Справа № 446/1983/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.03.2018 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ;

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінальних проваджень, внесених в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000710 від 07 листопада 2017 року, та за № 0000792 від 30 грудня 2017 року за обвинуваченням

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старий Яричів, Кам`янка-Бузького району, Львівської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, розлученого, батька малолітньої дитини, відповідно до ст. 89 КК України не судимий,

-у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 164, ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Згідно з рішенням Кам"янка-Бузького районного суду Львівської області від 24 квітня 2013 року ОСОБА_4 зобов"язаний сплачувати на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання однієї малолітньої дитини- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмір 1/4 частини заробітку(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.01.2013 і до досягнення дитиною повноліття.

Однак, ОСОБА_4 , будучи ознайомлений з даним рішенням суду, яке вступило в законну силу 06 травня 2013 року, не реагуючи на законні неодноразові попередження державного виконавця, умисно, злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання своєї малолітньої дитини та за період часу з 01.12.2013р. по 01.11.2017р., допустив заборгованість зі сплати аліментів на суму 37809,21 грн., внаслідок чого з його вини виникла загальна заборгованість із сплати аліментів на утримання його малолітнього сина за період часу 31.01.2013 по 01.11.2017р., на суму 45491,70 грн., на обліку в центрі зайнятості населення не знаходиться, не вчинив будь-яких дій для працевлаштування, ніякої матеріальної допомоги своїй дитині не надає, в її вихаванні участь не приймає.

Також, ОСОБА_4 , 29.12.2017р. близько 22:15 годин, за попередньою змовою з невстановленою судом особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, перебуваючи в господарстві ОСОБА_5 , що знаходиться по АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, таємно здійснив крадіжку 5 металевих труб довжиною 1,5 метри та діаметром 10 см. і одну металеву трубу довжиною 2 метри та діаметром 10 см., внаслідок чого потерпілій ОСОБА_5 було завдано матеріальних збитків на загальну суму 1748 гривень.

Дві металеві труби з вищезазначеного господарства ОСОБА_4 разом із невстановленою судом особою винесли та поскладали у багажне відділення автомобіля марки "ВАЗ 2103" синього кольору, та повезли у смт.Новий Яричів Кам"янка-Бузького району Львівської області, де продали ОСОБА_8 , тобто розпорядилися викраденим на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч.1 ст.164, ч. 2 ст. 185 КК України при обставинах, викладених в обвинувальних актах визнав у повному обсязі та по епізоду обвинувачення його за ч.1 ст.164 КК Україн пояснив, що він є батьком ОСОБА_7 , якого не бачив 5 років. Про обов`язок сплачувати аліменти він знав, але їх не сплачував, оскільки він ніде не працював, жив за рахунок пенсії батьків.

Щодо вчиненого ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, пояснив, що 29 грудня 2017 року він перекривав дах в будинку потерпілої ОСОБА_5 . Після роботи зустрів зайомого ОСОБА_9 з с.Руданці Кам`янка-Бузького району, з яким випивали спиртне. Він розповів Ігору, що бачив на території господарства ОСОБА_10 металеві труби і вони вирішили їх викрасти. Для цього, в цей же день близько 22.00 год. зайшли на етриторію господарства ОСОБА_5 , викрали труби, які вивезли жигулем ОСОБА_9 . Викрадене вони з ОСОБА_9 відвезли в смт.Новий Яричів Кам`янка-Бузького району, де здали ці труби як металобрухт, за що отримали винагороду в розмірі 150 грн. За отримані гроші вони купили горілку та сигарети.

Обвинувачений щиро розкаявся у вчинених злочинах, просив його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що в її господарстві потрібно було перекрити дах, для чого вона попросила ОСОБА_11 їй допомогти. ОСОБА_12 в помічники взяв собі ОСОБА_4 . Вона залишила їх в господарстві, а коли повернулась, то побачила, що робота, за яку вона їм заплатила, не була виконана. А вранці наступного дня побачила, що з господарства зникли труби. Вона запідозрила ОСОБА_4 , але коли прийшла до нього, то він заперечував крадіжку,а тому вона звернулась в поліцію. Викрадене їй не повернуто, тому хоче щоб оьвинувачений повернув їй труби. Щодо міри покарання обвинуваченому, то просила його суворо не карати.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів, при обставинах, викладених у обвинувальних актах, та приймаючи до уваги, що прокурор, потерпіла також не оспорювали встановлені фактичні обставини, при яких скоєно злочин, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, потерпіла, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння злочину, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, потерпілу, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів при встановлених судом обставинах доведена повністю, а його дії потрібно кваліфікувати:

- за ч. 1 ст. 164 КК України, як як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання дитини;

- за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 суд бере до уваги, що він в порядку ст. 89 КК Ураїни є не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку в нарколога та психіатра Кам`янка-Бузької ЦРП не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 164, ч. 2 ст. 185 КК України у відповідності до ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України у відповідності до ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При таких обставинах, суд вважає, що покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкцій ч. 1 ст. 164 та ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження скоєння ним нових злочинів та відповідає загальним засадам призначення покарання.
Цивільний позов не заявлявся.
Запобіжний захід не обирався.
Речових доказів та процесуальних витрат не має.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 164, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 164 КК України у виді арешту на строк 2 (два) місяці;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

Відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя