 на 1 арк.; заява від імені ОСОБА_6 про те, що відчужувана ним квартира АДРЕСА_1 є його особистою власністю, оскільки набута у дарунок на 1 арк.; заява від імені ОСОБА_6 про те, що в квартирі АДРЕСА_1 малолітні та неповнолітні діти не проживають та права користуватися нею не мають на 1 арк.; заява від імені Коршак про те, що в 2017 році не було здійснено продажу чи обміну іншого житла на 1 арк.; заява від імені ОСОБА_10 на 1 арк.; довідка (форма №3) про те, що в квартирі АДРЕСА_1 ніхто не зареєстрований та не проживає на 1 арк.; інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на 1 арк.; договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 від 11.01.2017 року укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 на 2 арк.; звіт про оцінку майна (квартири АДРЕСА_1 ) на 17 арк.; інформаційна довідка з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів на 1 арк.; технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 від 14.09.2016 року на 3 арк.; копія паспорта ОСОБА_6 на 2 арк.; копія паспорта ОСОБА_10 на 1 арк. та ключі в кількості 5 штук та два магнітних ключі від вхідних дверей до квартири АДРЕСА_1 .

На підставі вилучених даних, по оригіналу договору дарування квартири АДРЕСА_1 з підписами ОСОБА_11 та ОСОБА_6 від 04.09.2002 року призначено почеркознавчу експертизу.

Відповідно до висновку експерта від 19.04.2017 року №8-4/254 вбачається, що «Підпис у графі «Підписи ( ОСОБА_11 )» у договорі дарування квартири АДРЕСА_1 від 04.09.2002 на бланку серії ВАВ № 031862, зареєстрованому в реєстрі за №8233 - виконано, ймовірно, не ОСОБА_11 , зразки якої були надані для порівняння, а іншою особою. Підпис в графі «Приватний нотаріус ОСОБА_12 » у договорі дарування квартири АДРЕСА_1 від 04.09.2002 на бланку серії ВАВ № 031862, зареєстрованому в реєстрі за №8233 - виконано, ймовірно, не ОСОБА_12 зразки якої були надані для порівняння, а іншою особою».

Згідно отриманого листа №01-16/1545 від 30.12.2016 року від Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 вбачається, що нею не посвідчувався 04 вересня 2002 року Договір дарування квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

В подальшому було встановлено, що ОСОБА_11 має доньку - ОСОБА_16 , яка була одружена з ОСОБА_6 , які на даний час вже розлучені.

Як пояснив ОСОБА_6 , то його колишня теща ОСОБА_16 уродженка Киргизької Республіки та на даний час ніяких документів, які б посвідчували її особу вона не має, так як дані документи вона втратила. Відновити дані документи не було та не має можливості. В подальшому вилучені документи було повернуто власнику ОСОБА_6 .

На даний час власником квартири за адресою: АДРЕСА_4 згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна являється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 переоформив на себе квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 на підставі договору дарування від 04.09.2002 року, який приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 не посвідчувався.

13.11.2017 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва було надано тимчасовий доступ до речей та документів, які мають суттєве значення для розслідування кримінального провадження та мають доказове значення в матеріалах справи, а саме: оригіналу договору купівлі-продажу квартири від 11.01.2017 року укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 на 2 арк.; оригіналу договору дарування квартири АДРЕСА_1 від 04.09.2002 року з підписами ОСОБА_11 та ОСОБА_6 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 на 1 арк.; оригіналу заяви від імені ОСОБА_6 про те, що відчужувана ним квартира АДРЕСА_1 є його особистою власністю, оскільки набута у дарунок на 1 арк.; оригінал заяви від імені ОСОБА_6 про те, що в квартирі АДРЕСА_1 малолітні та неповнолітні діти не проживають та права користуватися нею не мають на 1 арк.; оригіналу заяви від імені Коршак про те, що в 2017 році не було здійснено продажу чи обміну іншого житла на 1 арк.; оригіналу довідки (форма №3) про те, що в квартирі АДРЕСА_1 ніхто не зареєстрований та не проживає на 1 арк.; оригіналу довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на 1 арк.; звіту про оцінку майна (квартири АДРЕСА_1 ) на 17 арк.; інформаційної довідки з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів на 1 арк.; оригіналу технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 від 14.09.2016 року на 3арк.

14.11.2017 року слідчий Солом`янського управління поліції головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_7 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно 13.11.2017 року на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва.

15.11.2017 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва. клопотання було задоволено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, ще встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судці, суду визначене необхідність арешту майна.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження №0015384, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення слідчого ОСОБА_9 та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на майно, з огляду на те, що вказане майно є предметом кримінального правопорушення, а відтак наявні підстави для накладення на нього арешту з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З урахуванням цього слідчий суддя, встановив належні правові підстави, передбачені ч. ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та як встановила колегія суддів, накладення арешту на зазначене в резолютивній частині майно, відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Твердження апелянта про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, спростовується доданими стороною обвинувачення до клопотання та апеляційному суду доказами, зокрема витягом із кримінального провадження №0015384, рапортом оперуповноваженого ОВС УКР ГУ НП в м. Києві ОСОБА_17 від 27.12.2016 року, протокол допиту потерпілого від 07.11.2017 року, висновком експерта № 8-4/254 від 19.04.2017 року, відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.09.2016 року, постановою про визнання речей і предметів речовими доказами від 11.01.2017 року та іншими.

Інші доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на зазначене в

клопотанні слідчого майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням унеможливлення настання наслідків, які мажуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вилучене під час обшуків майно, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності і співмірності.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі змісту апеляційної скарги колегією суддів не виявлено.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 15 листопада 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого Солом`янського управління поліції головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_7 та накладено арешт на документи, а саме: оригінал договору купівлі-продажу квартири від 11.01.2017 року укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 на 2 арк.; оригінал договору дарування квартири АДРЕСА_1 від 04.09.2002 року з підписами ОСОБА_11 (даруватель) та ОСОБА_6 (одарований) посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 на 1 арк.; оригінал заяви від імені ОСОБА_6 про те, що відчужувана ним квартира АДРЕСА_1 є його особистою власністю, оскільки набута у дарунок на 1 арк.; оригінал заяви від імені ОСОБА_6 про те, що в квартирі АДРЕСА_1 малолітні та неповнолітні діти не проживають та права користуватися нею не мають на 1 арк.; оригінал заяви від імені Коршак про те, що в 2017 році не було здійснено продажу чи обміну іншого житла на 1 арк.; оригінал довідки (форма №3) про те, що в квартирі АДРЕСА_1 ніхто не зареєстрований та не проживає на 1 арк.; оригінал довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на 1 арк.; звіт про оцінку майна (квартири АДРЕСА_1 ) на 17 арк.; інформаційна довідка з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів на 1 арк.; оригінал технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 від 14.09.2016 року на 3 арк., залишити без змін, а апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4