Справа №592/161/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/41/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 592/161/18 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 08 січня 2018 року, якою до підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше судимого

застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:
В поданій апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_11 просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки підозра є необґрунтованою та не підтверджується матеріалами кримінального провадження, а висновки слідчого судді про наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду і вчинення нових злочинів є припущеннями. Також зазначає, що слідчим суддею не в повній мірі було враховано те, що ОСОБА_9 має постійне місце проживання в м. Суми, працював неофіційно, відсутні тяжкі наслідки від його дій, належним чином виконує покладені на нього процесуальні обов`язки в іншому кримінальному провадженні.

08.01.2018 до Ковпаківського районного суду м. Сум з клопотанням, погодженим із прокурором Сумської місцевої прокуратури, звернувся слідчий СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що 26.12.2017 о 07 год. 50 хв. ОСОБА_9 , діючи повторно, таємно викрав з автомобіля Toyota Rav 4 д.н.з НОМЕР_1 жіночу сумку, в якій знаходились мобільний телефон та гаманець з грошовими коштами і двома банківськими картками, чим завдав ОСОБА_12 майнової шкоди в сумі 2000 грн. В подальшому, цього ж дня о 08 год. 39 хв. ОСОБА_9 , знаходячись по пр-ту Шевченка в м. Суми, за допомогою банкомату здійснив крадіжку грошових коштів в сумі 500 грн. з викраденої раніше банківської картки у ОСОБА_12 , чим завдав їй майнової шкоди.

Крім того, 05.01.2018 о 19 год. 15 хв. ОСОБА_9 , діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_13 , знаходячись на третьому поверсі буд. АДРЕСА_2 , намагалися відкрити двері квартири АДРЕСА_3 з метою вчинення з неї крадіжки майна, однак не виконавши усіх дій для доведення злочину до кінця, були помічені сторонньою особою, після чого намагалися втекти, але були затримані працівниками поліції.

27.12.2017, 05.01.2018 та 06.01.2018 до ЄРДР за № 0004838 були внесені відповідні відомості про вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 і ч.3 ст.185 КК України. 05.01.2018 о 19 год. 15 хв. ОСОБА_9 був затриманий, а 06.01.2018 йому були вручені повідомлення про підозру.

Зважаючи на те, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості та тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, існують ризики того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на іншого підозрюваного, свідків та вчиняти нові злочини, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, то слідчий просив застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 08.01.2018 до ОСОБА_9 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави. Своє рішення слідчий суддя вмотивувала тим, що повідомлена ОСОБА_9 підозра є обґрунтованою, існують ризики того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду і вчиняти нові злочини, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти встановленим ризикам.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту, доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення рішення слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга захисника ОСОБА_10 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши клопотання слідчого та застосувавши до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя, на думку колегії суддів, обґрунтовано дійшла висновку про необхідність застосування до останнього саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою, а не будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого у ч.1 ст.176 КПК України.

При вирішенні цього питання слідчий суддя дотрималася вимог ст.ст.176, 177, 178, 183 і 194 КПК України, з`ясувала і дослідила всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме наявність у органу досудового розслідування обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 і ч.3 ст.185 КК України, часткове існування встановлених у ст.177 КПК України ризиків, на які вказував слідчий у своєму клопотанні, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.

Зокрема, ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості та тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, існують реальні ризики того, що перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчиняти нові злочини, і застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання визначеним в клопотанні слідчого та в ухвалі слідчого судді ризикам.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується сукупністю наданих стороною обвинувачення доказів у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.178 і ч.1 ст.194 КПК України, а саме, протоколами допиту потерпілої, свідків, огляду місця події, тимчасового доступу до речей і документів. Будь-які інші докази, які б викликали сумніви в обґрунтованості підозри, в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Визнаючи повідомлену ОСОБА_9 підозру обґрунтованою, слідчий суддя правильно врахувала практику (правову позицію) Європейського суду з прав людини з цього питання (далі ЄСПЛ), викладену в рішенні у справі «Чеботарь проти Молдови», згідно якої для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданим у відповідності до ст.5 п.1 (с), поліція не повинна мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Так само не обов`язково, щоб затриманій особі в подальшому було пред`явлено обвинувачення або ця особа постала перед судом. Метою попереднього утримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яка повинна підтвердити або розвіяти підозри, що є підставою для затримання. При цьому, обґрунтована підозра є важливою гарантією від свавільного тримання під вартою або затримання особи.

Колегія суддів також враховує й рішення ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»), в якому зазначено, що наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи. Факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу (рішення ЄСПЛ у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» («John Murray v. the United Kingdom»).

Таким чином, враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги захисника про відсутність відносно ОСОБА_9 обґрунтованої підозри, не заслуговують на увагу, оскільки наявні в матеріалах кримінального провадження докази є достатніми на даній стадії досудового слідства для визнання підозри обґрунтованою, а доведення факту вчинення злочину є завданням попереднього розслідування, сприяти якому й має тримання підозрюваного під вартою (рішення ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» («Ferrari-Bravo v. Italy»).

Що стосується доводів апеляційної скарги відносно недоведеності обставин, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існують заявлені ризики, а також неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, то колегія суддів не може прийняти їх до уваги через необґрунтованість, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам і суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам.

Зокрема, ОСОБА_9 із-за тяжкості покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим у злочинах, у вчиненні яких він підозрюється, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, небезпека якого може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи та інше.

При цьому, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від слідства й суду.

Ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_9 нових злочинів, на думку колегії суддів, є цілком виправданим, оскільки попередня поведінка останнього дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятися у своїх злочинних діях, про що зокрема може свідчити те, що він неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності, в тому числі тяжких та одного особливо тяжкого злочину, судимості за які не були погашені чи зняті у встановленому законом порядку, на шлях виправлення він не став та знову підозрюється у вчиненні крадіжок, що свідчить про його схильність до викрадення чужого майна.

Крім цього, підозрюваний ніде не працює, що вказує на відсутність у нього постійного джерела доходу для існування, що у свою чергу може свідчити про ймовірну злочинну діяльність, а тому, доводи апеляційної скарги захисника з приводу відсутності належного обґрунтування в ухвалі слідчого судді наявності ризиків є такими, що повністю спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Вказані висновки ЄСПЛ з урахуванням зазначених вище обставин, на думку колегії суддів, і свідчать про наявність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою.

Крім того, колегія суддів, вирішуючи питання про ув`язнення ОСОБА_9 , враховує і наявність об`єктивної потреби у цьому, зважуючи на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи підозрюваного.

Зазначені в апеляційній скарзі захисника обставини як те, що ОСОБА_9 має постійне місце проживання в м. Суми, а також, що тяжкі наслідки від його дій відсутні, не є тими безумовними і беззаперечними обставинами, які унеможливлюють застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою або ж можуть знизити чи зменшити ймовірність реалізації підозрюваним ризиків, розглянутих вище, і повинні враховуватися у сукупності зі всіма іншими обставинами, з якими кримінальний процесуальний закон та практика ЄСПЛ пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою, оскільки запобіжний захід повинен бути спрямованим виключно на забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, хоча і шляхом певного обмеження його особистих прав.

При цьому доводи захисника про те, що підозрюваний належним чином виконує покладені на нього обов`язки в межах іншого кримінального провадження, яке знаходиться на розгляді в суді першої інстанції, теж не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину як раз таки в цей період часу, що свідчить про його неналежну процесуальну поведінку.

На підставі викладеного, ухвалу слідчого судді про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів вважає законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 08 січня 2018 року щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4