Справа № 346/132/18
Провадження № 1-кп/346/182/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2018 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

cекретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Коломия кримінальне провадження № 1-кп/346/182/2018 про обвинувачення,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженць м.Хмельницький, Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не працює, на утриманні нікого не має, депутатом не являється, раніше судимий 05.04.2012 року Хмельницьким міськрайонним судом за ст. ст. 185 ч.3, 186 ч.2, 69 ч. 1, 190 ч. 2, з застосуванням ст.70 КК України до трьох років позбавлення волі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИВ :
Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.186 ч.2 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж),вчинене повторно.

Кримінальне правопорушення обвинуваченим було вчинено за таких обставин.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 21.12.2017 року приблизно о 14.45 год., перебуваючи поруч з магазином «Фокстрот», що в м. Коломия по вул. Грушевського, повторно, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій. керуючись корисливими мотивами, відкрито викрав у потерпілої ОСОБА_6 належний їй гаманець вартістю 60 грн., в якому знаходились грошові кошти в сумі 1040 грн. Після чого ОСОБА_4 місце вчинення кримінального правопорушення покинув, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 1 100 (одна тисяча сто) грн.

Свою вину в судовому засіданні обвинувачений визнав в повному обсязі і пояснив, що він 21 грудня 2017 року близько 14.40 год перебував в центрі м.Коломия. Підійшовши до банкомату біля магазину «Фокстрот»,що по вул.Грушевського він мав на меті зняти кошти з банківської картки своєї дружини. Однак, перед ним була старша жінка-потерпіла по справі ОСОБА_6 , яка знімала гроші в банкоматі, відповідно він вирішив заволодіти коштами даної жінки. Він спостерігав і бачив, як жінка отримала кошти в банкоматі, поклала їх в гаманець, після чого відштовхнув потерпілу і вирвав у неї з рук гаманець та побіг в сторону кляштору. В подальшому викрадені кошти витратив на власний розсуд.

У вчиненому кримінальному правопорушенні обвинувачений щиро кається і просить суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом кримінального правопорушення повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.

Вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його дії слід кваліфікувати за ст.186 ч.2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж),вчинене повторно.

При обранні міри покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не вбачає.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, визнання вини в повному обсязі,прохання потерпілої суворо не карати.

Враховуючи наявність зазначених декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину , з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає за можливе, застосувавши ст.69 КК України, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті 186 ч.2 КК України.

Згідно висновку органу пробації про можливість виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк, відділ з питань пробації вважає,що виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства може становити високу небезпеку для суспільства,у тому числі і окремих осіб.

Керуючись ст.ст.373,374,375 КПК України,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і ,застосувавши ст.69 КК України, призначити покарання 2 (два) роки позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1