Справа № 738/1416/17
№ провадження 1-кп/738/134/2017
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2017 року Менський районний суд Чернігівської області
у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
під час розгляду у відкритому судовому засіданні кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000468 стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Чапаєвка Менського району Чернігівської області, яка зареєстрована по АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_2 , громадянки України, українки, не працюючої, одруженої, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, з неповною середньою освітою, в силу статті 89 КК України раніше не судимої,

обвинуваченої за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України,

за участю :
прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_3
захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 23 липня 2017 року, близько 18 години 00 хвилин, перебуваючи в будинку ОСОБА_5 , який розташований по АДРЕСА_2 , умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу з під матрацу, який знаходився на дивані у спальній кімнаті вказаного вище будинку, вчинила крадіжку грошових коштів в розмірі 500 гривень, які належать ОСОБА_5 , в результаті чого потерпілому заподіяно майнової шкоди у вище вказаному розмірі. Крім того, умисно, таємно, незаконно заволоділа паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Менським РС УГДМС України в Чернігівській області 21.10.2012 року на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 02.09.1993 року, є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України, в якому знаходилися грошові кошти, що належали потерпілому.

Допитана в судовому засіданні в якості обвинуваченої ОСОБА_3 вину у скоєнні інкримінованих їй злочинах визнала повністю та дала суду показання, в яких зазначила, що дійсно вчинила крадіжку грошових коштів в сумі 500 грн. та паспорта з будинку ОСОБА_5 . На даний час шкоду потерпілому відшкодувала. У вчиненому щиро кається, просить суд суворо не карати.

Окрім визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_3 , її вина у вчиненні інкримінованих їй злочинах підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який дав суду показання в яких зазначив, що 23 липня 2017 року він получив субсидію, роздав борги і у нього лишилося 500 грн, які він положив у паспорт, який заховав під матрац в своєму будинку. Наступного дня він виявив факт зникнення коштів та паспорта. Згодом він дізнався, що крадіжку скоїла ОСОБА_3 в той час як він п`яний спав вдома. На даний час претензій до обвинуваченої немає, збитки йому відшкодовано.

Також, вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих їй злочинах підтверджується дослідженими в суді доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження:

- протоколом огляду місця події від 21 серпня 2017 року в ході якого було оглянуто будинок АДРЕСА_2 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 28 серпня 2017 року в ході проведення якого ОСОБА_3 розповіла та показала за яких обставин та як вона вчинила крадіжку грошей та паспорта з будинку АДРЕСА_2 .

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, її дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та ч. 3 ст. 357 КК України. як незаконне заволодіння паспортом.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

Обвинувачена на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

При обранні обвинуваченій виду та міри покарання, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), враховує особу обвинуваченої, а саме її вік, сімейний та матеріальний стан, стан її здоров`я, наявність утриманців, наявність постійного місця проживання, разом з тим відсутність постійного місця роботи, те, що раніше вона притягувалася до кримінальної відповідальності, але в силу ст. 89 КК України вважається раніше не судимою. Суд приймає до уваги думку потерпілого ОСОБА_5 , який не має до обвинуваченої претензій та просить призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

З урахуванням обставин справи, суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових злочинів призначити їй покарання у в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 185 та ч. 3 ст. 357 КК України не пов`язане з позбавленням волі.

У судовому засіданні захисник обвинуваченої заявила клопотання про застосування до ОСОБА_3 ст. 1 Закону України « Про амністію у 2016 році» та просила звільнити її від покарання, оскільки на день набрання чинності цим Законом вона має неповнолітніх дітей, у відношенні до яких вона не позбавлена батьківських прав.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинуваченої від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акту амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07 вересня 2017 року набув законної сили Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.

Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнанні винними у вчинені умисного злочину, що не є тяжким або особливо тяжким злочином відповідно до статті 12 КК України, які не позбавлені батьківських прав та на день набрання чинності цим законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є матір`ю неповнолітніх дітей, відносно яких вона не позбавлена батьківських прав. Ці дані підтверджені свідоцтвами про народження дітей, довідкою, які були досліджені у судовому засіданні.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого амністії, передбачених ч. 4 ст. 86 КК України, ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до неї не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинувачену поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому вона підлягає звільненню від відбування покарання.

Наслідки застосування амністії обвинуваченій роз`яснені, вона наполягала на її застосуванні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні: паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Менським РС УГДМС України в Чернігівській області 21.10.2012 року на ім`я ОСОБА_5 , що переданий на зберігання під зберігальну розписку ОСОБА_5 необхідно вважати повернутими власнику.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу, суд, враховуючи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України приходить до висновку про недоцільність обрання запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винною у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 357 КК України і призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 1020 гривень;

- за ч. 3 ст. 357 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу в розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 1 190 (однієї тисячі ста дев`яноста) гривень.

На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного за цим вироком покарання у зв`язку з амністією.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази у кримінальному провадженні: паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Менським РС УГДМС України в Чернігівській області 21.10.2012 року на ім`я ОСОБА_5 , що переданий на зберігання під зберігальну розписку ОСОБА_5 вважати повернутими власнику.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Головуючий: ОСОБА_1