Провадження № 1кп-200-68-17
УХВАЛА

Іменем УКРАЇНИ

14 березня 2018 року Бабушкінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі : ОСОБА_4

за участю: прокурора: ОСОБА_5

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8

обвинувачених: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, який мешкає та зареєстрований в АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27 ч.4 ст.190 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м.Дніпропетровська, яка мешкає в АДРЕСА_2 , зареєстрованав АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м.Дніпропетровська, яка мешкає в АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як ОСОБА_9 обгрунтовано підозрюється у вчинені особливо тяжкого кримінального правопорушення, на даний час не відпали ризики, передбачені КПК України, а саме, що обвинувачений можепереховуватися від суду,оскільки він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, обвинувачений може впливати на свідків, які не допитані судом, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_9 заперечував проти продовження застосування йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як прокурором не доведена обгрунтованність підозри та не надані докази наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не надано обгрунтування не можливості застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу. Просить відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти продовження застосування обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як прокурором не доведені ризики, передбачені КПК України, не доведена обгрунтованність підозри, свідки, які були допитані в суді, не надали докази вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується. Прокурором такожне надано доказів, що обвинувачений може впливати на свідків, так як прокурор не може забезпечити явку свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 до суду. Ризик переховування від суду обвинуваченого зменшився, оскільки ОСОБА_9 тривалий час перебуває під вартою.

Захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Вислухавши думку учасників процесу щодо продовження застосування ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів, з урахуванням положень діючого законодавства, вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора та продовжити дію щодо обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з наступних підстав.

Відповідно до ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України, положення якої передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, знищити, спотворити чи приховати документи і речі, які мають доказове значення у справі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення і при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищезазначених ризиків суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; данні щодо особистості міцність соціальних зв`язків, стан здоров`я, вік, наявність постійного місця роботи, репутацію, розмір майнової шкоди у завданні якої обвинувачується особа та інші відомості.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та встановлено судом, ОСОБА_9 під час досудового розслідування було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого у подальшому продовжувався та визначалася сума застави у розмірі 9 880 000 гривень, у разі внесення якої на ОСОБА_9 покладалися певні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України. При цьому судом при обранні та продовженні ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховувались ризики, передбачені ст.177 КПК України, - що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, знищити, спотворити чи приховати документи і речі, які мають доказове значення у справі. Вказані ризики, а саме ризик можливості переховування обвинуваченого від суду та ризик впливу на свідків на час розгляду у суді кримінального провадження не відпали та продовжують існувати з наступних підстав. Так, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, а саме в організації заволодіння грошовими коштами в сумі 9 880 000 гривень шляхом шахрайства, групою осіб зв`язаною родинними зв`язками з використанням зникнення його з місця свого постійного проживання у м.Дніпропетровську на тривалий час. Суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності його вини, та серйозність висунутого ОСОБА_9 обвинувачення, дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику, що ОСОБА_9 може переховуватися від суду. Крім того, ОСОБА_9 не має міцних соціальних зв`язків, оскільки не одружений, не мешкає спільно зі своєю неповнолітньою дитиною, проживає разом з матір`ю, яка також є обвинуваченою по цій справі.

Також враховуючи стадію судового провадження, коли всі свідки не допитані, докази надані сторонами кримінального провадження судом не досліджувалися, існує висока вірогідність вчинення з боку обвинуваченого ОСОБА_9 впливу на свідків.

Твердження обвинуваченого, що суд повинен досліджувати докази для вирішення питання обґрунтованості підозри при розгляді питання дії запобіжного заходу, суд вважає необґрунтованими оскільки діючим кримінально - процесуальним законодавством України на даній стадії процесу передбачено дослідження доказів, наданих сторонами, в обґрунтування обвинувачення або спростування його.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини термін «обгрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, справа «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990), також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (справа «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10. 04, справа «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990), що має місце і в даному кримінальному провадженні. Враховуючи стадію кримінального провадження, учасники процесу надають суду докази доведеності або недоведеності висунутого обвинувачення, які суд оцінює в нарадчій кімнаті при постановленні остаточного рішення по справі.

Твердження захисту, що не існує ризику того, що обвинувачений буде переховуватися від суду, оскільки він тривалий час перебуває під вартою,а допитані в суді свідки не підтвердили вину обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, суд не може розцінювати як підставу зміни запобіжного заходу на більш м`який, так як вищезазначені доводи з урахуванням обставин інкримінованого йому злочину, не свідчать про наявність у ОСОБА_9 перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду, а питання доведеності вини обвинуваченого та оцінку доказів по справі у тому числі показів свідків у розумінні ст.84, 85, 86 КПК України суд вирішує в нарадчій кімнаті при постановленні остаточного рішення по справі.

З урахуванням вищевикладеного та стадії судового провадження, підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на інший більш м`який не вбачається, оскільки ризики встановлені судом не зменшилися і продовжують існувати.

При цьому, колегія суддів також не вбачає підстав для зменшення розміру визначеної раніше застави, оскільки з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 та розміру завданих збитків, подання представником ПрАТ «МЕТЛАЙФ» позовної заяви про стягнення з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 10 393 240 грн. 75 коп., саме встановлена судом сума, як застава, здатна забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_9 покладених на нього обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України, і зазначених в ухвалі суду.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, а також особистості та поведінки обвинуваченого, застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого ОСОБА_9 .

На підставі викладеного, суд вважає клопотання прокурора задовольнити та продовжити застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Керуючись ст.ст.177-178,182, 183, 331, 350 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити застосування ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 12 травня 2018 року,залишивши без змін раніше визначений судом розмір застави і обсяг пов`язаних з її внесенням обов`язків.

Ухвала суду апеляційному оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3