Справа № 314/985/18
Провадження № 1-кс/314/480/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.04.2018 м. Вільнянськ
Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

захисника адвоката ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника керівника Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Запоріжжя, громадянство: Україна, освіта: вища, не одруженого, приватного підприємця, місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:
Заступник керівника Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів в великих розмірах та психотропних речовин з метою збуту, при невстановлених під час досудового розслідування обставинах придбав наркотичний засіб кокаїн, метадон в великих розмірах та психотропну речовину амфетамін, які незаконно зберігав за місцем свого мешкання, а саме у приміщенні кв. АДРЕСА_2 з метою збуту.

14.03.2018 року, в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем реєстрації та мешкання ОСОБА_4 , а саме у приміщенні кв. АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено: полімерну ємність білого кольору з маркуванням «Банеоцин», в якій міститься кристалічна речовина білого кольору, що містить у своєму складі, згідно з висновком експерта № 7-651 від 23.03.2018 року, наркотичний засіб метадон, масою 5,0594 г (в перерахунку на основу), зіп - пакет з порошком білого кольору, який, згідно до висновку експерта № 7-625 від 16.03.2018 року, містить у своєму складі психотропну речовину амфетамін масою 0,1100 г (в перерахунку на основу).

Крім цього, 14.03.2018 року в ході проведення огляду ділянки місцевості розташованого біля буд. АДРЕСА_3 під балконом кв. АДРЕСА_4 вказаного будинку був виявлений та вилучений зіп-пакет з в`язкою речовиною біло-синього кольору, яка згідно до висновку експерта № 7- 625 від 16.03.2018 року, містить у своєму складі наркотичний засіб кокаїн масою 0,0030г

Вказаний наркотичний засіб (матедон та кокаїн) та психотропну речовину (амфетамін), ОСОБА_4 , незаконно придбав при невстановлених досудовим розслідування обставинах та зберігав за місцем свого мешкання з метою подальшого збуту.

ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: «незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів у великих розмірах та психотропних речовин з метою збуту».

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, обґрунтовуючи наявність ризиків, передбачених п.п.1-5, ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та захисник заперечували проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під варту, з посиланням на необґрунтованість підозри та відсутність ризиків за ч.1 ст.177 КПК України.

Подане прокурором клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 177, 184 КПК України.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали клопотання в межах наданих суду доказів, слідчий суддя приходить до наступного:

Згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2, 4, ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, оскільки надані прокурором матеріали, а саме: протокол допиту свідка від 03.03.2018, протокол допиту свідка від 06.03.2018, протокол допиту свідка від 06.03.2018, протокол обшуку від 14.03.2018, протокол огляду від 14.03.2018 року, висновок експерта №7-651 від 23.03.2018, висновок експерта №7-625 від 16.03.2018, в їх послідовності, взаємозв`язку та сукупності свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Відносно необхідності забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеним п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України слідчий суддя приходить до наступного:

Відповідно до ч.7 ст.42 КПК України підозрюваний, обвинувачений зобов`язаний зокрема, прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб.

Слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_4 в повній мірі не виконувалися вищезазначені обов`язки, надані захисником документи відносно стану здоров`я підозрюваного не свідчать про наявність такого стану здоров`я, що унеможливлює прибуття за викликом до слідчого, прокурора, а в разі неможливості прибути за викликом унеможливлює заздалегідь повідомити про це зазначених осіб.

Відносно ризиків за ч.1 ст. 177 КПК України слідчий суддя приходить до наступного:

За п.1 ч.1 ст.177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність даного ризику на час розгляду клопотання, оскільки надані до суду заяви поручителів, добровільна явка підозрюваного до слідчого, слідчого судді свідчить про відсутність даного ризику.

За п.2 ч.1 ст.177 КПК України - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про наявність даного ризику, на підставі того, що латентна поведінка підозрюваного на стадії досудового розслідування (слідчі дії: протокол обшуку від 14.03.2018, протокол огляду від 14.03.2018 року) свідчить про продовження наявності існування ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
За п.3 ч.1 ст.177 КПК України - незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про наявність даного ризику, з обставин визначених в обґрунтування за п.2 ч.1 ст.177 КПК України.

За п.4 ч.1 ст.177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність даного ризику на час розгляду клопотання, за відсутності обґрунтованого посилання, яким іншим чином підозрюваний може перешкодити кримінальному провадженню та відсутністю доказів в обґрунтування даного ризику.

За п.5 ч.1 ст.177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, оскільки особа раніше не судима. Відносно ризику продовжити кримінальне правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про наявність даного ризику, у зв`язку з видами речовин, які вилучені при проведенні слідчий дій, їх обсягу, способу вчинення дій визначених у протоколах допиту свідків.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора та необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу.

Відносно можливості застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, слідчий суддя враховує наступне:

Диспозиція ст. 307 КК України визначена наступним - незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів. Диспозиція ч.2 ст.307 КК України зазначає - ті самі дії, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, або із залученням неповнолітнього, а також збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, та в інших місцях масового перебування громадян, або збут чи передача цих речовин у місця позбавлення волі, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини.

Слідчий суддя зауважує, що за ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Крім основного об`єкту злочину за ст. 307 КК України - порушення правовідносин у галузі виготовлення та обігу наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, слідчий суддя враховує також те, що збут вищезазначених речовин, засобів або їх аналогів посягає на такий охоронюваний Конституцією України об`єкт, як здоров`я суспільства, оскільки збут зазначених речовин, викликає залежність фізичних осіб від вживання таких речовин, приводить до змін у стані здоров`я, свідомості особи та поведінкових реакцій у суспільних відносинах.

Оскільки збут направлений на невизначену кількість людей, об`єктом злочину за ст. 307 КК України, на переконання слідчого судді, є також здоров`я суспільства.

За ст.180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Слідчий суддя приходить до висновку про неможливість застосування запобіжного заходу у виді поруки, оскільки даний вид запобіжного заходу в силу ст.180 КПК України, направлений на забезпечення підозрюваним виконання обов`язків, та не направлений на запобігання ризикам за п.п.2,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Одночасно слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у виді домашнього арешту, також не виключає можливості продовження кримінального правопорушення у формі збуту наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, оскільки такий запобіжний захід не обмежує відвідування підозрюваного іншими особами за місцем його мешкання та не встановлює контроль за особами та речовинами, предметами, що переносяться такими особами.

За вищезазначених обставин, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора та обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В порядку ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Статтею 183 КПК України не вирішено питання відносно можливості не застосовувати заставу щодо злочину направленого на об`єкт кримінального правопорушення здоров`я частини суспільства, які не містять ознак застосування насильства або погрози його застосування, та не призвели до наслідків загибелі людини.

За визначенням ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На переконання слідчого судді заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема запобіжні заходи мають бути направлені на досягнення завдань кримінального провадження за ст.2 КПК України, та мати реальних характер.

В силу ч.6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

При прийнятті рішення, слідчий суддя, враховує завдання кримінального провадження за ст.2 КПК України та застосовує загальну засаду визначену ст.8 КПК України, яка визначає що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Слідчий суддя приходить до висновку про неможливість визначення розміру застави підозрюваному, оскільки у разі внесення застави та покладення на підозрюваного відповідних обов`язків, застава з відповідними обов`язками не забезпечать запобігання ризикам знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, продовжитикримінального правопорушення у формі збуту наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як виключного. На переконання слідчого судді запобігти спробам знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, продовжити кримінальне правопорушення у формі збуту наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, інші, крім тримання під вартою, альтернативні запобіжні заходи не забезпечать, що свідчить про виключність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :
Клопотання заступника керівника Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

ОСОБА_4 взяти під варту негайно із залу суду.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 05 квітня 2018 року.

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 03 червня 2018 року (включно).

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
05.04.2018