пр. № 1-кс/759/3677/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2017 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі: ОСОБА_2 , за участю слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000136, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24 жовтня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України , про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:
03.11.2017 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000136, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24 жовтня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України , про накладення арешту на майно.

Слідчий пояснив, що на початку жовтня 2017 року, у невстановлений час, невстановлена слідством особа шахрайським шляхом зловживаючи довірою ОСОБА_5 , по пр-ту Перемоги, 107 в м. Києві,незаконно заволоділа автомобілем марки «АUDI A 6», д.н.з. НОМЕР_1 , 2011 року випуску, чорного кольору, ідентифікаційний номер кузова- НОМЕР_2 , який на праві свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В ході досудового розслідування допитано в якості потерпілої ОСОБА_5 , яка показала, що за вищевказаною адресою вона проживає разом зі своїм чоловіком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким було укладено шлюб 06 грудня 1997 року. Під час перебування в шлюбі, вона спільно зі своїм чоловіком ОСОБА_6 , за спільно нажиті кошти, придбали автомобіль «АUDI A 6», д.н.з. НОМЕР_1 , 2011 року випуску, чорного кольору, ідентифікаційний номер кузова- НОМЕР_2 . Даний автомобіль було придбано 27.10.2016 року та зареєстровано в підрозділі МВС України. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 , власником вищевказаного автомобіля зазначено її чоловіка ОСОБА_6 . Даним автомобілем користувалася, лише вона та її чоловік ОСОБА_6 , будь-яких доручень на керування даним автомобілем вони не видавали, в оренду останній не здавався. Автомобіль «АUDI A 6», д.н.з. НОМЕР_1 GPS-трекером обладнаний не був. З 11 червня 2017 року її чоловік ОСОБА_6 знаходиться в службовому відрядженні на території Китайської Народної Республіки. Враховуючи, що вона була вагітною та не могла самостійно керувати автомобілем «АUDI A 6», д.н.з. НОМЕР_1 , вона вирішила найняти водія. Так знайомий родини порадив їй водія ОСОБА_7 , надавши його мобільний номер НОМЕР_4 . Зателефонувавши на початку серпня 2017 року за вказаним номером, вона домовилася про зустріч. ОСОБА_7 прибув до місця мого проживання, де ми узгодили умови роботи. Останній пред`явив їй паспорт на його ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 . Трудовий договір з останнім укладено не було. ОСОБА_7 декілька раз відвозив її до медичних закладів. При цьому вона передавала ОСОБА_7 свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 та комплект ключів, лише тоді, коли він відвозив її. Автомобіль був припаркований біля будинку за місцем її проживання.

Слідчий вказав, що на початку жовтня 2017 року потерпіла зі своїм чоловіком вирішили продати належний їм автомобіль «АUDI A 6», д.н.з. НОМЕР_1 , 2011 року випуску, чорного кольору, ідентифікаційний номер кузова- НОМЕР_2 . При цьому вона попросила ОСОБА_7 підшукати покупця для автомобіля «АUDI A 6», д.н.з. НОМЕР_1 . та передала останньому свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 та два комплекти ключів та сам автомобіль. Довіреність на ОСОБА_7 та будь-які письмові договори з останнім вона не укладала. Через декілька днів, вона зателефонувала до ОСОБА_7 та попросила його приїхати, на що останній погодився. Однак ОСОБА_7 у домовлений час не прибув до неї. По телефону ОСОБА_7 пояснив, що він не зумів приїхати через особисті обставини. Після цього вона декілька разів намагалася зустрітися з ОСОБА_7 , однак останній постійно ухилявся від зустрічі та перестав відповідати на дзвінки. Починаючи з 15 жовтня мобільний номер ОСОБА_7 ( НОМЕР_4 ) був відключений. Останній раз вона спілкувалася з ОСОБА_8 по мобільному телефоні 14 жовтня 2017 року.

В подальшому вона звернулася із до ГСЦ МВС, де їй стало відомо, що належний її родині автомобіль «АUDI A 6», д.н.з. НОМЕР_1 був знятий з реєстрації та зареєстрований на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , який, як вона вважає, є батьком ОСОБА_7 . На даний час автомобіль не повернуто.

Під час повторного звернення до регіонального сервісного центру їй стало відомо, що на даний час автомобіль «АUDI A 6», 2011 року випуску, чорного кольору, ідентифікаційний номер кузова- НОМЕР_2 зареєстровано на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючу в АДРЕСА_3 , та закріплено д.н.з. НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_6 . Таким чином, автомобіль марки «АUDI A 6», д.н.з. НОМЕР_1 , 2011 року випуску, чорного кольору, ідентифікаційний номер кузова- НОМЕР_2 , що належав ОСОБА_6 на законних підставах, незаконно вибув з його власності.

Так, слідчий зазначив, що 02.11.2017 на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва № 1-кс/759/3538/17 від 26.10.2017 протоколом тимчасового доступу до речей і документів автомобіль «АUDI A 6», д.н.з. НОМЕР_5 , 2011 року випуску, чорного кольору, ідентифікаційний номер кузова- НОМЕР_2 було вилучено та поставлено на зберігання в якості речового доказу на територію майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою : м. Київ, вул. Деревообробна, 8, також було вилучено свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_6 від 13.08.2017 року та один комплект ключів від вищевказаного автомобіля. 02.11.2017 автомобіль «АUDI A 6», д.н.з. НОМЕР_5 , 2011 року випуску, чорного кольору, ідентифікаційний номер кузова- НОМЕР_2 , приєднано до кримінального провадження № 0000136, як речовий доказ.

Слідчий з метою забезпечення збереження вищевказаного майна, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, пересування, передачі та відчуження з метою забезпечення збереження речового доказу проситьнакласти арешт на автомобіль «АUDI A 6», д.н.з. НОМЕР_5 , 2011 року випуску, чорного кольору, ідентифікаційний номер кузова- НОМЕР_2 , який перебуває у власності ОСОБА_10 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки,даний автомобіль (рухоме майна) має істотне значення у кримінальному провадженні, має значення речового доказу.

Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути спів мірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

У невідкладних випадках і виключно з метою збереження речових доказів або забезпечення можливої конфіскації чи спеціальної конфіскації майна у кримінальному провадженні щодо тяжкого чи особливо тяжкого злочину за рішенням Директора Національного антикорупційного бюро України (або його заступника), погодженим прокурором, може бути накладено попередній арешт на майно або кошти на рахунках фізичних або юридичних осіб у фінансових установах. Такі заходи застосовуються строком до 48 годин. Невідкладно після прийняття такого рішення, але не пізніше ніж протягом 24 годин, прокурор звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт майна.

Якщо у визначений цією частиною строк прокурор не звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна або якщо в задоволенні такого клопотання було відмовлено, попередній арешт на майно або кошти вважається скасованим, а вилучене майно або кошти негайно повертаються особі.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи вище викладене та те, що вище вказане нерухоме майно має істотне значення як речовий доказ у кримінальному провадженні, досудове розслідування у якому здійснюється слідчим відділом Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції у місті Києві та існує загроза його відчуження або пошкодженню, або інші тяжкі наслідки з метою збереження майна, унеможливлення його відчуження, яке може перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання необхідно задовольнити.

В зв`язку із викладеним, керуючись ст. ст. 36, 131, 132, 170, 171, 173 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно - автомобіль марки «АUDI A 6», д.н.з. НОМЕР_5 , 2011 року випуску, чорного кольору, ідентифікаційний номер кузова- НОМЕР_2 , який перебуває у власності ОСОБА_10 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , а саме накласти обтяження на майно з забороною його перереєстрації, зняття з обліку, на час досудового розслідування;
- свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_6 від 13.08.2017 року;

- один комплект ключів від вищевказаного автомобіля.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена через суд, який ухвалив судове рішення протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1