Справа № 314/4461/17
Провадження № 1-в/314/1371/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.11.2017 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: село Кірово, Вільнянський район, Запорізька область, громадянина України, освіта неповна середня, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого.

По даній справі засуджений: 06.12.2016 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 4 ст. 187 КК України до 9 років позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 11.03.2013 оку по 26.08.2014 року, та з 13.10.2015 року по 31.05.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку: 11.03.2013 року, кінець строку: 11.03.2020 року,

про умовно-дострокове звільнення,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

захисника засудженого адвоката ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» ОСОБА_3 надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Засуджений в судовому засіданні на клопотанні наполягав, просив суд звільнити його умовно достроково від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України на строк який залишився, так як вінна утриманні має хвору матір, у скоєному злочині розкаюється, зробив для себе належні висновки, запевнив про недопущення ним порушень закону в майбутньому.

Захисник засудженого в судовому засіданні підтримав клопотання засудженого, просив його задовольнити.

Представник адміністрації установи виконання покарань в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого.

В судовому засіданні прокурор заперечувала проти задоволення клопотання засудженого.
Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані йому матеріали, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що засудженийОСОБА_3 відбуває покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.12.2016 року, відповідно до якого його засуджено за ч. 4 ст. 187 КК України до 9 років позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 11.03.2013 оку по 26.08.2014 року, та з 13.10.2015 року по 31.05.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В місцях позбавлення волі знаходиться з 14.03.2013 року.

З 16.06.2017 року відбуває покарання Державній установі «Вільнянська виправна колонія (№ 20)».
Згідно характеристики, яка міститься в матеріалах справи, засуджений ОСОБА_3 , за час відбування покарання вимоги режиму відбування покарання порушував, за що має дев`ять стягнень, останнє з яких не зняте та непогашене у встановленому законом порядку, за весь час відбування покарання заохочень не має. На виробництві установи не працевлаштований. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться безвідповідально. Не приділяє увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, не здійснює за ними належний догляд, не використовує їх лише за призначенням, відповідно до ст. 65 КВК України не приймає участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі, відповідно до ст. 123 КВК України, не приймає участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених, відповідно до ст. 126 КВК України не прагне до підвищення свого загальноосвітнього рівня, згідно ст. 127 КВК України не приймає участі у роботі самодіяльних організацій

Відповідно до довідки начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» засуджений ОСОБА_3 хоча й залучався згідно ст. 118 КВК України до робіт з благоустрою колонії, але до виконання вказаних робіт ставиться посередньо, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні.

У відповідності зі ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Суд враховує, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушень режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, яка в свою чергу є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Поведінка ОСОБА_3 , за весь час відбування ним покарання у своїй сукупності не була стабільно позитивною та активною.

При вивчених обставинах на теперішній час суд не знаходить достатніх підстав для умовно - дострокового звільнення ОСОБА_3 , в зв`язку з чим у задоволені клопотання про його умовно-дострокове звільнення від покарання у вигляді позбавлення волі необхідно відмовити, оскільки він до теперішнього часу не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не можуть свідчити, на погляд суду, про його виправлення та перевиховання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ч. 1 ст. 537,ст. ст. 539, 395 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання засудженого Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,про умовно-дострокове звільнення - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

23.11.2017