Справа № 371/139/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1389/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 26.12.2017

УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами, поданими обвинуваченим ОСОБА_6 , першим заступником прокурора Київської області ОСОБА_8 , прокурором Миронівського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 на вирок Миронівського районного суду Київської області від 19 жовтня 2017 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Корсунь-Шевченківський, Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
-визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Миронівського районного суду Київської області від 19 жовтня 2017 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки; остаточне покарання ОСОБА_6 визначене за сукупністю злочинів, на підставі ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком та покарання, призначеного за вироком Богуславського районного суду Київської області від 08 лютого 2017 року, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
За вироком суду, ОСОБА_6 визнано винуватим у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за наступних обставин.

17 жовтня 2016 року, ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за крадіжку чужого майна, знаходячись в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 , з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, пересвідчившись у тому, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, вчинив крадіжку належного ОСОБА_10 циркулярного насоса марки «Акватіка», вартістю 925 гривень. Після цього, ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_6 , 19 жовтня 2016 року, знаходячись в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 , з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, пересвідчившись у тому, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, вчинив крадіжку належного ОСОБА_10 циркулярного насоса марки «ДАБ», вартістю 2147 гривень. Після цього, ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на вказану суму.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичні обставини провадження та кваліфікацію його дій, просить вирок Миронівського районного суду Київської області від 19 жовтня 2017 року, ухвалений відносно нього, - змінити у зв`язку з невідповідністю призначеного йому покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість, та призначити йому більш м`яке покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки. На обґрунтування своїх вимог обвинувачений вказує про те, що судом першої інстанції при призначенні йому покарання не були належним чином враховані всі обставини, які впливають на прийняття даного рішення. Зокрема, на переконання апелянта, судом першої інстанції недостатньо враховано його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та встановленню істини у справі, повне визнання обвинуваченим своєї вини та готовність відбувати покарання за вчинене, а також ті обставини, що обвинувачений має третю групу інвалідності, хворіє тяжким захворюванням, має на утриманні неповнолітню дитину та матір похилого віку. Обвинувачений ОСОБА_6 вважає, що вказані обставини свідчать про наявність достатніх підстав для пом`якшення йому призначеного судом першої інстанції покарання.

В поданих апеляційних скаргах прокурори, не оспорюючи фактичні обставини провадження та кваліфікацію дій ОСОБА_6 , просять вирок Миронівського районного суду Київської області від 19 жовтня 2017 року змінити. Підставою для зміни оскаржуваного вироку суду апелянти зазначають неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Прокурори вказують, що оскаржуваним вироком суду ОСОБА_6 засуджено до покарання, що належить відбувати реально, за крадіжки, вчинені у 2016 році, тобто вчинені до постановлення попереднього вироку Богуславського районного суду Київської області від 08 лютого 2017 року, за яким ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та встановлено іспитовий строк тривалістю 2 роки. За таких обставин, як стверджують прокурори, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається, а тому вирок Миронівського районного суду Київської області від 19 жовтня 2017 року та вирок Богуславського районного суду Київської області від 08 лютого 2017 року, ухвалені відносно ОСОБА_6 , підлягають самостійному виконанню. Таким чином, прокурори просять виключити із резолютивної частини вироку висновок суду про призначення остаточного покарання ОСОБА_6 на підставі ст. 70 КК України та вважати його засудженим за ч.2 ст.185 КК України. В апеляційних скаргах перший заступник прокурора Київської області просить вважати засудженим ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, прокурор Миронівського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області просить вважати засудженим ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, а вирок Богуславського районного суду Київської області від 08 лютого 2017 року, ухвалений стосовно ОСОБА_6 прокурори просять виконувати самостійно.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та прокурора, які підтримали подані апеляційні скарги, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що подані апеляційні скарги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджуються наявними доказами, в їх сукупності, які за згодою учасників судового провадження досліджувались у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому, згідно із ч. 2 ст. 394 КПК України апеляційному оскарженню та перегляду не підлягають, та учасниками судового провадження не оспорюються.

Згідно із ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З матеріалів кримінального провадження видно, що ОСОБА_6 08 лютого 2017 року був засуджений вироком Богуславського районного суду Київської області за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, на підставі ст.70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, та звільнений, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки.

Оскаржуваним вироком суду встановлено, що ОСОБА_6 вчинив два злочини, передбачені ч.2 ст.185 КК України, 17 жовтня 2016 року та 19 жовтня 2016 року, тобто до постановлення попереднього вироку Богуславського районного суду Київської області від 08 лютого 2017 року.

Судом першої інстанції ОСОБА_6 оскаржуваним вироком суду призначене покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 роки, остаточне покарання ОСОБА_6 визначене за сукупністю злочинів, на підставі ст. 70 КК України, шляхом часткового складання із покаранням, призначеним за вироком Богуславського районного суду Київської області від 08 лютого 2017 року, у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Однак, на переконання колегії суддів, зазначений порядок призначення покарання судом першої інстанції у даному випадку є невірним, так як відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 (зі змінами), коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за

який вона засуджується до покарання, що належить відбувати

реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного

складання призначених покарань не допускається. За таких умов

кожний вирок виконується самостійно.

Таким чином, судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 допущене неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а тому оскаржуваний вирок Миронівського районного суду Київської області від 19 жовтня 2017 року необхідно змінити на підставі п.4 ч.1 ст.408, п.4 ч.1 ст.409 КПК України, та привести покарання ОСОБА_6 у відповідність до вимог ч.4 ст.70 КК України.
При цьому, на переконання колегії суддів, призначене ОСОБА_6 судом першої інстанції покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 роки, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України.

Колегія суддів вважає необхідним зарахувати, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26 листопада 2015 року), строк попереднього ув`язнення, застосованого до ОСОБА_6 в межах даного кримінального провадження, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Вирок Миронівського районного суду Київської області від 19 жовтня 2017 року, ухвалений відносно ОСОБА_6 , змінити в частині призначення покарання.
Вважати ОСОБА_6 засудженим за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
Остаточне покарання ОСОБА_6 визначити на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, при цьому, вирок Богуславського районного суду Київської області від 08 лютого 2017 року, ухвалений відносно ОСОБА_6 , - виконувати самостійно.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26 листопада 2015 року), зарахувати у строк покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк застосованого до нього в межах даного кримінального провадження попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, за період з 19 жовтня 2017 року по 26 грудня 2017 року включно.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Судді:

_______________ _________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4