Справа №278/335/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2018 року м. Житомир

Колегія суддів Житомирського районного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретарів судового засідання: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 02.11.2013 року за №0001276 по обвинуваченню:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мартинівка, Червоноармійського району, Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчинені злочину, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Близько 22-ї години 01 листопада 2013 року між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння та знаходилися за місцем їх спільного проживання в будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_12 виник умисел на вбивство ОСОБА_13 з особливою жорстокістю.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_12 , знаходячись в кімнаті вищевказаного будинку, кулаками рук умисно із великою силою прикладання наніс ОСОБА_13 більше 7 ударів в голову, потім схопив його обома руками за голову та почав бити головою об стіну будинку. Після чого, не припиняючи своїх дій, ОСОБА_12 взяв у руку топорище та з великою силою прикладання наніс ОСОБА_13 6 ударів по голові та не менше 40 ударів по тулубу, нижніх та верхніх кінцівках, спричинивши останньому особливих страждань, та таким чином умисно вбив його.

Смерть ОСОБА_13 настала внаслідок перелому основи та склепіння черепа з субарахноїдальним крововиливом та крововиливом під оболонку мозочка, що ускладнилось здавленням стовбуру головного мозку, які у живих осіб відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя.

Крім того, в ході умисного вбивства ОСОБА_12 заподіяв потерпілому ОСОБА_13 тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому великогомілкової кістки, які відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, перелому п`яти ребер, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості та множинних синців та крововиливів, саден голови, кінцівок та тулубу, шести ран голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У ході судового розгляду ОСОБА_12 винним себе у вчиненні інкримінованого діяння визнав частково та показав, що 01 листопада 2013 року, розпиваючи з потерпілим ОСОБА_13 спиртні напої, у них виникла сварка з приводу конфлікту останнього з матір`ю ОСОБА_12 - ОСОБА_14 , у зв`язку із чим ОСОБА_13 ударив обвинуваченого, а потім вихопив з куртки ножа та став погрожувати ним ОСОБА_12 . Проте, ОСОБА_12 , побоюючись за своє життя, схопив лезо ножа руками та вирвав його з рук потерпілого, у зв`язку з чим у нього залишились порізи на руках та в районі грудної клітини. В наслідок таких дій ОСОБА_13 між ними зав`залась бійка, подробиць якої обвинувачений не пам`ятає. Після бійки обвинувачений почував себе недобре та пішов спати в сусідню кімнату, а потерпілий залишився, при цьому був живим. Вранці наступного дня побачив кров біля потерпілого та з`ясував, що той помер, тому одразу намагався викликати швидку допомогу.

Наполягав на тому, що не хотів вбивати ОСОБА_13 , шкодує з приводу смерті останнього, просив вибачення у потерпілої.

Свої аналогічні показання обвинувачений деталізував під час слідчого експерименту (т. 1 а.с. 161-170).

Окрім часткового визнання вини ОСОБА_12 , його винуватість у вчиненні вищезазначеного діяння повністю доведена дослідженими судом доказами.

Потерпілий ОСОБА_9 (батько померлого ОСОБА_13 ) показав, що між обвинуваченим та ОСОБА_13 склалися неприязні стосунки. Син вживав алкогольні напої, проте ними не зловживав, був спокійним, врівноваженим. Очевидцем події не був.

Потерпіла ОСОБА_10 (дочка померлого ОСОБА_13 ) також підтвердила, що загиблий був неконфліктною людиною. Останнім часом він проживав з матір`ю ОСОБА_12 . Іноді зловживав алкогольними напоями. Від односельчан чула про бійки батька з ОСОБА_15 , проте ніяких тілесних ушкоджень у батька не бачила. Останній також не мав звички носити ніж при собі.

Свідок ОСОБА_16 (матір обвинуваченого) показала, що співмешкала з ОСОБА_13 , з яким у обвинуваченого склалися неприязні стосунки, оскільки ОСОБА_17 зловживав алкоголем, вимагав від свідка гроші, через що між ними виникали сварки, бійки. Остання сталася приблизно за півтора тижні до смерті ОСОБА_13 , який її побив, а ОСОБА_12 розборонив їх, після чого ОСОБА_13 погрожував помститися ОСОБА_12 , вбивши його. Наступного дня після смерті ОСОБА_13 син зателефонував та сказав, що вони з ОСОБА_17 побилися, а коли рано прокинувся та прийшов до кімнати, то ОСОБА_13 лежав мертвий. Про причини бійки син не повідомив. Охарактеризувала ОСОБА_13 як дратівливого, останній неодноразово в стані алкогольного сп`яніння розмахував перед ОСОБА_12 ножами. Сина охарактеризувала як спокійного, урівноваженого.

Проте свідок ОСОБА_18 охарактеризувала ОСОБА_13 як спокійну, неконфліктну людину. У стані алкогольного сп`яніння бачила і ОСОБА_17 , і ОСОБА_15 , проте про їхні конфлікти свідку нічого не відомо. В якості понятої брала участь в огляді місяця події - будинку, де мешкали обвинувачений та ОСОБА_13 , останній лежав на підлозі мертвий.

Свідок захисту ОСОБА_19 показав, що ОСОБА_13 у 2009 році спричинив свідку тілесні ушкодження ножем через сварку, однак він не звертався ні за медичною допомогою, ні до правоохоронних органів, тому що пробачив йому. Повідомив, що у ОСОБА_13 була звичка носити при собі ніж. Про ОСОБА_15 вказав, що коли навіть вживав спиртні напої жорстокості за ним не помічав, ніколи нікого не провокував.

З рапорту оперативного чергового Житомирського РВ УМВС України вбачається, що 02.11.2013 року о 11 год. 30 хв. телефоном на номер «103» повідомлено про те, що в с. Вигода по вул. Щорса, 1 виявлено труп ОСОБА_13 з тілесними ушкодженнями (т. 1 а.с. 87).

Під час огляду 02.11.2013 р. будинку по АДРЕСА_1 виявлено труп ОСОБА_13 з тілесними ушкодженнями, з місця події вилучено наволочку, топорище зі слідами речовини бурого кольору, зразки речовини бурого кольору на підлозі, біля голови трупа ОСОБА_13 , сліди пальців рук на скляних стопках, пластикову пляшку з рідиною із різким запахом, три кухонні ножі, один з яких містить сліди речовини бурого кольору, топорище зі слідами речовини бурого кольору (т. 1 а.с. 126-148).

Під час огляду в той же день трупа ОСОБА_13 на його тілі виявлені чисельні тілесні ушкодження та вилучено одяг і взуття останнього (пара босоніжок, пара шкарпеток, футболка сірого кольору, кофта у поперечну смугу, труси, штани спортивні чорного кольору, штани типу «джинс») (т. 1 а.с. 155-156).

02.11.2013 ОСОБА_12 затримано за підозрою у вчиненні злочину (т. 2 а.с. 78-79).

У той же день в кабінеті №20 Житомирського РВ УМВС України в Житомирській області у ОСОБА_12 вилучено одяг (светр, майка, штани із тканини типу «джинс», спортивні штани, пара гумових чобіт), в якому, за словами ОСОБА_12 , він був одягнутий у момент бійки з ОСОБА_13 (т. 1 а.с. 151-152).

На вилучених з будинку за вищевказаною адресою топорищі, кухонному ножі, зразках речовини бурого кольору з підлоги, біля голови тупа ОСОБА_13 , на одязі, вилученому під час огляду трупа останнього, а також на одязі ОСОБА_12 , змивах з його рук виявлені сліди крові людини, походження якої від ОСОБА_13 не виключається (висновки імунологічних експертиз від 29.11.2013 №7/190-13, №7/191-13, №7/192-13, від 10.12.2013 №7/196-13, від 05.12.2013 №7/194-13, т.1 а.с.171-181, 190-214, т.2 а.с. 41-60).

На наволочці, вилученій з вказаного будинку, виявлені сліди крові, походження якої не виключається від ОСОБА_12 (висновок імунологічної експертизи від 05.12.2013 №7/193-13, т. 1 а.с. 182-189).

Вилучені під час огляду будинку три кухонні ножі не є холодною зброєю (висновок експерта від 10.12.2013 №1/1709, т. 1 а.с. 227-232).

Суд не погоджується з доводами сторони захисту про визнання недопустимими названих висновків експертиз, оскільки, на думку сторони захисту, вони проведені щодо предметів, які були здобуті слідчим без попереднього дозволу суду на їх тимчасове вилучення або на їх арешт та без дозволу слідчого на знищення цих предметів. Як зазначалось вище, описані речові докази були вилучені під час огляду місця події будинку. В силу ч. 5 ст. 237 КПК України під час огляду дозволяється вилучення речей і документів, які мають значення для справи. Такі речі та документи є тимчасово вилученим майном. Проте неповернення цих речей і документів особі, у якої їх було вилучено, не тягне за собою недійсність інформації, які вони у собі містять. Ненадання слідчим дозволу експерту на знищення в процесі експертизи її предметів також не тягне за собою недійсність висновку експерта, а може бути підставою для відповідальності за шкоду, заподіяну знищенням майна.

На трупі ОСОБА_13 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді ран на обличчі, волосяної частини голови; синців на обличчі; саден по задній поверхні грудної клітки зліва, передній поверхні грудної клітки зліва; синців бокової поверхні грудної клітки зліва, по боковій поверхні грудної клітки справа; синців тильної поверхні лівої кисті, лівого стегна, лівої гомілки; саден лівої гомілки; синців в ділянці лівого плеча, в ділянці ліктьового суглобу, в ділянці плечового суглобу справа, правого плеча та плечового суглобу на фоні котрого садна; ран тильної поверхні правого передпліччя; синців та саден тильної поверхні правої кисті; синців в ділянці правої гомілки; рани правої гомілки з переломом обох кісток даної гомілки в проекції даної рани; розлитого характеру крововиливів під м`які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні; багато уламкового вдавленого перелому кісток склепіння та основи черепа, забою головного мозку крововиливів під м`які мозкові оболонки по конвекситальній поверхні головного мозку та мозочка, в саму речовину головного мозку; переломів 7-8-9-10 лівих ребер з крововиливами в проекції їх. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді ран на обличчі, волосяної частини голови, синців на обличчі, крововиливів під м`які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні, перелому кісток склепіння та основи черепа, забою головного мозку - крововиливів під м`які мозкові оболонки головного мозку та мозочка, в саму речовину головного мозку в своїй сукупності складають відкриту черепно-мозкову травму, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя, знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.
Ці тілесні ушкодження у ОСОБА_13 виникли від 6 ударів по голові тупим предметом з ребром (топорище і т.п.), не менше 7-8 ударів тупим предметом, яким могли бути взута нога, кулаки і т.п. та не менше, ніж 40 ударів тупим та переважно тупим з ребром предметами по тулубу, верхнім та ніжнім кінцівкам, у тому числі ударів, від яких утворились переломи ребер та кісток гомілки.
Всі вище вказані тілесні ушкодження спричинені зажиттєво.
Смерть ОСОБА_13 настала біля 24 години 01.11.2013 року.
Після отриманих тілесних ушкоджень (перелому основи та склепіння черепа) вірогідність самостійних дій ОСОБА_13 виключається.
У момент спричинення тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_13 міг знаходитися по відношенню до нападаючого в будь-якому положенні, окрім такого положення, при якому ділянки тіла розташування тілесних ушкоджень були б недоступними для нанесення ударів.
Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_13 у своїй сукупності являються нехарактерними для падіння на площині, як з наданням тілу прискорення, так і без надання тілу прискорення.
При токсикологічному дослідженні крові з трупа був виявлений етиловий спирт в концентрації 1,22 проміле, що при житті відповідало б легкій ступені алкогольного сп`яніння на час настання смерті. Враховуючи дану ступінь алкогольного сп`яніння, а також характер виявлених тілесних ушкоджень, за звичай дані тілесні ушкодження супроводжуються больовими відчуттями, що відповідає характеру їх ушкоджень, тобто потерпілий міг відчувати особливий біль та страждання.
Характер та важкість виявлених тілесних ушкоджень в своїй сукупності дозволяють вважати, що навіть при наданні потерпілому своєчасної медичної допомоги врятування життя останньому малоймовірно (висновки судово-медичних експертиз від 13.12.2013 №1078 та №3309/52, від 18.02.2015 №323/8, т. 2 а.с. 34-39, 221-224).

Суд не погоджується з доводами сторони захисту про визнання недопустимими доказами відомості висновків судово-медичних експертиз від 13.12.2013 №1078 та №3309/52, проведених експертом ОСОБА_20 , та висновку судово-медичної експертизи від 18.02.2015 №323/8, проведеного експертом ОСОБА_21 , оскільки названі висновки проведені експертами, які на думку сторони захисту, на час проведення експертиз не були атестованими експертами. Проте, з наданої самим захисником картки атестованого судового експерта (т. 2 а.с. 67) ОСОБА_20 12.11.2013 продовжено дію першої кваліфікаційно категорії за спеціальністю «судова медицина» на 1 рік. Із загальнодоступної інформації Реєстру атестованих судових експертів (http://rase.minjust.gov.ua/) вбачається, що експерту ОСОБА_21 10.02.2015 підтверджено вищу кваліфікаційну категорію у галузі судової медицини до 10.02.2020, що свідчить про те, що у період проведення названих експертиз ОСОБА_20 та ОСОБА_21 були атестованими експертами.

ОСОБА_12 під час вчинення інкримінованого діяння міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; в стані фізіологічно афекту не знаходився, знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння, що виключає можливість розвитку фізіологічного афекту; в будь-якому вираженому емоційному стані (емоційному збудженні або емоційному напруженні), що суттєво вплинуло на його свідомість і поведінку, не знаходився. По своєму психічному стану не потребує в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру (акт судово-наркологічної експертизи від 12.11.2013 № Д-479, висновок судово-психіатричної експертизи від 5.12.2017 № 408-2017, т. 2 а.с. 40, 247-249).

Разом з тим, суд погоджується з доводами сторони захисту та відкидає як недопустимі докази відомості акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 12.11.2013 №391-2013 (т. 2 а.с. 61-62), оскільки в проведенні названої експертизи брала участь експерт ОСОБА_22 , яка на момент проведення експертизи не була атестованим експертом. Відповідно до ч. 2 ст. 92 КПК України обов`язок доведення допустимості доказу покладається на сторону, що його подає. Проте прокурором не було подано доказів про те, що ОСОБА_22 на момент проведення експертизи являлась атестованим експертом.

ОСОБА_12 та його захисник просили перекваліфікувати діяння обвинуваченого з п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки він не мав умислу на спричинення смерті ОСОБА_13 , спричинив тілесні ушкодження останньому в ході обопільної бійки, під час якої загиблий погрожував ножем обвинуваченому, якому довелось руками вихопити ніж з рук ОСОБА_13 .

На підтвердження цих обставин судом досліджено висновок судово-медичної експертизи від 05.11.2013 №3226, відповідно до якого у ОСОБА_12 02.11.2013 виявлені садна на волосистій частині голови, обличчі, грудній клітині, які утворилися від дії тупих твердих предметів; поверхневі рани на долонній поверхні лівої кисті, спричинені дією гостро-ріжучого предмету, могли утворитися при наданні опору нападаючому. Вказані тілесні ушкодження могли утворитися 01.11.2013 року близько 22 год. та відносяться до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я (т. 1 а.с. 89).

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_20 підтвердив вищенаведені висновки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 22 постанови від 7.02.2003 № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Про умисел обвинуваченого саме на спричинення смерті ОСОБА_13 свідчить характер виявлених на трупі останнього тілесних ушкоджень. Те, що обвинувачений наносив удари із значною силою прикладання топорищем в життєво важливий орган по голові потерпілого, а також те, що останній не міг після цих ударів здійснювати самостійні дії, помер за 1-2 години після цих ударів, свідчить про усвідомлення обвинуваченим можливості настання смерті ОСОБА_13 та бажання саме такого наслідку. В свою чергу, нанесення численних ударів по тулубу та кінцівкам, що, зважаючи на незначне сп`яніння загиблого, викликало у нього відчуття нестерпного болю, свідчить про бажання обвинуваченого спричинити смерть ОСОБА_13 , завдавши при цьому останньому особливих фізичних страждань.

Враховуючи кількість нанесених ОСОБА_12 ударів ОСОБА_13 , характер та тяжкість спричинених останньому таким чином тілесних ушкоджень, що виключало його можливість вчиняти будь-які активні насильницькі дії щодо ОСОБА_12 , останній під час спричинення ОСОБА_13 цих тілесних ушкоджень не перебував в стані необхідної оборони.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_12 у вчиненні злочину доведена і кваліфікує його діяння за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з особливою жорстокістю.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є особливо тяжким, внаслідок якого померла людина, особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, не судимий, має молодий вік, частково визнав вину, добровільно відшкодував витрати на поховання потерпілого, має матір пенсійного віку.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає вчинення злочину внаслідок сильного душевного хвилювання, викликаного неправомірними діями потерпілого.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, є вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищевикладене, позицію потерпілих, які наполягали на суворості покарання, суд призначає покарання у виді позбавлення волі на певний строк. Однак, враховуючи часткове визнання вини обвинуваченим, добровільне відшкодування витрат на поховання ОСОБА_13 , публічне вибачення перед потерпілими, молодий вік обвинуваченого та наявність у нього на утриманні матері пенсійного віку, суд призначає покарання у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 115 КК України. При цьому суд не вбачає підстав для застосування ст. 69 КК України.

Позов у провадженні не пред`явлено. Судові витрати на залучення експертів підлягає стягненню з обвинуваченого.

Речові докази по даному кримінальному провадженню знищені (а.с 119).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_12 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Початком строку відбування покарання вважати день набрання вироком законної сили.

Зарахувати ОСОБА_12 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з дня його затримання з 02.11.2013 по 10.07.2015 та з 09.04.2016 по 20.06.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 і до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Крім того, зарахувати ОСОБА_12 в строк відбування покарання строк його часткового відбування з 11.07.2015 по 8.04.2016.

Стягнути з ОСОБА_12 на користь держави 2137 гривень 94 коп. витрат на залучення експертів під час проведення судових експертиз в ході досудового розслідування.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирського району протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий: Судді:ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3