Справа №635/2917/16-к
Провадження №1-кп/635/231/2018
У Х В А Л А
06 квітня 2018 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
захисників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
секретар судових засідань ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 187, ч. 1 ст. 357 КК України,-,,-
В С Т А Н О В И В :
В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться вищевказане кримінальне провадження.
Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 04 лютого 2016 року відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 04 квітня 2016 року. Харківським районним судом Харківської області у встановленому КПК України порядку неодноразово продовжувався строк тримання обвинуваченим під вартою. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 грудня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_6 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт з застосуванням засобів електронного контролю, який полягає в забороні обвинуваченому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 строком до 17 лютого 2018 року, зобов`язано ОСОБА_6 протягом часу дії запобіжного заходу: прибувати за кожною вимогою до суду, носити електронний засіб контролю, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; обвинуваченому ОСОБА_7 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт з застосуванням засобів електронного контролю, який полягає в забороні обвинуваченому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 строком до 17 лютого 2018 року, зобов`язано ОСОБА_7 протягом часу дії запобіжного заходу: прибувати за кожною вимогою до суду, носити електронний засіб контролю, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13 лютого 2018 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжений строк тримання під вартою на шістдесят днів до 13 квітня 2018 року, обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 продовжений строк тримання під домашнім арештом з застосуванням засобів електронного контролю до двох місяців - до 13 квітня 2018 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Вимогами п. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 закінчується 13 квітня 2018 року, строк тримання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під домашнім арештом закінчується 13 квітня 2018 року.
Прокурор у судовому засіданні просив продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 посилаючись на наявність ризиків передбачених п.п.1,3 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду та незаконно впливати на інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки обвинуваченим інкримінується вчинення тяжкого злочину, обвинувачений ОСОБА_5 має спеціальну військову підготовку, не має місця проживання на території Харківської області.
Прокурор також заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арештуз застосуванням засобів електронного контролю обвинуваченимОСОБА_6 та ОСОБА_7 , посилаючись на наявність ризиків передбачених п.п.1,3 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від суду та незаконно впливати на інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні. В обґрунтування клопотань про продовження строків домашнього арешту прокурор посилався на те, що обвинуваченим інкримінується вчинення тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, обвинувачені не працюють та не навчаються, крім того, можуть впливати на інших обвинувачених в цьому кримінальному проваджені.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти продовження строку тримання під вартою. Посилаючись на практику Європейського Суду з прав людини, обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про зміну йому запобіжний заходу з тримання під вартою на більш м`який, оскільки доводи прокурора про існування ризиків є необґрунтованими і жодним чином не підтверджені, вважає, що на цей час будь-якого ризику не існує, а також зазначив, що він тривалий час тримається під вартою, не зважаючи на те, що у відношенні інших обвинувачених, яким також інкримінується вчинення вищевказаних злочинів, змінений запобіжний захід на більш м`який, не є організатором злочинів, які йому інкримінуються, вважає, що зміна запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`кий забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків.
Захисник ОСОБА_3 надав суду клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід. В обґрунтування клопотання захисник ОСОБА_3 , посилаючись на практику Європейського Суду з прав людини, зазначив про відсутність на цей час будь-якого ризику, передбаченого ст.177 КПК України, оскільки судом досліджені всі надані стороною обвинувачення докази, допитані потерпілі та свідки, доводи прокурора про можливість обвинуваченого переховуватись від суду є безпідставними та голослівними, не мають детального обґрунтування. Захисник також зазначив, що обвинувачений ОСОБА_5 має позитивну характеристику, у тому числі під час знаходження в Харківській установі виконання покарань № 27, раніше не судимий, має постійне проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , де мешкають його батьки та сестра, має вислугу років на військовій службі, яка складає понад два роки, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки, має диплом кваліфікованого робітника та міг би працювати та приносити користь державі. В матеріалах справи є звернення членів Президії Федерації регбі Одеської області про готовність поручитися за ОСОБА_5 на час судового розгляду справи. Вважає, що застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу забезпечить необхідний контроль за поведінкою за місцем знаходження останнього та надать йому можливість приносити користь державі, допомагати батькам, працювати та повноцінно реалізувати право на захист у даному кримінальному провадженні.
Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечував проти продовження щодо нього строку тримання під домашнім арештом, однак просив застосувати до нього домашній арешт на певний період часу у зв`язку з наміром працевлаштуватися.
Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні не заперечував проти продовження щодо нього строку тримання під домашнім арештом.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала позицію свого підзахисного.
При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 та про продовження строку тримання під домашнім арештом обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу на більш м`який, суд виходить з наступного.
Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу та інше.
Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що хоча суворість можливого вироку є елементом, який має бути прийнятим до уваги при оцінці ризику переховування від правосуддя або вчинення злочину повторно, необхідність продовження строку тримання під вартою не може оцінюватися з виключної абстрактної точки зору та лише з точки зору тяжкості злочину (рішення у справі «Мамедов проти Росії»).
Питання стосовно того, чи була розумною тривалість тримання особи під вартою, не може вирішуватися абстрактно. Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою має оцінюватися в кожній справі з урахуванням її конкретних обставин. У будь-якій справі тривале тримання під вартою може виявитися виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства. які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «W. проти Швейцарії»).
Продовжуючи 13 лютого 2018 року строк тримання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд виходив з наявності ризику можливості переховування від суду, передбаченого п.1 ч. 1 ст.177 КПК України.
При вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 суд приймає до уваги розумність сукупної тривалості його перебування під вартою та зазначає про надмірну тривалість такого строку по даному кримінальному провадженню, який складає більше двох років, а тому вважає за необхідне розглянути питання про можливість запобігання зазначеному ризику при зміні запобіжного заходу на більш м`який.
Також суд враховує особистість обвинуваченого ОСОБА_5 , наявність постійного місця проживання та реєстрації, а також міцність соціальних зв`язків, моральні переконання, майновий стан та зв`язки з державою, в якій обвинувачений зазнає судового переслідування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справі «W. проти Швейцарії»).
Захисником ОСОБА_5 ОСОБА_3 у судовому засіданні надані довідка Виконавчого комітету Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області №744 від20 лютого 2018 року та акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 20 лютого 2018 року, які підтверджують наявність у ОСОБА_5 постійного місця проживання та реєстрації за однією адресою: АДРЕСА_3 та наявність міцних соціальних зв`язків з батьком ОСОБА_9 , матір`ю ОСОБА_10 та сестрою ОСОБА_11 , з якими він спільно проживає. Крім того, суд враховує відсутність судимостей у ОСОБА_5 , наявність вислуги років на військовій службі, яка складає понад два роки, що підтверджується Витягом з наказу Національної академії Національної гвардії України №502 від 01 серпня 2015 року «Про зарахування на навчання курсантів 1-го курсу начальника Національної академії Національної гвардії України», Витягом з наказу Національної академії Національної гвардії України №20 від 27 січня 2016 року та довідкою Військової частини № НОМЕР_1 внутрішній військ МВС України №575 від 08 червня 2013 року.
Тривалість судового розгляду та надмірний строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою значно зменшують ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_5 від суду, але, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим та з урахуванням його ролі як співучасника згідно висунутого обвинувачення, суд вважає наявною можливість переховування обвинуваченого від суду, а тому є підстави для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період часу з покладанням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. Суд вважає, що такий захід є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 .
Як вбачається зі змісту положень параграфу 1 глави 18 КПК України, питання про застосування, зміну або продовження запобіжного заходу, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності кримінального провадження, судом вирішується виключно на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, обов`язок по доведенню існування ризиків, які дають підстави для застосування чи продовження запобіжного заходу, зокрема у вигляді тримання під вартою, покладається на сторону обвинувачення.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.
Прокурором в ході судового розгляду не доведені обставини, які свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
З урахуванням встановленого ризику, передбаченого п.1.ч.1 ст.177 КПК України, який обумовлений тяжкістю інкримінованого злочину, а також позиції обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та їх захисника, суд вважає наявними підстави для продовження дії запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні обвинуваченим залишати житло цілодобово, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України. Підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт на певний період часу суд не вбачає.
Разом з тим, прокурором не доведено наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливості обвинувачених незаконно впливати на інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 331 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника адвоката ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою на більш м`який задовольнити.
Обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою змінити на домашній арешт, який полягає в забороні обвинуваченому в період часу з 17 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин наступної доби без дозволу суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 .
Зобов`язати ОСОБА_5 протягом часу дії ухвали до 06 червня 2018 року включно:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Обвинуваченого ОСОБА_5 негайно звільнити з-під варти.
Клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під домашнім арештом задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під домашнім арештом з застосуванням засобів електронного контролю до двох місяців - до 06 червня 2018 року, який полягає в забороні обвинуваченому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .
Зобов`язати ОСОБА_6 протягом часу до 06 червня 2018 року включно:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- носити електронний засіб контролю;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і вїзд в Україну.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк тримання під домашнім арештом з застосуванням засобів електронного контролю до двох місяців - до 06 червня 2018 року, який полягає в забороні обвинуваченому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .
Зобов`язати ОСОБА_7 протягом часу до 06 червня 2018 року включно:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- носити електронний засіб контролю;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Строк дії ухвали визначити два місяці, тобто до 06 червня 2018 року.
Копію ухвали в частині зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 для виконання направити відповідному органу поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 .
Копію ухвали в частині продовження строку тримання під домашнім арештом ОСОБА_7 та ОСОБА_6 направити для виконання до Харківського ВП ГУНП в Харківській області за місцем проживання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Роз`яснити ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за їх поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них зобов`язань.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1