Справа № 509/3792/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , представника цивільного позивача ОСОБА_5 , цивільного позивача ОСОБА_6 , якій діє в свої інтересах та інтересах малолітньої дитини адвокат ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду смт. Овідіополь Одеської області кримінальне провадження відносно обвинуваченого:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Воронково, Рибницького району Республики Молдова (ПМР), особа без громадянства, із середньою освітою, не працюючий, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживає АДРЕСА_2 раніше не судимий

у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ст.286 ч.2 КК України та

цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_8 про стягнення матеріальної шкоди та 3% річних, інфляційні витрати та моральної шкоди, втраченого заробітоку в наслідок втрати загальної працездатності

цивільний позов ОСОБА_6 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 до ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди

цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди, суд
ВСТАНОВИВ:

19 січня 2014 року близько 20:10 год., в темний час доби, по мокрому асфальтобетонному покриттю по вул. Маршала Жукова в с. Лиманка (Мізікевича), Овідіопольського району, Одеської області керуючи технічно справним автомобілем марки «Renault grand Espace» д.н.з. НОМЕР_1 в напрямку с. Чорноморка рухався водій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рухаючись у вказаному напрямку, в заданій дорожній обстановці, водій ОСОБА_8 , не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на регульоване перехрестя проспекту Ак. Віл`ямса на забороняючий сигнал світлофора (червоне світло) та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка перетинала проїзну частину дороги по вулиці М. Жукова по регульованому пішохідному переходу на дозволяючий (зелений) сигнал світлофора з права наліво, по ходу руху автомобіля та вела за руку малолітнього сина, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час керування транспортним засобом водій ОСОБА_8 не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, допустив порушення вимог п.п. 2.3(б), 12.3,8.7.3. (е) Правил дорожнього руху України, де вказано:

- п. 2.3. (б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 12.3. у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

- п. 8.7.3. (е) червоний сигнал, в тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з вини ОСОБА_8 , потерпілому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 завдано тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у вигляді забиття головного мозку середнього ступеня тяжкості, перелому лівої темінної та потиличної кісток, відламкового перелому в зоні венічного шва, подапоневротичної гематоми лівої скроне-тем`яно-потиличної області, забиття нирок, які утворились від дії тупих предметів, якими могли бути частини рухаючогося транспортного засобу, в умовах ДТП наїзд на пішохода, а також при подальшому відкиданні тіла потерпілого та контактування з елементами дорожного покриття, можливо 19.01.2014 року.

Вказані тілесні ушкодження, згідно п.п. 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію небезпеки для життя.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з вини ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно завдано тілесні ушкодження у вигляді: тяжкої сочетанної травми голови, тулуба, лівої нижньої кінцівки, закритої черепно-мозкової травми в формі забію головного мозку тяжкого ступеня тяжкості, повторно ускладненого аксональним ураженням головного мозку, забиття грудної клітини, ускладнене розвитком посттравматичного плевриту, розриву селезінки з внутрішньо-черевною кровотечею, поперечного перелому крила правої клубової кістки, переломів тіла лівої лонної і гілки сідничою кісток, оскольчастих переломів малогомілкової і великоберцової кісток лівої гомілки, рани голови, множинного забиття і садна голови і спини. Вказані ушкодження ускладнилися розвитком гіповолемічного шоку важкого ступеня, стану клінічної смерті, посткоморрагической анемії, постреаманіційної хвороби, постравматичного, посткоматозного стану, синдрому пригніченої свідомості, постравматичної і посткоматозної енцефалопатії, нейрогенної гіпототрофії і гострого постравматичного панкреатиту та утворились від дії тупих предметів, якими могли бути частини рухаючогося транспортного засобу, в умовах ДТП наїзд на пішохода, а також при подальшому відкиданні тіла потерпілої та контактування з елементами дорожного покриття, можливо 19.01.2014 року.

Вказані тілесні ушкодження, згідно п.п. 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію небезпеки для життя.

Крім того, 19 січня 2014 близько 20:10 год., водій ОСОБА_8 завідомо залишив без допомоги пішоходів потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та потерпілу ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які перебували в небезпечному для життя стані і були позбавлені можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, хоча мав змогу надати їм допомогу, а також сам поставив потерпілих в небезпечний для життя стан, а саме: 19.01.2014 близько 20:10 год., водій ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «Renault grand Espace» д.н.з. НОМЕР_1 , порушив вимоги п.п. 2.3(б), 12.3, 8.7.3. (е) Правил дорожнього руху України, внаслідок чого скоїв наїзд на пішоходів, які здійснювали перехід на дозволяючий сигнал світлофора. Після наїзду на пішоходів, водій ОСОБА_8 в порушення вимог пункту 2.10. «г», «д» Правил дорожнього руху України, які зобов`язують водія:п. 2.10. «у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників поліції», на місці пригоди не залишився, заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим не вжив, до медичного закладу та органу поліції про дорожньо-транспортну пригоду не повідомив та зник з місця пригоди, тим самим залишив без допомоги потерпілих, які перебували в небезпечному для життя стані і були позбавлені можливості вжити заходів до самозбереження, внаслідок іншого безпорадного стану, хоча мав змогу надати їм допомогу, при цьому сам поставив потерпілих в небезпечний для життя стан.

Вину обвинувачений ОСОБА_11 визнав в повному обсягу та пояснив що дійсно 19 січня 2014 року в 20.10 годин він керуючи транспортним засобом марки «Renault grand Espace» д.н.з. НОМЕР_1 в напрямку село Чорноморка Овідіопольського району Одеської області порушив правила дорожнього руху в наслідок чого причинив тілесні пошкодження потерпілим, після чого залишив потерпілих на місці пригоди та зник, залишив потерпілих без допомоги.

Крім пояснень обвинуваченого ОСОБА_11 його вина підтверджується зібраними по справі наступними доказами:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19 січня 2014 року з якого видно погодні умови, вид події, місце зіткнення, стан дорожнього покриття, місце розташування транспортних засобів, огляд механічних пошкоджень та таблиця до протоколу;

- речовими доказами у вигляд: один дитячий черевик, два черевика дорослої людини, колесо від дитячої коляски;

- висновком судово-медичної криміналістичної експертизи № 59 від 24.01.2014 року з якої видно що на взутті потерпілих є сліди механічного пошкодження характерні під час ДТП;

- висновком авто технічного експерта № 11/А-75 від 10.03.2014 року та фото таблиця до нього, згідно якого рульове керування, гальмова система та ходова частина автомобіля «Renault» р.н. НОМЕР_1 на момент виникнення цієї пригоди знаходились в працездатному стані і дозволяли водію транспортного засобу змінити напрямок та характер руху залежно від ситуації, що складається на дорозі;

- висновком авто технічної експерта № 11/А-74 від 10.03.2014 року та фото таблиця до нього, згідно транспортний засіб має слідову інформацію в передній правій частині автомобіля утворилась в результаті контакту з слідоутворюючим об`єктом, яке і було тіло пішохода;

- висновком судово-медичної експертизи № 785 від 07.04.2014 року згідно якого потерпілому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 завдано тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у вигляді забиття головного мозку середнього ступеня тяжкості, перелому лівої темінної та потиличної кісток, відламкового перелому в зоні венічного шва, подапоневротичної гематоми лівої скроне-тем`яно-потиличної області, забиття нирок, які утворились від дії тупих предметів, якими могли бути частини рухаючогося транспортного засобу, в умовах ДТП наїзд на пішохода, а також при подальшому відкиданні тіла потерпілого та контактування з елементами дорожного покриття, можливо 19.01.2014 року.

Вказані тілесні ушкодження, згідно п.п. 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію небезпеки для життя;

- висновком судово-медичної експертизи № 845 від 07.04.2014 року згідно якого потерпілому ОСОБА_12 , завдано тілесні ушкодження у вигляді: тяжкої сочетанної травми голови, тулуба, лівої нижньої кінцівки, закритої черепно-мозкової травми в формі забію головного мозку тяжкого ступеня тяжкості, повторно ускладненого аксональним ураженням головного мозку, забиття грудної клітини, ускладнене розвитком посттравматичного плевриту, розриву селезінки з внутрішньо-черевною кровотечею, поперечного перелому крила правої клубової кістки, переломів тіла лівої лонної і гілки сідничою кісток, оскольчастих переломів малогомілкової і великоберцової кісток лівої гомілки, рани голови, множинного забиття і садна голови і спини. Вказані ушкодження ускладнилися розвитком гіповолемічного шоку важкого ступеня, стану клінічної смерті, посткоморрагической анемії, постреаманіційної хвороби, постравматичного, посткоматозного стану, синдрому пригніченої свідомості, постравматичної і посткоматозної енцефалопатії, нейрогенної гіпототрофії і гострого постравматичного панкреатиту та утворились від дії тупих предметів, якими могли бути частини рухаючогося транспортного засобу, в умовах ДТП наїзд на пішохода, а також при подальшому відкиданні тіла потерпілої та контактування з елементами дорожного покриття, можливо 19.01.2014 року. Вказані тілесні ушкодження, згідно п.п. 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію небезпеки для життя;

Таким чином ОСОБА_8 порушив правила безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинили тяжке тілесне ушкодження потерпілому, а тому він повинен нести кримінальну відповідальність за ст.286 ч.2 КК України.

Крім того, ОСОБА_8 завідомо залишення без допомоги осіб, які перебувають в небезпечному для життя стані і позбавлення можливості вжити заходів до самозбереження в наслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги мав змогу надати їм допомогу, а також у разі, коли він сам поставив потерпілих в небезпечний для життя стан, а тому він повинен нести відповідальність за ст. 135 ч.1 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує особу обвинуваченого його сімейне становище, а також те, що з боку обвинуваченого було здійснено щире каяття та останній активно сприяв розкриттю злочину, що суд розглядає, як обставини, які пом`якшують його покарання.

При таких обставинах суд вважає можливим назначити покарання обвинуваченому ОСОБА_8 у вигляді позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_8 грубо порушив правила дорожнього руху, з місця дорожньою транспортної пригоди зник, залиши потерпілих без допомоги, з урахуванням даних обставин, суд вважає можливим признати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування всіма транспортними засобами.

Під час судового розгляду цивільний позивач ОСОБА_13 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 звернувся до суду з цивільним позовом про стягнення з відповідача (обвинуваченого по справі) моральну шкоду в розмірі 300 000 грн. (а.с.61,160) Обвинувачений ОСОБА_11 позов визнав частково.

Обвинувачений не заперечує, що вчинив відносно малолітньої дитини неправомірні дії, порушив правила дорожнього руху, тим самим спричинив матеріальну шкоду.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Внаслідок завданої шкоди здоров`я малолітньої дитині, останній проходив тривалий час лікування в медичних установах, зазнав страху за своє життя, у зв`язку з отримання шкоди здоров`ю був змінений сталий спосіб життя, було витрачено багато часу на лікування, так і подальшої реабілітації, були заподіяні сильні душевні страждання, які були перенесені малолітньою дитиною безпосередньо після завдання шкоди його здоров`ю, та при подальшої тривалій медичній реабілітації, дані обставини свідчать те, що позивачу малолітньої дитині були завдана фізична біль та страждання, а тому з урахуванням матеріального та сімейного становища обвинуваченого, цивільного позивача відповідно до ст. 23, 1167 ЦК України суд вважає можливим стягнути з обвинуваченого ОСОБА_11 на користь малолітньої дитини ОСОБА_9 в особі законного представника ОСОБА_14 моральну шкоду в розмірі 60 000 грн.

Під час судового розгляду цивільна позивачка ОСОБА_5 звернулась до суду з цивільним позовом про стягнення з відповідача (обвинуваченого по справі) матеріальну шкоду в розмірі 219 694.57 грн., 3% річних в розмірі 19790.57 грн., інфляційні витрати у розмірі 215 955.44 грн. та моральну шкоду в розмірі 300 000 грн. та втрачений заробіток в розмірі 115 200 грн. (а.с. 64,145). Обвинувачений ОСОБА_11 позов визнав частково та пояснив, що матеріальну шкоду визнає в повному обсягу, моральну шкоду визнає частково.

Обвинувачений не заперечує, що вчинив відносно цивільної позивачки неправомірні дії, порушив правила дорожнього руху, тим самим спричинив матеріальну та моральну шкоду.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Вина в порушенні ПДР з боку обвинуваченого ОСОБА_11 підтверджується матеріалами справи, розмір матеріальної шкоди в розмірі 219 694.57 грн., підтверджується фінансовими документами, які долучені до справи та обвинуваченим не оскаржуються (а.с.68-126). З урахуванням даних обставин, відповідно до ст. 1166 ЦК України, суд вважає можливим стягнути з обвинуваченого ОСОБА_11 на користь цивільної позивачки ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 219 694.57 грн.

Цивільна позивачка у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання обвинуваченим просить стягнути з нього 3% річних в розмірі 19790.57 грн., інфляційні витрати у розмірі 215 955.44 грн. Обвинувачений та його захисник в цій частині з позовними вимогами не погоджується.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження суд вважає, що в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступного. Так дійсно, обвинувачений ОСОБА_11 будучи водієм порушив правила дорожнього руху, в наслідок чого були причинені тілесні пошкодження потерпілим, та причинена матеріальна шкода. Цивільна позивачка в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на невиконання грошових зобов`язань, яка є матеріальної шкодою яка була причинена в наслідок ДТП. В ході судового розгляду справи було встановлено, що між сторонами в наслідок ДТП не виникли зобов`язання, які мають бути виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, суд вважає, що дані доводи представника цивільної позивачки в цій частині є такі які не ґрунтуються на законі або договору, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Цивільна позивачка ОСОБА_5 просить стягнути з цивільного відповідача ОСОБА_11 просить стягнути моральну шкоду в розмірі 300 000 грн.

Внаслідок завданої шкоди здоров`я цивільної позивачки, остання проходила тривалий час лікування в медичних установах, зазнала страху за своє життя, у зв`язку з отримання шкоди здоров`ю був змінений сталий спосіб життя, було витрачено багато часу на лікування, так і подальшої реабілітації, були заподіяні сильні душевні страждання, які були перенесені цивільною позивачкою безпосередньо після завдання шкоди її здоров`ю, та при подальшої тривалій медичній реабілітації, дані обставини свідчать те, що позивачці були завдана фізична біль та страждання, а тому з урахуванням матеріального та сімейного становища обвинуваченого, позивачки відповідно до ст. 23, 1167 ЦК України суд вважає можливим стягнути з обвинуваченого ОСОБА_11 на користь позивачки моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.

Цивільна позивачка просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_11 втрачений заробіток внаслідок загальної непрацездатності в розмірі 147200 грн.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження суд вважає, що в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступного.

Відповідно до ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
В ході судового розгляду було встановлено, що цивільна позивачка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (код НОМЕР_2 ), не працює, є інвалід 3 групи, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.33,150-154), внаслідок ДТП , яка мало місце 19 січня 2014 року в 20.10 год. отримала тілесні пошкодження, в наслідок чого з 19 січня 2014 року фактично по 08 квітня 2014 року перебувала в медичних установах з метою проходження лікування після ДТП ( тобто не повних три місяця). Мінімальна заробітна плата на січень 2014 року складає 1218 грн. Позивачка в своїх доводах зазначила мінімальну заробітну плату на час подання позову в розмірі 3 723 грн. Шкода у вигляді втрати заробітку (доходу) визначається з урахуванням заробітної плати потерпілої до ушкодження здоров`я, тому за основу суд вважає можливим взяти заробітну плату яка була встановлена на січень 2014 року, тобто 1218 грн.

02 листопада 2016 року в наслідок отриманих тілесних ушкоджень, позивачці була встановлена третя група інвалідності. Шкода у вигляді втраченого заробітку (доходу) визначається з урахуванням ступеня втрати потерпілою професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності. Професійною працездатністю визнається можливість потерпілої працювати за певним фахом. Загальна працездатність - це здатність до некваліфікованої праці. Ступінь втрати професійної працездатності, потребу в додаткових видах допомоги визначають: МСЕК - якщо шкода була заподіяна у зв`язку з виконанням працівником трудових обов`язків (в тому числі на шляху до роботи і з роботи); судово-медичною експертизою - в решті випадків (п. 18 постанови Пленуму ВСУ "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди"). Ступінь втрати працездатності визначається у відсотках професійної працездатності, яку мала потерпіла до завдання шкоди здоров`ю. Позивачка та її представник в ході судового розгляду належних та допустимих доказів ступені втрати працездатності суду не надали, процесуальне рішення суду не може бути ґрунтуватися на припущеннях, а тому суд вважає можливим рахувати строк втрати загальної працездатності будучи перебуваючи в медичних установах, яка складає фактично три місяця, а сам розмір відшкодування шкоди завданої ушкодженням здоров`я складає 3654 грн. (1218 грн.х3 міс=3654 грн.), при цьому в іншої частині необхідно відмовити.
Цивільний позивач ОСОБА_13 просить стягнути з цивільного відповідача Новак моральну шкоду в розмірі 300 000 грн. (а.с. 129,155)

В ході судового розгляду справи та з матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_13 не був учасником ДТП, цивільним відповідачем Новак відносно позивача під час ДТП, яка мала місце 19 січня 2014 року неправомірні дії не вчиняв.

Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України позивачу необхідно довести наявність неправомірності поведінки особи відносно позивача; наявності шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою; вина відповідача шкоди. Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковим для прийняття судом законного та обґрунтованого рішення про відшкодування моральної шкоди. В зв`язку з тим, що у позивача відсутні докази цих умов, суд вважає можливим відмовити у задоволенні позову.
Під час досудового розслідування в рамках кримінального провадження № 0000150 від 20.01.2017 року були здійснені витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням експертиз на загальну суму 884.52 грн. (442.26 +442.26) під час розгляду справи суд прийшов до висновку, що обвинувачений винен у скоєні злочину, а тому відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_11 на користь держави підлягають процесуальні витрати в розмірі 884.52 грн. (а.с.197,202)

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази у вигляді: один дитячий черевик, два черевика дорослої людини, колесо від дитячої коляски, підлягають поверненню потерпілої ОСОБА_5 ( ОСОБА_12 ).

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_11 звернувся з заявою про застосування амністії, на момент вчинення противоправних дій у обвинуваченого ОСОБА_11 на утриманні дійсно знаходилась малолітня дитина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 обвинувачується у скоєні злочину середньої тяжкості, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а тому відповідно до ст. 1 п.«в» ЗУ «Про амністію у 2016 році», суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від призначеного покарання у зв`язку з застосуванням амністії.

Керуючись ст.ст. 369, 373, 374 КПК України ( ред. 2012 р.), суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у скоєні злочинів, передбачених ст.ст. 286 ч.2,135 ч.1 КК України та призначити йому покарання по:

-ст.286 ч.2 КК України - 4 (чотири) року позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобом строком на 2 (два) року;

-ст. 135 ч.1 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі.

Відповідно 70 ч.1 КК України по сукупності злочинів шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_8 остаточно призначити покарання у вигляді 4 (чотири) років 3 (три) місяці позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобом строком на 2 (два) року.

Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_11 до набрання вироку залишити останню, строк відбування покарання рахувати з 30 серпня 2017 року з дня фактичного затримання.

Звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання у зв`язку зі застосуванням ст. 1 п. «в» ЗУ «Про амністію 2016 року»

Звільнити ОСОБА_8 з під варти в залі судового засідання негайно.

Речові докази у вигляді: один дитячий черевик, два черевика дорослої людини, колесо від дитячої коляски, вважати повернутими потерпілої ОСОБА_5 .

Позов ОСОБА_6 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 до ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 , 02.04.2012 року в особі законного представника ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 60 000 грн.

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_8 про стягнення матеріальної шкоди та 3% річних, інфляційні витрати та моральної шкоди та втраченого заробітку задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в наслідок ДТП в розмірі 219 694.57 грн., моральну шкоду в розмірі 100 000 грн., втрачений заробіток в наслідок втрати загальної працездатності в розмір 3654 грн., а всього 323 348.57 грн. В іншої частині відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 884.52 гривень.

Вирок може бути оскаржений до палати по кримінальним справам Апеляційного суду Одеської області суд через суд першої інстанції на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1