Справа №591/3620/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/488/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 жовтня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 06 жовтня 2017 року про продовження обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кутаїсі, Грузія, одруженого, зареєстрованого в Грузії в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
У кримінальному провадженні № 0000143 від 15 червня 2017 року, яке перебуває в провадженні СУ ГУНП в Сумській області, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.

06 жовтня 2017 року ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 задоволено та продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 до 24.00 год. 04 грудня 2017 року без права внесення застави.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді підозрюваний ОСОБА_8 звернувся до апеляційного суду зі скаргою в якій просить змінити обраний йому запобіжний захід у виді тримання під вартою на більш м`який, оскільки вважає висунуту йому підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину необгрутованою, належним чином не доведеною прокурором, всі пояснення в ході досудового розслідування були надані ним під фізичним та психологічним тиском, без залучення адвоката та перекладача, в допомозі якого він потребує, оскільки не розуміє української мови та погано розуміє російську мову, йому не зрозуміло суть обвинувачення. Між тим, на думку апелянта слідчий суддя не врахував ряд і інших обставин, зокрема його слабкий стан здоров`я, пов`язаний із захворюванням на цукровий діабет, який прогресує, того, що він потребує лікування, а також, що до кримінальної відповідальності він раніше не притягувався, позитивно характеризується, має постійне місце проживання та на його утриманні перебувають двоє малолітніх дітей.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які просили обрати ОСОБА_8 інший, більш м`який, вид запобіжного заходу не пов`язаного із триманням останнього під вартою, думку прокурора, який заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги підозрюваного, просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження слідчим управлінням ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000143 від 15 червня 2017 року за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

15.06.2017 року о 03.00 год. ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

16.06.2017 року ухвалою слідчого судді Липоводолинського районного суду Сумської області відносно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без права внесення застави строком до 13.08.2017 року (а.с. 25).

09.08.2017 року ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_8 продовжено строк дії обраного відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 16 год. 00 хв. 07.10.2017 року (а.с. 27).

29.09.2017 року постановою першого заступника прокурора Сумської області строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, а саме до 12.12.2017 року (а.с. 4).

06.10.2017 року ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_8 продовжено строк дії обраного відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 24 год. 00 хв. 04.12.2017 року (а.с. 32).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наявні докази в достатній мірі підтверджують існування ризиків, передбаченихст. 177 КПК України у кримінальному провадженні, в якому підозрюється ОСОБА_8 .

Слідчий суддя також дослідив доводи викладені в клопотанні та з урахуванням тяжкості та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 , який за своєю тяжкістю відноситься до категорії особливо тяжких злочинів поєднаний із застосуванням насильства, а також наявності існування ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки він є громадянином Грузії, де і зареєстрований, на території України підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, він може незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з врахуванням характеризуючих даних про особу підозрюваного в їх сукупності, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам, та про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не встановлено таких обставин і колегією суддів.

При цьому, доводи апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_8 в частині необґрунтованості пред`явленої йому підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності та вже були предметом розгляду при первинному обранні йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, їх колегія суддів вважає обґрунтованими та виправданими.

Щодо доводів апелянта про те, що свої пояснення в ході досудового розслідування справи надавав виключно під фізичним та психологічним тиском, то їх колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки жодного доказового підгрунття вони не містять, ні до апеляційної скарги, ні в ході апеляційного розгляду справи підозрюваним не було надано документів на підтвердження факту його звернення із заявою до відповідних органів щодо вчинення відносно нього протиправних дій з боку правоохоронних органів.

Не заслуговують на увагу і доводи підозрюваного ОСОБА_8 про здійснення відносно нього процесуальних дій за відсутності адвоката, оскільки вони суперечать матеріалам даного кримінального провадження, з якого вбачається те, що в день затримання ОСОБА_8 15.06.2017 року, йому на безоплатній основі було залучено захисника ОСОБА_7 (а.с. 20), який був ознайомлений із протоколом затримання його підзахисного, отримав його копію (.а.с. 22), брав участь у проведенні слідчого експерименту з участю ОСОБА_8 (а.с. 11, 13), де останній в деталях розповідав всі обставини справи, а тому підстав стверджувати про здійснення із ОСОБА_8 процесуальних дій за відсутності захисника ОСОБА_7 , у колегії суддів не має.

Щодо тверджень підозрюваного ОСОБА_8 про незрозумілість висунутого йому обвинувачення, через відсутність у даному кримінальному провадженні перекладача, не володіння ним українською мовою та володіння на низькому рівні російською мовою, то колегія суддів відноситься до таких тверджень критично і вважає їх в деякій мірі надуманими, оскільки вони спростовуються, як наявними в матеріалах провадження доказами, так і поведінкою підозрюваного, як в ході досудового слідства, так і в суді апеляційної інстанції.

Так, статтею 29 КПК України передбачено забезпечення учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, користуватися, у разі необхідності, послугами перекладача.

Таким чином, зі змісту вказаної норми закону вбачається, що зазначена гарантія щодо забезпечення права на перекладача розповсюджується на осіб, відносно яких є достатні підстави вважати, що вони не володіють чи недостатньо володіють державною мовою. В протилежному випадку, такі клопотання обвинуваченого слід розцінювати як зловживання правом.

В ході апеляційного розгляду колегія суддів встановила, що на даній стадії (апеляційний перегляд ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під вартою) підозрюваний достатньо володіє мовою, оскільки по-перше з протоколу огляду предметів від 29.07.2017 року (а.с. 13) вбачається те, що на запитання слідчого на якій мові ОСОБА_8 буде надавати пояснення українській чи російській, останній обрав російську, на ній він в деталях надавав пояснення з приводу фактичних обставин справи, що свідчить про розуміння останнім вказаної мови. По-друге, що є головним при вирішенні питання щодо необхідності залучення перекладача, письмово написана ОСОБА_8 від руки апеляційна скарга викладена саме українською мовою, що свідчить про володіння ним і українською мовою.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, та про що не заперечує в апеляційній скарзі і сам підозрюваний, він хоч і є громадянином іншої країни Грузії, однак фактично проживає на території України в м.Ірпінь, у зв`язку з чим, з метою обміну інформацією, має вимушеність на розуміння вказаних ним мов та ставить під сумнів достовірність його доводів апеляційної скарги в цій частині.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, пред`явлену ОСОБА_8 підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 187 КК України обґрунтованою, а його доводи про нерозуміння ним пред`явленого йому обвинувачення та допущення правоохоронними органами процесуальних порушень, безпідставними на даній стадії.

Разом з тим колегія суддів зазначає, що такі висновки колегії суддів про безпідставність залучення перекладача для підозрюваного ОСОБА_8 на стадії апеляційного перегляду ухвали про продовження строку запобіжного заходу не є остаточними та вирішальними при досудовому розслідуванні та судовому розгляді зазначеного кримінального провадження.

Також, колегія суддів погоджується і з висновком слідчого судді про актуальність, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, вважає, що на даному етапі досудового розслідування вони не зменшилися.

Так, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Підозрюваний ОСОБА_8 може дійсно переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки є громадянином іншої держави Грузії, там знаходиться і його місце реєстрації, а тому він може покинути межі території України з метою уникнення відповідальності, яка йому загрожує, у разі доведення його вини у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжких, вчинений із застосуванням насильства, санкція вказаної частини статті є суворою, передбачає покарання у виді позбавлення волі до 15 років із конфіскацією майна. Між тим, матеріали кримінального провадження не містять відомостей на підтвердження міцності соціальних зв`язків ОСОБА_8 на території України.

Також, зважаючи на зухвалий характер інкримінованого ОСОБА_8 злочину, який був поєднаний із застосуванням насильства до потерпілих, його суспільну небезпечність, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що ризик можливого здійснення впливу з боку підозрюваного ОСОБА_8 на потерпілих та свідків не зменшився. Відповідно до наданих ним пояснень, підозрюваний знає місце проживання потерпілих, а тому може впливати на них шляхом залякування, погроз, з метою зміни наданих ними показів в позитивну для нього сторону.

З тих же підстав є слушним та обґрунтованим і ризик можливого перешкоджання підозрюваним ОСОБА_8 у розслідуванні кримінального провадження іншим чином.

Крім того, слідчий суддя також дослідив доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення, якою щодо ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та з урахуванням необхідності виконання ряду слідчих та процесуальних дій, а також з урахуванням існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою.

Також судом з`ясовано, що у порядку, передбаченому законом, 29.09.2017 року постановою першого заступника прокурора Сумської області строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, а саме до 12.12.2017 року.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 у межах строку досудового розслідування.

Таким чином, в ході розгляду клопотання слідчим суддею не були встановлені підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності задовольнити клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, оскільки прокурор в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_8 на свободу.

Щодо доводів підозрюваного ОСОБА_8 , на які він посилається як на підставу для зміну йому запобіжного заходу, а саме на наявність на утриманні малолітніх дітей, постійного місця проживання та позитивну характеристику, то їх колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вони нічим не підтверджені, самим апелянтом чи його захисником не надано колегії суддів жодних відомостей на підтвердження факту наявності дітей, факту участі ОСОБА_8 у їх вихованні, здійснення ним їх утримання, не надано і характеристики за місцем проживання підозрюваного та жодних документів які б вказували на його наявність.

Щодо тверджень ОСОБА_8 про незадовільний стан здоров`я, наявність у нього захворювання на цукровий діабет та про потребу у його негайному лікуванні, то їх колегія суддів теж не може визнати обґрунтованими, оскільки відомостей які б вказували про неможливість утримання ОСОБА_8 під вартою та які б були підставами для його звільнення встановлюється відповідним висновком лікарської комісії та вирішується у передбаченому законом порядку. На момент розгляду апеляційної скарги такі данні у матеріалах справи відсутні, та не були надані ні підозрюваним ні його стороною захисту як докази.

Доводи ж підозрюваного ОСОБА_8 про відсутність у нього судимостей, колегія суддів, в сукупності з іншими матеріалами справи, теж не вважає достатніми для задоволення вимог апеляційної скарги та пом`якшення обраного ОСОБА_8 запобіжного заходу.

З огляду на викладене, вимоги апеляційної скарги підозрюваного щодо незаконності ухвали слідчого судді, є непереконливими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження, а зазначені в апеляційній скарзі підстави, в яких підозрюваний ОСОБА_8 просить змінити обраний відносно нього вид запобіжного заходу в сторону пом`якшення, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, та не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Враховуючи наведене, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та зміни запобіжного заходу на більш м`який, про що йде мова в апеляційній скарзі підозрюваного ОСОБА_8 , колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 06 жовтня 2017 року про продовження підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.