АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/1389/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2018 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 міста Києва ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15 лютого 2018 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 міста Києва ОСОБА_6 про накладення у кримінальному провадженні № 0000059, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 лютого 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, арешту на майно, а саме на нежитлове приміщення, група приміщень № НОМЕР_1 , загальною площею: 101,2 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор Київської місцевої прокуратури № 10 міста Києва ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, просить її скасувати та накласти арешт на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення, група приміщень АДРЕСА_2 . Зокрема, апелянт стверджує, що в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000122 від 30 березня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, встановлено ознаки шахрайських дій щодо ряду об`єктів нерухомого майна, в тому числі нежитлового приміщення, група приміщень № НОМЕР_2 , загальною площею 36,4 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлового приміщення, група приміщень № НОМЕР_1 , загальною площею 101,2 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві приватної власності на підставі підроблених документів реєструвалися ОСОБА_9 та в подальшому перепродавалися, що відображено в довідках з Державного реєстру прав на нерухоме майно. Крім того, прокурор, посилаючись на показання заступника директора з правових питань КП «Житлоінвестбуд-УКБ» ОСОБА_10 , вказує про достатність підстав вважати, що ОСОБА_9 був підроблений інвестиційний контракт: серія та номер 7192/РН-Н, виданий 26 серпня 2014 року на нежитлове приміщення, група приміщень № 192, загальною площею: 101,2 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 . Також, на думку апелянта, зібраними в ході досудового розслідування даними підтверджено, що вказане нежитлове приміщення відповідає критеріям ст. 170 КПК України та наявні ризики, передбачені ч. 7 ст. 170 КПК України щодо негативних наслідків стосовно об`єкта нерухомого майна нежитлового приміщення, група приміщень № 192, загальною площею: 101,2 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 міста Києва ОСОБА_6 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, СВ Шевченківського УП ГУ НП в місті Києвіздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000059, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 лютого 2018 року за фактом заволодіння шахрайським шляхом об`єктами нерухомого майна з використанням підроблених документів, тобто за ознаками складу злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, яке було виділено з кримінального провадження № 0000122 від 30 березня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Органами досудового розслідування встановлено ознаки незаконного заволодіння об`єктами нерухомого майна, а саме: - нежитловимприміщенням, група приміщень № 261, загальною площею 18,4 кв. м., на цокольному поверсі (літ. А), за адресою: місто Київ, вул. Феодосійська, 2-Л; - нежитловим приміщенням, група приміщень № 193, загальною площею 36,4 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 ; - нежитловим приміщенням, група приміщень № 192, загальною площею 101,2 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 ; - нежитловим приміщенням, група приміщень № 85, загальною площею 70,6 кв. м., у підвалі (літ. А), за адресою: місто Київ, вул. Червоноткацька, 18-Б; - нежитловим приміщенням, група приміщень № 85, загальною площею 71 кв. м., у підвалі (літ.А), за адресою: місто Київ, вул. Червоноткацька, 16-Б; - нежитловим приміщенням, група приміщень № 176, загальною площею 24,1 кв. м., на першому поверсі, за адресою: АДРЕСА_3 ; - нежитловим приміщенням, група приміщень № 105, загальною площею 25,7 кв. м., на першому поверсі, за адресою: місто Київ, вул. Окіпної Раїси, 4-б; - нежитловим приміщенням, група приміщень № 177, загальною площею 24,6 кв. м., на першому поверсі, за адресою: АДРЕСА_3 ; - нежитловим приміщенням, група приміщень № 254, загальною площею 92,4 кв. м., на першому поверсі, за адресою: АДРЕСА_4 ; - нежитловим приміщенням, група приміщень № 253, загальною площею 32 кв. м., на першому поверсі, за адресою: АДРЕСА_4 ; - нежитловим приміщенням, група приміщень № 252, загальною площею 48,6 кв. м., на першому поверсі, за адресою: АДРЕСА_4 .
Крім того, органи досудового розслідування вважають, що ОСОБА_9 було підроблено інвестиційний договір (серія та номер 7184/РН-Н, виданий 26 серпня 2014 року) на нежитлове приміщення, група приміщень № 192, загальною площею 101,2 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 -а.
15 лютого 2018 року прокурор Київської місцевої прокуратури № 10 міста Києва ОСОБА_6 звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000059,внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 лютого 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, на майно, а саме на нежитлове приміщення, група приміщень № 192, загальною площею: 101,2 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 . Це клопотання мотивовано необхідністю забезпечити збереження речових доказів у кримінальному провадженні, а також з метою запобігання ризикам у вигляді подальшого відчуження вищезазначеного майна третім особам з метою знищення слідів вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15 лютого 2018 року в задоволенні вказаного клопотання прокурора було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні даного клопотання, внесеного в межах кримінального провадження № 0000059, про накладення арешту на майно, а саме на нежитлове приміщення, група приміщень № 192, загальною площею: 101,2 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність підстав для накладення арешту на нежитлове приміщення, група приміщень № НОМЕР_1 , загальною площею 101, 2 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , з огляду на те, що прокурором не було доведено наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, вчиненого з метою заволодіння нерухомим майном, а саме нежитловим приміщенням, група приміщень № 192, загальною площею 101, 2 кв. м., за вищевказаною адресою, тобто це майно не має ознак речового доказу у кримінальному провадженні.

Таке рішення слідчого судді не може бути визнано законним та обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню, оскільки слідчий суддя не дотримався належним чином вимог КПК України щодо розгляду клопотання про арешт майна.

Зокрема, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170 173 КПК України слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається у випадку, якщо метою такого арешту є забезпечення збереження речових доказів, і накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

У відповідності до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 міста Києва ОСОБА_6 від 12 лютого 2018 року об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення, група приміщень № 192, загальною площею 101,2 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000059.
Прокурором надано до клопотання докази, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що нежитлове приміщення, група приміщень № 192, загальною площею 101,2 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , набуте кримінально протиправним шляхом.

Як вважає колегія суддів, постанова про визнання речовим доказом у справі об`єкта нерухомого майна нежитлового приміщення, група приміщень АДРЕСА_2 , містить належне обґрунтування його відповідності критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому слідчий суддя прийшов до помилкового висновку про відсутність правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 170 КПК України, для накладення арешту на вищевказаний об`єкт нерухомого майна.

Крім того, колегія судів, перевіривши матеріали судового провадження, вважає, що ці матеріали містять достатньо даних, які свідчать про необхідність накладення арешту на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення, група приміщень АДРЕСА_2 , яке на праві власності належить ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також про те, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення збереження речових доказів та запобігання можливості його відчуження третім особам. В свою чергу, суд апеляційної інстанції на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

На підставі приведених вище обставин, які свідчать про неповноту і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скаргапрокурора Київської місцевої прокуратури № 10 міста Києва ОСОБА_6 задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на нежитлове приміщення, група приміщень № НОМЕР_1 , загальною площею 101,2 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 міста Києва ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого суддіШевченківського районного суду міста Києва від 15 лютого 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 міста Києва ОСОБА_6 про накладення у кримінальному провадженні № 0000059, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 лютого 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, арешту на майно, а саме на нежитлове приміщення, група приміщень № НОМЕР_1 , загальною площею 101,2 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 міста Києва ОСОБА_6 про накладення у кримінальному провадженні № 0000059, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 лютого 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, арешту на майно, а саме на нежитлове приміщення, група приміщень № НОМЕР_1 , загальною площею 101,2 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 0000059, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 лютого 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, арешт на майно, а саме на нежитлове приміщення, група приміщень № НОМЕР_1 , загальною площею 101,2 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4