В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.08.2017 Справа №607/7182/16-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Тернополі кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001229 від 04 квітня 2016 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Біла Тернопільського району Тернопільської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 з повною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, інваліда третьої групи з дитинства, раніше судимого:

-21.08.2003 року Тернопільським міським судом за ч.2 ст.296, ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;

-15.05.2008 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.2 ст.289, ч.2 ст.296 КК України до 5 років позбавлення волі. 16.07.2009 року Верховним судом України змінено покарання до 3 років позбавлення волі;

-12.11.2015 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.1 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку терміном 1 рік. 29.07.2016 року ухвалою Тернопільського міськрайонного суду звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано. Затриманий 15.09.2016 року,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 його захисника ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

30 березня 2016 року о 17 годині 40 хвилин у ОСОБА_4 , який перебував у приміщенні «Української національної лотереї», що по вул. Б.Хмельницького, 11, в м. Тернополі, виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство). Так, 30 березня 2016 року о 17 годині 40 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні «Української національної лотереї», що по вул. Б.Хмельницького, 11, в м. Тернополі, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, під час спілкування із ОСОБА_7 попросив у нього мобільний телефон торгової марки «Lenovo А800», для того, щоб здійснити телефонний дзвінок. Надалі ОСОБА_7 надав ОСОБА_4 свій мобільний телефон торгової марки «Lenovo А800». Після чого ОСОБА_4 тримаючи мобільний телефон торгової марки «Lenovo А800» покинув приміщення «Української національної лотереї», що по вул. Б.Хмельницького, 11, в м. Тернополі. Надалі ОСОБА_4 зустрівшись із своїм знайомим ОСОБА_8 за його місцем проживання, що за адресою АДРЕСА_2 , попросив останнього реалізувати мобільний телефон у Тернопільське відділення повного товариства «Ломбард «Заставно-Кредитний Дім» (№42), що за адресою м. Тернопіль, бул. Т.Шевченка, 14, не повідомляючи останньому що даний мобільний телефон одержаний внаслідок його злочинних дій, на що ОСОБА_8 погодився та здійснив заставу мобільного телефону торгової марки «Lenovo А800» на своє ім`я. Грошовими коштами отриманими за реалізацію мобільного телефону ОСОБА_4 в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 800 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України визнав повністю, підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини та показав, що дійсно 30 березня 2016 року о 17 год. 40 хв. в приміщенні «Української національної лотереї», що по вул. Б.Хмельницького, 11 в м. Тернополі він шахрайським способом заволодів мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_7 торгової марки «Lenovo А800». В подальшому, вказаний мобільний телефон, через свого знайомого ОСОБА_8 реалізував у ломбард, а гроші отримані від реалізації потратив на власні потреби. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд суворо його не карати.

Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_4 повністю погодився зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, згідно повідомлення про підозру та обвинувального акта, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд, у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину та вважає, що органами досудового розслідування його дії кваліфіковано вірно за ч.2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужиммайном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65КК України, враховує ступінь тяжкості, характер та наслідки вчиненого злочину, його ставлення до нього та поведінку після його вчинення, особу винного, зокрема те, що він раніше судимий, його вік, сімейний та матеріальний стан, обставини, які пом`якшують покарання визнання ним своєї вини, щире каяття у вчиненому. Обставини, які обтяжують покарання відсутні. Підстав для застосування ст. 69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 , йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі на певний строк. Вищевказане покарання суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченого, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Судом також встановлено, що вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 листопада 2015 року ОСОБА_4 засуджено ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку терміном 1 рік. 29 липня 2016 року ухвалою Тернопільського міськрайонного суду звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано.

Зважаючи на те, що новий злочин ОСОБА_4 був вчинений до відбуття покарання за попереднім вироком, остаточне покарання ОСОБА_4 слід визначити за сукупністю вироків за правилами ст. 71 КК України, частково приєднавши невідбуту частину покарання за попереднім вироком і остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту затримання, а саме, з 15 вересня 2016 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення, а саме: з моменту затримання 15 вересня 2016 року по дату ухвалення вироку включно, тобто по 17 серпня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що становить 1 рік 10 місяців 4 дні позбавлення волі.

Роз`яснити потерпілому ОСОБА_7 право звернення до суду із цивільним позовом в порядку цивільного судочинства.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст.71 КК України до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання, згідно вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 листопада 2015 року і остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 10 (десять) місяців позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту затримання, а саме, з 15 вересня 2016 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення, а саме: з моменту затримання 15 вересня 2016 року по дату ухвалення вироку включно, тобто по 17 серпня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що становить 1 рік 10 місяців 4 дні позбавлення волі.

Вважати покарання призначене за цим вироком ОСОБА_4 повністю відбутим.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі судового засідання у зв`язку з фактичним відбуттям засудженим покарання, призначеного цим вироком суду з урахуванням вказаного перерахунку.

Роз`яснити потерпілому ОСОБА_7 право звернення до суду із цивільним позовом в порядку цивільного судочинства.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Головуючий суддяОСОБА_1