Провадження № 1-в/537/48/2018
Справа № 537/183/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.01.2018 Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника Державної установи «Кременчуцька виправна колонія №69» - ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому виїзному судовому засіданні в приміщенні Державної установи «Кременчуцька виправна колонія №69» заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженець Російської Федерації, Комі Республіка, Удорский район, с. Буткан, проживав за адресою АДРЕСА_1 , громадянин України, не одружений, має середню освіту, раніше засуджений:
27.08.2000 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 3 ст. 81 КК України до 3 років позбавлення волі, ст.. 46-1 КК України з відстрочкою на 1 рік;
12.12.2002 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання умовно на 1 рік;
27.02.2003 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України умовно, з іспитовим строком на 2 роки;
06.02.2004 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 4 ст. 185, 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 22.12.2008 року по відбуттю строку покарання.
22.02.2010 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 2 ст. 190 КК України до штрафу 850 грн.;
06.12.2010 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.
11.03.2011 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі.
29.11.2011 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;
30.07.2015 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;
03.09.2015 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 70, ч. 3 ст. 72 КК України до 3 років позбавлення волі.
про умовно-дострокове звільнення в порядку ст. 81 КК України на не відбуту частину покарання, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою, в якій на підставі ст. 81 КК України просив звільнити його умовно-достроково від відбування покарання, яке йому призначене вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 30.07.2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; та вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03.09.2015 року за ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 70, ч. 3 ст. 72 КК України до 3 років позбавлення волі. Вироки виконуються окремо.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі. Просив суд його задовольнити.
Прокурор та представник ДУ «Кременчуцька виправна колонія №69», заперечували проти задоволення клопотання, оскільки засуджений не довів своє виправлення, мав 3 стягнення які погашені в установленому законом порядку та 3 заохочення, а тому відсутні підстави для умовно дострокового звільнення засудженого.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 30.07.2015 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.
Крім того вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03.09.2015 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 70, ч. 3 ст. 72 КК України до 3 років позбавлення волі.
Вироки виконуються окремо.
На підставі закону України «Про внесення зміни до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року №838 VІІІ зараховано строк попереднього ув`язнення з 30.07.2015 року по 31.08.2015 року.
Початок строку 30.07.2015 року.
Кінець строку 29.06.2018 року.
Відповідно до характеристики, поданої ДУ «Кременчуцька виправна колонія №69», засуджений ОСОБА_5 в місцях попереднього ув`язнення і позбавлення волі знаходиться з 30.07.2015 року.
ОСОБА_5 під час перебування в ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23» характеризується посередньо, не допускав порушення режиму утримання, заохочень та стягнень не мав.
З 18.09.2015 року ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Кременчуцька виправна колонія №69». Адміністрацією колонії характеризується посередньо, допускав порушення встановлених вимог порядку відбування покарання та правил внутрішнього розпорядку дня та правил пожежної безпеки, за що 3 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашені в установленому законом порядку. Має 4 заохочення.
Рішенням комісії ДУ «Кременчуцька виправна колонія №69» від 01.07.2016 року засудженому відмовлено в застосуванні ст. 100, 101 КВК України.
Рішенням комісії ДУ «Кременчуцька виправна колонія №69» від 03.01.2017 року засудженому відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України.
Рішенням комісії ДУ «Кременчуцька виправна колонія №69» від 06.07.2017 року засудженому відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України., як особі що не довела свого виправлення.
Відповідно до ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Однією з найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.
Сумлінне ставлення до праці насамперед передбачає, що особа бере участь у суспільно корисній праці, яка схвалюється суспільством. Сумлінне ставлення до праці передбачає добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів. Сумлінне ставлення до праці проявляється у поліпшенні кількісних і якісних показників виконуваної роботи, підвищенні виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержанні правил охорони праці та техніки безпеки.
При застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.
Так, під час відбування покарання, ОСОБА_5 не порушував вимоги режиму. Мав 4 заохочення та 3 стягнення, які погашені. Проте суд при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання, зобов`язаний врахувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, тому суд не вбачає підстав вважати, що на час розгляду заяви засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про звільнення його умовно-достроково від відбування покарання.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537, ст. 539 КПК України суд, -
у х в а л и в :
Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання яке йому призначене вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 30.07.2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03.09.2015 року за ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 70, ч. 3 ст. 72 КК України до 3 років позбавлення волі.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області протягом 7 діб з моменту її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання.
Суддя : ОСОБА_1