Дата документу Справа № 326/1319/13-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 326/1319/13-к Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/778/1352/17 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7

розглянула 27 листопада 2017року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду Запорізької області від 16 листопада 2017 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця в м. Армавір Краснодарського краю, громадянина України, з вищою медичною освітою, пенсіонера, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст.366 КК України,

Як вбачається з матеріалів провадження органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 , працюючий в період з 1987 року по 2013 рік головним лікарем Комунального закладу «Санаторій медичної реабілітації «Глорія» Запорізької обласної Ради, підпорядкованого Управлінню охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації (далі КЗ «СМР «Глорія» ЗОР, Санаторій), який знаходиться за адресою: Запорізька область, м.Приморськ, вул.Курортна, 83, будучи службовою особою, яка виконувала організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські обов`язки, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення та в інтересах третіх осіб, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем в особливо великих розмірах, повторно, за попередньою змовою групою осіб із заступником головного лікаря з економічних питань ОСОБА_9 , 1984 року народження, в період з 24 грудня 2010 року до 22 січня 2013 року, заволоділи чужими грошовими коштами КЗ «СМР «Глорія» ЗОР на суму 919 222 грн.

Крім того, ОСОБА_8 , працюючий в період з 1987 року по 2013 рік головним лікарем Санаторію, який знаходиться за адресою: Запорізька область, Приморський район, м.Приморськ, вул.Курортна, 83, будучи посадовою особою, яка виконувала організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські обов`язки, діючи умисно, з корисливих мотивів та в інтересах третіх осіб, за попередньою змовою групою осіб із заступником головного лікаря ОСОБА_9 , 1984 року народження, в період з 24 грудня 2010 року до 22 січня 2013 року, одночасно із вчиненням заволодіння бюджетними грошовими коштами шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем в особливо великих розмірах, складав і видавав завідомо неправдиві офіційні документи, чим заподіяв тяжкі наслідки для юридичної особи КЗ «СМР «Глорія» ЗОР.

23.01.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0000048 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.2 ст. 366КК України.

29.09.2017 ОСОБА_8 письмово повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.2 ст. 366КК України.

15.11.2017 року слідчий СВ Приморського ВП Бердянського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором, про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_8 .

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_8 вчинив злочини, що відносяться до категорії особливо тяжких, зібрані докази достатньо вказують на винність ОСОБА_8 та застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно нього може надати можливість йому продовжувати свою злочинну діяльність, переховування від органів досудового слідства.

Частково задовольняючи клопотання слідчого та обираючи стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя враховував дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , доведеним наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, що відносяться до категорії особливо тяжких злочинів та злочинів середньої тяжкості, незаконно впливати на свідків, можливість та змогу знищити, заховати або спотворити речі, документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою вказує на її незаконність у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вказує, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ч. 4 ст. 176 КПК України, оскільки не погоджено прокурором. Висновки суду по наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 зроблені на підставі матеріалів провадження, щоне відповідають фактичним обставинам справи. Під час розгляду клопотання ні слідчим ні прокурором не надано доказів на обґрунтування наявності ризиків, передбачених п.п. 2,3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Просить ухвалу суду скасувати, та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді, адвокатаОСОБА_7 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, прокурора, який вважав ухвалу законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступних висновків.
Судова колегія, враховуючи зміст клопотання слідчого, не приймає до уваги доводи захисника з приводу не погодження із прокурором даного клопотання.
Питання об`єднання різних кримінальних проваджень в одне відносноОСОБА_8 з`ясовувалося слідчим суддею та доведено слідчим при розгляді даного клопотання, що вказує на безпідставність доводів захисника з цього приводу.
Разом з тим, колегія суддів, при перегляді оскаржуваного рішення, звертає увагу на наступне.

Згідно з вимогами ст. 110, ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризиками, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала слідчого судді вказаним вимогам закону не відповідає.

Так, слідчий суддя в ухвалі, вказавши про наявність ризиків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України не вмотивував свої висновки щодо доведеності слідчим та прокурором наявності зазначених ризиків.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвала слідчого судді, постановлена з порушенням вимог діючого кримінального процесуального законодавства, підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, з підстав, передбачених п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 409 КПК України.

При розгляді клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України.

Так, за матеріалами провадження наявність обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, щодо яких висунута підозра підтверджується доданими до клопотання доказами, а саме: протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , висновком додаткової судово-економічної експертизи №65е/15, висновком додаткової судово-економічної експертизи №33е/14.

При цьому судова колегія зауважує, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

З огляду на наведене вище, колегія не приймає до уваги доводи захисника щодо відсутності обґрунтованої підозри ОСОБА_8 , оскільки досудове розслідування триває.

Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування до неї обмежувальних заходів. З`ясування всіх інших обставин є завданням наступних етапів.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, колегія суддів враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , дані про його особу в їх сукупності, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, вік та стан його здоров`я, а також конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та неможливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів вважає, що доводи є необґрунтованими.

Так, стороною обвинувачення у клопотанні було зазначено існування чотирьох ризиків, встановлених п.п.1-4 ч.1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, ні слідчим, ні прокурором не надано доказів того, що протягом тривалого часу з моменту внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінальних правопорушень, та протягом місяця з дня оголошення ОСОБА_8 про підозру, він намагався вчинити зазначені дії.

Лише тяжкість обвинувачення, інкримінованого ОСОБА_8 та суворість очікуваного покарання у випадку визнання його винним у вчиненні даних кримінальних правопорушень, про що вказує слідчий в клопотання про застосування запобіжного заходу, не може бути єдиною і беззаперечною підставою для обрання стосовно особи запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Слідчий у відповідному клопотанні, вказавши на наявність ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст. 177 КПК України щодо перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином не конкретизував цього перешкоджання, чим допустив формальний підхід, на що у свою чергу не звернув увагу слідчий суддя.

Ризики стосовно знищення підозрюваним речових доказів, незаконного впливу на свідків, беручи до уваги тривалість досудового розслідування, проведення певних слідчий дій, а також не перебування підозрюваного на посаді у зв`язку із виходом на пенсію є непереконливими.

Зміст клопотання слідчого щодо наявності ризиків та неможливості застосування до ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу, без належного обґрунтування з посиланням на відповідні докази, чого вимагають положення ч.5 ст. 132 КПК України, свідчить про припущення відносно вказаних обставин.

Отже, враховуючи відсутність доказів на підтвердження існування ризиків негативної поведінки підозрюваного, приймаючи до уваги дані щодо його особистості, а саме: вперше притягнення до кримінальної відповідальності, наявність постійного місця проживання та сталих соціальних зв`язків, поважний вік підозрюваного, судова колегія знаходить ризики щодо знищення речових доказів, незаконного впливу на свідків та перешкоджання кримінальному провадженню не доведеними.

З огляду на це клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту задоволенню не підлягає.

Зважаючи на недоведеність вище зазначених обставин та обґрунтовано висунуту ОСОБА_8 підозру,колегія суддів вважає за необхідне, з урахуванням ч. 3 ст. 194 КПК України, зобов`язати ОСОБА_8 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду Запорізької області від 16 листопада 2017 року про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Зобов`язати ОСОБА_8 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду.

Встановити строк дії ухвали до 14.01.2018 року включно.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4