Справа № 1-212/2010р.
Номер провадження1-212/2010р.
ВИРОК

іменем України

"20" липня 2010 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючого Закутського В.І.

при секретарі Сиверин J1.A.

з участю прокурора Могили С.М.

потерпілих: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Н.П., ОСОБА_6, ОСОБА_7 захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську кримінальну справу по звинуваченню ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працює приватним підприємцем, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину,, проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, засудженого 08.09.2009 року Вознесенським міськрайонним судом по ч. 1 ст. 366 та ч. 1 ст. 222 КК України до 2 років обмеження волі, від відбування покарання звільнений на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, у скоєні злочинів, передбачених ст.ст. 172 ч.2 та 175 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ

Приватний підприємець ОСОБА_9 під час здійснення підприємницької діяльності, діючи умисно та усвідомлюючи, що грубо порушує норми законодавства про працю, використовував працю найманих працівників, а саме: ОСОБА_1 - з 01.02.2008 року по жовтень 2009 року включно; ОСОБА_2 - з лютого по жовтень 2009 року включно; ОСОБА_3 - з квітня по червень 2009 року; ОСОБА_4 - з 17.11.2008 року по жовтень 2009 року включно; ОСОБА_5 - з 7.10.2008 року по жовтень 2009 року включно; ОСОБА_6 - з 21.09.2009 року по жовтень 2009 року включно; ОСОБА_7 - з 17.11.2008 року по червень 2009 року включно; ОСОБА_10 - з 20.09.2008 року по травень 2009 року включно , без укладення трудових договорів в письмовій формі та їх реєстрації в установлений законом термін у державній службі зайнятості населення.

Також, ОСОБА_9, діючи умисно та усвідомлюючи, що грубо порушує норми законодавства про працю щодо страхування працівників на випадок безробіття, не надав до Вознесенського центру зайнятості населення відомостей щодо прийняття на роботу вказаних працівників, та не сплачував до відповідного фонду страхові внески, чим істотно порушив трудові права зазначених працівників у сфері соціального страхування на випадок безробіття, так як згідно ст. 6 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги мають застраховані особи.

Також, ОСОБА_9, діючи умисно та усвідомлюючи, що грубо порушує законодавство про працю, не подавав заяви встановленого зразка та угод про наймання на роботу вказаних працівників до робочих органі Фонду загальнообов»язкового державного страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності. Вказані порушення діючого законодавства істотно порушили трудові права працівників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_10 на соціальний захист в разі настання страхового випадку в процесі виробництва, так як згідно ст. 6 Закону України «Про загальнообов»язкове державне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» - суб»єктами страхування від нещасного випадку є застраховані громадяни.

Також, ОСОБА_12, діючи умисно та усвідомлюючи, що грубо порушує норми законодавства про працю в сфері пенсійного забезпечення, не реєструвався в територіальних органах Пенсійного фонду в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, як платник страхових внесків при прийнятті на роботу вказаних працівників, та не вів облік виплат /доходу/ вказаних працівників за кожним календарним місяцем, календарним роком. Вказані порушення діючого законодавства істотно порушили трудові права в сфері пенсійного забезпечення працівників ОСОБА_1В.„ ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5П, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10, та не вів облік виплат /доходу/ вказаних працівників за кожним календарним місяцем, календарним роком. Вказані порушення діючого законодавства істотно порушили трудові права в сфері пенсійного забезпечення вказаних працівників, оскільки страховий стаж, необхідний для отримання пенсії згідно зі ст. 24 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» є період, протягом якого особа підлягає загальнообов»язковому державному пенсійному страхуванню, та за який щомісяця сплачені страхові внески.

При цьому, під час використання найманої праці з вказаними істотними порушеннями працівників ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, приватник підприємець ОСОБА_9 достовірно знав, що вказані працівники мають на утриманні дітей віком до 14 років.

Крім цього, протягом 2009 року фізична особа- підприємець ОСОБА_9, порушуючи конституційне право на заробітну плату, незважаючи на наявність коштів від здійснення підприємницької діяльності, умисно не виплачував заробітну плату найманим працівникам, що привело до утворення заборгованості з виплати заробітної плати на користь 8 найманим працівників на загальну суму 13473 грн., а саме: ОСОБА_1 в період з травня по жовтень 2009 року включно на суму 4500 грн.; ОСОБА_2 в періоз з травня по жовтень 2009 року включно на суму 2180 грн.; ОСОБА_3 в період з травня по жовтень 2009 року включно на суму 1248 грн.; ОСОБА_4 в період з травня по жовтень 2009 року включно на суму 2579 грн., ОСОБА_5 в період з травня по жовтень 2009 року включно на суму 1364 грн.; ОСОБА_6 в період з вересня по жовтень 2009 року включно на суму 400 грн.; ОСОБА_11 в період з травня по червень 2009 року включно на суму 402 грн.; ОСОБА_10 за травень 2009 року на суму 800 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_9 свою вину у скоєні злочинів, передбачених ст.ст. 172 ч.2 та 175 ч.І КК України визнав повністю і пояснив суду, що дійсно він орендував, приміщення на підприємстві «Южанка», де займався підприємницькою діяльністю та використовував найману силу, але так склалося, що був заказ на роботу, яка була виконана, але замовник відмовився від свого заказу, тому він не міг розрахуватися з працівниками. Він дійсно не сплачував внески в фонди зайнятості, пенсійний фонд, Фонд соціального страхування і інші. Він кається у скоєному, реалізовує обладнання для виплати заборгованості по заробітній платі, до 1 вересня 2010 року обіцяє повністю розрахуватися з боргами по заробітній платі.

Потерпілі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 HJL ОСОБА_6 та ОСОБА_11 в судовому засіданні підтримали свої позовні вимоги.

Оскільки підсудний ОСОБА_9 визнав свою вину повністю, то суд, за згодою учасників судового розгляду визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи та розміру цивільних позовів, які ніким на оспорюються.

Вина підсудного ОСОБА_9 також повністю підтвердилася в судовому засіданні дослідженими матеріалами кримінальної справи:

повідомленням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в м. Вознесенську, згідно якого ОСОБА_9 на обліку у відділенні Фонду не перебуває, та страхові внески на найманих працівників не сплачував /а.с. 38/;

повідомленням Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Вознесенському районі, згідно якої ОСОБА_9 на обліку у відділенні Фонду не перебуває та відповідно страхові внески за найманих працівників не сплачував /а.с. 39/;

повідомлення управління Пенсійного фонду в м. Вознесенську, згідно якого трудові договори між ОСОБА_9 та найманими працівниками не реєструвалися та страхові внески за зазначених осіб не сплачувалися /а.с. 40-41/;

повідомленням Вознесенського міськрайонного центру зайнятості населення, згідно якого трудові договори між ОСОБА_9 та найманими працівниками не реєструвалися та страхові внески за зазначених осіб не сплачувалися /а.с. 42/;

протоколами огляду вилучених зошитів обліку праці, нарахування заробітної плати та зошиту обліку виробленої та відправленої продукції, згідно якого знайшло підтвердження нарахування заробітних плат в розмірах, вказаних потерпілими, та віправлення виробленої продукції/а.с. 103-106/, та іншими матеріалами кримінальної справи у сукупності.

Оскільки підсудний ОСОБА_9 скоїв грубе порушення законодавства про працю, кваліфікуючою ознакою якої є грубе порушення щодо матері, яка має дитину віком до 14 років, а також скоїв безпідставну невиплату заробітної плати більш ніж за один місяць, вчинена умисно громадянином - суб»єктом підприємницької діяльності, то суд його дії кваліфікує по ч. 2 ст. 172 та ч. 1 ст. 175 КК України.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_9 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та обставини, що пом»якшують та обтяжують покарання підсудного.

В якості обставин, що пом»якшують покарання підсудного, суд враховує каяття у скоєному, задовільну характеристику з місця проживання та знаходження на утриманні неповнолітньої дитини.

Обтяжуючих обставин суд не вбачає.

Потерпілими заявлені цивільні позови про стягнення з підсудного заборгованості по заробітній платі - ОСОБА_1 в сумі 4500 грн., ОСОБА_2 в сумі 2180 грн., ОСОБА_3 в сумі 1248 грн., ОСОБА_4 в сумі 2579 грн., ОСОБА_5 в сумі 1364 грн., ОСОБА_6 в сумі 400 грн., ОСОБА_7 в сумі 402 грн. та ОСОБА_10 в сумі 800 грн., які в судовому засіданні знайшли своє повне підтвердження і тому підлягають стягненню з підсудного.

Вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 8 вересня 2009 року ОСОБА_9 засуджений по ст. 366 ч.І та 222 ч. 1, 70 КК України до 2 років обмеження волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання.

Нові злочини скоїв до постановлення попереднього вироку.

З урахуванням всіх обставин справи, особи підсудного, який щиро кається, має на утриманні неповнолітню дитину, задовільно характеризується по місцю проживання, суд не знаходить підстав для призначення покарання, пов»язаного з позбавленням волі.

Керуючись ст.ст. 321-324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ

ОСОБА_9 визнати винним у скоєні злочинів, передбачених ст.ст. 172 ч.2 та 175 ч.І КК України, і призначити йому покарання:

по ст. 172 ч.2 КК України - у вигляді штрафу 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

по ст. 175 ч.І КК України - 1 рік 3 місяці позбавлення волі з позбавлення права займатися підприємницькою діяльністю на 1 рік.

На підставі ч. 4 ст. 70, 72 КК України за сукупністю злочинів зарахувати частково покарання згідно вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 8 вересня 2009 року і остаточно призначити ОСОБА_9 1 рік 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_9 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_9 покласти обов»язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально- виконавчої системи та повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця роботи та проживання.

Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Стягнути з засудженого ОСОБА_9 на користь потерпілих:

ОСОБА_1 - 4500 грн.;

ОСОБА_2 - 2180 грн.;

ОСОБА_3 - 1248 грн.;

ОСОБА_4 - 2579 грн.;

ОСОБА_5 - 1364 грн.;

ОСОБА_6 - 400 грн.;

ОСОБА_7 - 402 грн.;

ОСОБА_10 - 800 грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської обстасті на протязі 15 діб.

Суддя: