Справа № 740/276/17
Провадження № 1-кс/740/270/18
УХВАЛА
про дозвіл на затримання з метою приводу

13 квітня 2018 року м.Ніжин
Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання заявлене у межах кримінального провадження, внесеного 26.12.2012 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000393 про дачу дозволу на затримання ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.142 КК України в редакції 1960 року, з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,
ВСТАНОВИЛА:
13 квітня 2018 року слідчий у кримінальному провадженні звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , в обґрунтування якого посилається на те, що 22.11.1998 близько 18 години ОСОБА_4 в складі організованої злочинної групи спільно з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та невстановленою слідством особою з метою заволодіння чужим майном на автодорозі «Москва Київ» в районі села Хотинівка Носівського району Чернігівської області вчинили напад на автомашину «Камаз» д.н.з. НОМЕР_1 з причепом д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням громадян Таджикистану, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які здійснювали перевезення сухофруктів (кураги) з міста Канібадан до міста Києва в кількості 25958 кг на загальну суму 2 109 300 грн.
В подальшому, під погрозою застосування фізичного насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я, вчинили заволодіння автомобілем КАМАЗ з причепом та всім вантажем.
Виконуючи заздалегідь розроблений план, потерпілих проти їх волі посадили в два автомобілі марки «Форд» та «Ваз 2106» і привезли до квартири АДРЕСА_1 , де насильно утримували їх до 18 години 24 листопада 1998 року.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 142 КК України (в редакції 1960 року), тобто розбій, вчинений за попереднім зговором групою осіб з метою заволодіння індивідуальним майном громадян.
Оскільки місця проживання самого підозрюваного та його родичів досудовим слідством не встановлено, то повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 142 КК України (в редакції 1960 року) від 18.03.2013 року не вручалася. Підозра обґрунтована наступними доказами: протоколами додаткових допитів обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , протоколами допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , вироком Ніжинського районного суду від 05.11.1999 року.
Оскільки, підозрюваний, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, переховується від органів слідства і його місцезнаходження невідоме, відносно нього проводились розшукові дії, які не дали результату.
Так, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність обґрунтованого ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України і обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 полягає у необхідності запобігання спробам останнього переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Таким чином виникає необхідність у затриманні останнього з метою приводу до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки у даному випадку до підозрюваного не може бути застосовано більш м`який запобіжний захід.
13.09.2017 слідчим суддею Ніжинського міськрайонного суду було винесено ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_4 , термін дії якої закінчився.
Слідчий в судове засідання не з`явився.
У судовому засіданні прокурор просив клопотання задовольнити із зазначених у ньому підстав.
Дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що заявлене клопотання підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі та переховується від органів досудового розслідування.
Підстав для відмови у наданні дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу до суду, передбачених ч.4 ст.189 КПК України, слідчим суддею не встановлено.
Слідчий суддя з огляду на положення КПК України щодо строків розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вважає за необхідне відповідно до п.6 ч.1 ст.190 КПК України визначити дату втрати законної сили ухвалою - 6 місяців з дня її постановлення.
Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 190, 193, 194 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИЛА:
Надати дозвіл на затримання підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.142 КК України в редакції 1960 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Туркменістану, Черджоуської області, Фаранського району, с. Коромиш, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, з невстановленою на даний час адресою місця проживання, з метою його приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Про затримання підозрюваного ОСОБА_4 повідомити слідчого у кримінальному провадження ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_2 ( НОМЕР_3 )
Зобов`язати компетентних службових осіб органу досудового розслідування не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання ОСОБА_4 доставити його до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала діє протягом шести місяців з дня її постановлення.
Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законної сили з моменту приводу підозрюваної до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній; відкликання ухвали прокурором.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1