Справа № 567/368/16-к
УХВАЛА

03.04.2018 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

з участю:
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянуши клопотання у підготовчому судову засіданні по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого Рівненським міським судом Рівненської області 18.03.2014 року за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75, ст., 104 КК України, з іспитовим строком 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

встановив:
В провадженні Острозького районного суду Рівненської області перебуває на розгляді кримінальне провадженння щодо ОСОБА_5 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
До суду надійшла угода про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Ухвалою суду від 23.10.2017 р. по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

Під час підготовчого судового засіданні захисник та обвинувачений ОСОБА_5 просять не затверджувати угоду про примирення, прокурор просить не затверджувати зазначену угоду про примирення, посилаючись на те, що вона не відповідає вимогам закону.

Заслухавши прокурора, захисника, обвинуваченого, вивчивши обвинувальний акт та угоду про примирення, суд вважає, що в затвердженні угоди слід відмовити з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту даної угоди, обвинувачений з потерпілими дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 190 КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілими та обвинуваченим, суд виходить з наступного.
Згідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Частиною 3 статті 469 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
При перевірці угоди на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону судом встановлено наступне.
За ст. 471 КПК України покарання, яке узгоджується сторонами в угоді, повинно відповідати межам, передбаченим у санкції статті Особливої частини КК України, за наявності підстав, сторони можуть погодити покарання зі звільненням від його відбування з випробуванням також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.

Оскільки умови угоди суперечать вимогам КК та КПК України, бо обвинувачений ОСОБА_5 , будучи раніше судимий Рівненським міським судом Рівненської області 18.03.2014 року за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75, ст. 104 КК України, з іспитовим строком 2 роки, на шлях виправлення не став, та, до погашення чи зняття судимості у встановленому законом порядку, повторно вчинив умисний злочин, що унеможливлює призначення узгодженого сторонами угоди покарання без врахування даного вироку.

Відповідно до п.1 ч.7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та закону. Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та закону.

Пунктами 15, 20 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015 "Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод" також передбачено обов`язок суду перевіряти угоду на відповідність вимогам КПК України і закону України про кримінальну відповідальність. Суд ухвалює вирок, яким затверджує угоду, якщо переконався в тому, що угоду може бути затверджено.

Домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не мають виходити за межі загальних та спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність.

За п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання" передбачено, що при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначати їх вид та розмір у новому вироку.

Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком важається зокрема, невідбута засудженим частина будь-якого основного покарання.

Як вбачається із вироку Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_5 , засуджений за ч.2 ст.186 КК України 18 березня 2014 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.75, ст.104 КК України звільнений від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 2 роки.

Згідно із ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди.
Таким чином, судом, встановлено, що умови угоди в частині призначення покарання суперечать вимогам Кримінального Кодексу України, що є підставою для відмови у затвердженні угоди, а судове провадження слід продовжити в загальному порядку.
Керуючись ст. 468-469, 471, 474, 475 КПК України, суд,
ухвалив:
в затвердженні угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладеної у кримінальному провадженні №0000058 за ч. 2 ст. 190 КК України - відмовити.
Роз`яснити, що повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя Острозького районного судуОСОБА_1