АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 660/682/17 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/791/71/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 190 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2018 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участі прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 28 вересня 2017 року відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новоолександрівка Нововоронцовського району Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Високопільського районного суду Херсонської області від 19.06.2013 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання 03.10.2016 року,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 28 вересня 2017 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з 28.09.2017 року.

Запобіжний захід у цьому кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 обраний тримання під вартою.
Вирішено питання про речові докази.
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що він в середині грудня 2016 року, перебуваючи на автостанції в смт.Нововоронцовка Херсонської області, зі свого мобільного телефону відправив смс-повідомлення до інтернет ресурсу газети «Из рук в руки Херсон» із прив`язкою до належного йому номера телефону мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_1 , комерційну пропозицію про продаж дров акації вартістю 350 грн. за складометр.
14.12.2016 року ОСОБА_7 , отримавши від раніше незнайомого йому гр. ОСОБА_8 в телефонному режимі з номеру мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_2 , належного ОСОБА_8 , на його номер телефону НОМЕР_1 замовлення про здійснення поставки та продажу 5 складометрів дров акації вартістю 1750 грн., після обумовлення шляхом телефонних розмов умов та строків поставки, розміру попередньої оплати, реалізуючи раніше виниклий злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, не маючи наміру здійснювати поставку товару, розмістивши таким чином завідомо неправдиве повідомлення щодо продажу товару, діючи на досягнення злочинного результату, 14.12.2016 року повідомив ОСОБА_8 номер картки АТ «Ощадбанк» НОМЕР_3 та її розрахунковий номер НОМЕР_4 та анкетні дані власника карткового рахунку ОСОБА_7 , тим самим ввів потерпілого ОСОБА_8 в оману щодо своїх істинних намірів, запевнивши в правомірності своїх дій та намірах щодо здійснення поставки на адресу ОСОБА_8 5 складометрів дров акації вартістю 1750 грн.
14.12.2016 року приблизно о 12 год. ОСОБА_8 , будучи впевненим у правомірності дій ОСОБА_7 та жодним чином не підозрюючи про його справжні наміри, будучи впевненим в порядності ОСОБА_7 , відповідно до квитанції № 94637142 від 14.12.2016 року добровільно перевів на розрахунковий номер картки АТ «Ощадбанк» НОМЕР_4 грошові кошти в сумі 1750 грн. як сплату повної вартості 5 складометрів дров акації.
Продовжуючи надалі свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи із корисливих намірів на досягнення єдиного злочинного результату, повторно ОСОБА_7 , отримавши належні ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 1750 грн. та знявши їх з банкомату АТ «Ощадбанк», який розташовано за адресою: пров. Торговий, 3 в смт Нововоронцовка Нововоронцовського району Херсонської області, в готівковій формі зі свого карткового рахунку, в обумовлені строки замовлення не виконав, замовлені потерпілим ОСОБА_8 5 складометрів дров акації за період часу з 14.12.2016 року по теперішній час на адресу потерпілого не поставив, перестав виходити на зв`язок в будь-якій формі, таким чином шляхом обману заволодів належними ОСОБА_8 грошовими коштами в сумі 1750 грн., обернувши грошові кошти на свою користь та розпорядившись ними на власний розсуд, спричинивши своїми діями матеріальні збитки на вказану суму.
Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
В апеляційній скарзі обвинувачений, посилаючись на незаконність вироку через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості, просить вирок змінити, призначити йому покарання за ч.2 ст.190 КК України у вигляді штрафу.
Фактичні обставини кримінального провадження та доведеність його винуватості не оспорює.
Вказує, що призначаючи йому покарання суд не взяв до уваги те, що він має на утриманні батька похилого віку, сім`ю, за місцем проживання характеризується позитивно, наявність обставини, що пом`якшує покарання, добровільне відшкодування завданого збитку. Вважає, що йому має бути призначено покарання із застосуванням положень ст.69-1 КК України.
Інші учасники судового провадження вирок не оскаржували.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, прокурора, який просив вирок залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла до наступного висновку.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених і викладених у вироку обставин та кваліфікацію його дій за ч.2 ст. 190 КК України в апеляційній скарзі обвинуваченим не оспорюються, а тому вирок переглядається в апеляційному порядку лише в частині призначеного покарання в межах доводів апеляційної скарги.
Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вбачається, що при призначенні ОСОБА_7 покарання суд врахував характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного, який за місцем проживання характеризується негативно, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, на шлях виправлення не став та, маючи не зняту та не погашену судимість, знову вчинив злочин проти власності.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, суд не встановив.
Врахувавши обставини , суд призначив покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 3 років позбавлення волі і дійшов висновку, що без реального відбуття призначеного покарання виправлення обвинуваченого не можливе .
Колегія суддів погоджується із таким висновком суду.
Як видно із матеріалів провадження ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння тяжких корисливих злочинів, через незначний проміжок часу після звільнення у жовтні 2016 року із установи виконання покарань після відбуття покарання за попереднім вироком він вчинив знову корисливий злочин, що свідчить про його схильність до скоєння кримінальних правопорушень.
За місцем проживання ОСОБА_7 характеризується негативно, на час скоєння злочину не працював, суспільно корисною діяльністю не займався, законного джерела доходів не мав.
В ході судового розгляду вину у скоєнні інкримінованого злочину не визнав, зі слів потерпілого гроші влітку 2017 року повернув.
Дані про особу обвинуваченого, тяжкість скоєного ним кримінального правопорушення дають підстави для висновку , що суд призначив обвинуваченому покарання із дотриманням вимог ст. 50, 65 КК України і підстав вважати призначене покарання несправедливим через його суворість, як на тому наполягає апелянт, колегія суддів не вбачає.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що суд мав призначити йому покарання із застосуванням положень ст. 69-1 КК України є безпідставними.
Як свідчать матеріали провадження ОСОБА_7 вину в чиненні злочину не визнав, будь яких підстав вважати, що він щиро розкаявся суд не встановив, а тому підстав для застосування положень ст. 69-1 КК України колегія суддів не вбачає. Саме лише відшкодування заподіяної шкоди не можна визнати достатньою підставою для призначення покарання із застосуванням ст. 69-1 ККУкраїни .
Висловлене в апеляційній скарзі прохання про призначення покарання у виді штрафу не може бути задоволене, оскільки як видно обвинувачений не працює, законного джерела доходу не має, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, проте продовжує злочинну діяльність після відбування покарання , вину не визнав, що у своїй сукупності переконує у тому, що призначення покарання у виді штрафу не буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали безумовною підставою для скасування чи зміни оскаржуваного вироку, в ході апеляційного розгляду не встановлено.
Враховуючи викладене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.
Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 28 вересня 2017 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і з цього часу протягом 3-х місяців може бути оскаржена у касаційному порядку, обвинуваченим у той же строк з дня отримання її копії до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду.
Судді: (три підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Копія вірна, ухвала набирає законної сили 06.02.2018 року

Суддя: ОСОБА_2