Справа № 369/1792/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/137/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 01.03.2018

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 березня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участю прокурора: ОСОБА_6
представника власника майна: ОСОБА_8
В С Т А Н О В И Л А:
Мотивується прийняте рішення тим, що є достатні підстави вважати, що вказані у клопотанні земельні ділянки відповідають критеріям, зазначеним ст.98 та ст.167 КПК України та існує можливість використання даного майна як доказів у кримінальному провадженні.
В апеляційній скарзі ОСОБА_10 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого
Обґрунтовуючи свої вимоги зазначає, що слідчий суддя не з`ясувавши всіх обставин, що мають суттєве значення для вирішення даної справи, виніс рішення про накладення арешту на його майно, чим незаконно обмежив його в праві власності.
Вислухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_10 в підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, яка вважає рішення суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст.170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст.170-173 КПК України для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Як вбачається з ухвали, наведені в клопотанні слідчого підстави для накладення арешту на майно, перевірялися судом першої інстанції, при цьому, були з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Доводи апеляційної скарги щодо порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального законодавства не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
За таких обставин, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_10 задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді має бути залишена без змін.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
Судді: