Справа № 523/2753/18
Провадження №1-кс/523/580/18
УХВАЛА
про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
(повний текст)
26 лютого 2018 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , в присутності підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 24.02.2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000990 від 23.02.2018 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ізмаїла, Одеської області, громадянина України, росіянина за національністю, з середньо-спеціальною освітою, зі слів одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -

в с т а н о в и в:
26.02.2018 року до Суворовського районного суду м.Одеси від старшого слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 надійшло для розгляду погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 клопотання від 24.02.2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , якого в межах кримінального провадження №0000990 від 23.02.2018 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за кваліфікуючими ознаками зберігання, придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

З розглядуваного клопотання слідує, що СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000990, внесеного до ЄРДР 23.02.2018 року, за яким у той же день, під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено пістолет «BROWNING mod De Poche 1906» № НОМЕР_1 (ствол № НОМЕР_2 ), який за висновком експерта №163-Б від 24.02.2018 року, є стандартною вогнепальною зброєю, виготовленою промисловим способом, без внесених конструктивних змін, призначений для стрільби пістолетними 6,35мм патронами.

В обґрунтування внесеного клопотання старший слідчий ОСОБА_6 посилається на дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , тяжкість кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється останній та яке відноситься до тяжкого злочину, на відсутність у вказаної особи місця роботи та невизнання ним своєї провини, на потребу проведення слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, що обумовлює, на думку сторони обвинувачення, існування ризиків можливого ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду, а також належного забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків обвинувачення та вчинити інші злочини.
З`ясувавши в судовому засіданні позицію прокурора ОСОБА_3 на підтримку внесеного клопотання, заслухавши захисника ОСОБА_4 та підозрюваного ОСОБА_5 , які просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, дослідивши надані до суду матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.

З огляду на ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.2 вказаного Кодексу, завданнями кримінального провадження, наряду, із захистом особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також те, щоб до кожного учасника кримінального провадження застосовувалась лише належна правова процедура.

За приписами ст.ст.177, 183 зазначеного Кодексу, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який може бути застосований лише до підозрюваного чи обвинуваченого у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний чи обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Частиною 1, 2 ст.194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, а слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх перелічених обставин.
Згідно зі ст.184 вказаного Кодексу, клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, і повинно містити: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті закону України про кримінальну відповідальність; виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; посилання на один або кілька ризиків); виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у цьому клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; обґрунтування необхідності запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, а до клопотання додаються копії матеріалів, якими слідчий прокурор обґрунтовує доводи клопотання; перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду цього клопотання; підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.
Проте, як вбачається з матеріалів розглядуваного клопотання, ухвала слідчого судді від 21.02.2018 року про надання дозволу на проведення обшуку, на підставі якої був проведений обшук житла за означеною у клопотанні адресою та результати чого стали підставою для внесення відповідних відомостей до ЄРДР за провадження №0000990 від 23.02.2018 року, була постановлена слідчим суддею у іншому кримінальному провадженні №0000056 від 12.12.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а не кримінального провадження №0000990 від 23.02.2018 року, в межах досудового розслідування якого старший слідчий ОСОБА_6 звернулась з розглядуваним клопотанням.
За таких обставин й з урахуванням відсутності в матеріалах означеного клопотання та ненаданням прокурором ОСОБА_3 в судовому засіданні відповідного процесуального рішення щодо об`єднання або виділення матеріалів зазначених кримінальних проваджень, взагалі унеможливлює застосування будь-якого запобіжного заходу в межах наведеного клопотання саме у кримінальному провадженні №0000990 від 23.02.2018 року та викликає у слідчого судді небезпідставні сумніви за неодноразово застосованою Європейським Судом з прав людини концепцією «плодів отруєного дерева» щодо застосованої органом досудового розслідування можливості обґрунтування висунутої ОСОБА_5 підозри доказами, здобутими в процесі досудового розслідування іншого провадження без прийняття рішення про його об`єднання або виділення, а також не дозволяє слідчому судді посилатися на вказані процесуальні документи при ухваленні будь-якого процесуального рішення в межах розглядуваного клопотання.
Втім, обґрунтовуючи доводи розглядуваного клопотання старший слідчий ОСОБА_6 посилається, наряду з іншим, на існування ризику можливого впливу підозрюваного ОСОБА_5 на свідків обвинувачення, яким відомі обставини інкримінованого останньому злочину, але наводячи докази підозри вказаний слідчий у своєму клопотанні взагалі не зазначає про існування будь-яких свідків, що у свою чергу, не дозволяє слідчому судді пересвідчитися у наявності достатніх підстав існування такого ризику, а доданий до означеного клопотання висновок експерта №163-Б від 24.02.2018 року замість 12 сторінок його тексту, наданий лише у вигляді першого та сьомого аркушів, що у свою чергу свідчить про відсутність можливості надання оцінки цьому висновку.

Окремо звертає увагу те, що обмеження у розглядуваному клопотанні старшого слідчого ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для обрання такого заходу, без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи уявляє собою порушення вимог п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року.

Аналогічні висновки містяться у правових позиціях Європейського суду з прав людини у рішеннях в справі «Белевитський проти Росії» від 01.03.2007 року, «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, «Клішин проти України» та «Кравченко проти України» від 23.12.2012 року.
У практиці ЄСПЛ щодо дотримання положень ст.5 Конвенції встановлено вимогу, щоб позбавлення свободи було "законним", зокрема з дотриманням "процедури, встановленої законом". У цьому аспекті Конвенція відсилає до норм національного законодавства та встановлює зобов`язання забезпечувати дотримання матеріально-правових і процесуальних норм законодавства, але вона також вимагає, щоб при будь-якому позбавленні свободи забезпечувалася мета ст.5 Конвенції, зокрема захист осіб від свавілля. Відповідно до практики ЄСПЛ національні органи, передусім суди, повинні тлумачити і застосовувати національний закон відповідно до ст.5 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 10.06.1996 року у справі "Бенхем проти Сполученого Королівства").

Підсумовуючи викладені обставини, слід дійти висновку про невідповідність розглядуваного клопотання старшого слідчого ОСОБА_6 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 вищенаведеним вимогам кримінального процесуального закону та принципу верховенства права, закріпленому в ст.8 КПК України, а також практиці Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до вимог ч.2 зазначеної статті закону, підлягає обов`язковому застосуванню, з урахуванням чого та за приписами ч.2 ст.194 цього ж Кодексу, слідчий суддя вважає, що у такому випадку розглядуване клопотання підлягає залишенню без задоволення.
Керуючись ст.ст.3, 8, 17, 22, 26, 176-178, 182-184, 193-194, 217, 369-372, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 24.02.2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000990 від 23.02.2018 року, - залишити без задоволення.

Копії ухвали надати заінтересованим особам.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження до Апеляційного суду Одеської області, протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1