В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"22" листопада 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
законних представників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачених: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва кримінальне провадження №0006089 від 29 квітня 2016 року, за обвинувальним актом по обвинуваченню
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Свердловська Луганської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Мадрид Іспанії, з неповною середньою освітою, який навчається в ЗОШ №18, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що 28.04.2016 року приблизно о 22 годині 30 хвилин неповнолітній ОСОБА_8 , знаходячись в ПКіВ «Перемога», звернув увагу на громадянку ОСОБА_10 , яка сиділа на лавочці, поруч з якою знаходилась її жіноча сумочка. В цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, а саме: жіночої сумочки, яка належить ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, неповнолітній ОСОБА_8 запропонував неповнолітньому ОСОБА_9 відкрито викрасти сумку потерпілої, на що останній погодився, таким чином вступив в злочинну змову з ОСОБА_8 .

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб, заздалегідь розподіливши ролі, підійшов до потерпілої з заду, а в цей час, ОСОБА_9 , підійшов до потерпілої з боку. Продовжуючи свої злочинні дії, діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_8 вхопив сумку потерпілої, вартістю 400 гривень, в якій знаходились мобільний телефон «Престижіо», вартістю 3000 гривень, в якому була сім-карта «Лайф», вартістю 20 гривень, на рахунку якої були грошові кошти в сумі 10 гривень та сім-карта «МТС», вартістю 20 гривень, на рахунку якої були грошові кошти в сумі 80 гривень, мобільним телефон «НТС», вартістю 3000 гривень, в якому була сім-карта «Лайф», вартістю 20 гривень, гаманець вартістю 200 гривень, грошові кошти в сумі 500 гривень, проїзний квиток вартістю 450 гривень, картка для проїзду в метро, вартістю 200 гривень, перепустка вартістю 500 гривень, після чого, діючи за попередньою домовленістю групою осіб, ОСОБА_8 передав викрадену ним сумку ОСОБА_9 .

Після чого, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, а викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим завдали потерпілій матеріального збитку на суму 8400 гривень.

Обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , кожен окремо, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України визнали повністю, дали суду показання, які відповідають інкримінованим їм фактичним обставинам кримінального правопорушення, щиро розкаялися у вчиненому і просили суворо їх не карати. При цьому пояснили, що зробили для себе відповідні висновки, а також зазначили, що з доказами зібраними у кримінальному провадженні згодні повністю, в тому числі з переліком та вартістю викраденого майна, фактичні обставини справи не оспорювали.

Дані обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_8 показання не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності.

Винність обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 повністю підтверджується їх показаннями та щирим каяттям у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186ч.2 КК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинувачених, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують осіб обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також протоколу огляду місця події та огляду речей, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.

Винність ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які не оспорювали фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованих їм злочинів знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_9 за ст.186 ч. 2 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_8 за ст.186 ч. 2 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_9 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який за останнім місцем навчання (Броварський професійний ліцей) та місцем проживання характеризується виключно позитивно, вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, засудив свій вчинок, вчинив злочин у неповнолітньому віці, майно потерпілій повернуто.

Відповідно до соціально-психологічної характеристики обвинуваченого з досудової доповіді представника Сектору ювенальної пробації міста Києва від 08 листопада 2017 року враховуючи характер правопорушення, в якому ОСОБА_9 обвинувачується, визначено достатньо низьку ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення та наданий висновок, що виправлення ОСОБА_9 без ізоляції від суспільства можливе та не становить високої небезпеки для суспільства за умови здійснення профілактичної роботи, направленої на недопущення вчинення повторних правопорушень з боку уповноважених державних органів, сприяння зайнятості ОСОБА_9 з метою мінімізації ризику вчинення майнових правопорушень, а також усвідомлення обвинуваченим проблем своєї поведінки, що призвели до відкриття відносно нього кримінального провадження та недопущення аналогічних проблем в майбутньому.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_8 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який навчається, за місцем навчання та проживання характеризується виключно позитивно, вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, засудив свій вчинок, вчинив злочин у неповнолітньому віці, майно потерпілій повернуто.

Відповідно до соціально-психологічної характеристики обвинуваченого з досудової доповіді представника Сектору ювенальної пробації міста Києва від 08 листопада 2017 року враховуючи інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, його спосіб життя, характер правопорушення, в якому він обвинувачується, участь обвинуваченого в підготовці досудової доповіді, а також достатньо низьку ймовірність вчинення повторного правопорушення, сектор ювенальної пробації міста Києва, вважає, що виправлення ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб) за умови проведення профілактичної роботи щодо недопущення вчинення правопорушень, контролю за його поведінкою з боку матері, а також усвідомлення обвинуваченим проблем своєї поведінки, що призвели до відкриття відносно нього кримінального провадження та недопущення аналогічних проблем в майбутньому.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , кожному окремо, суд визнає щире каяття обвинувачених та вчинення злочину у неповнолітньому віці.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , кожному окремо, судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_9 та ОСОБА_8 злочину, конкретних обставин справи, вищезазначених даних про особи обвинувачених, які вчинили кримінальне правопорушення у неповнолітньому віці, враховуючи положення кримінального кодексу, якими встановлено особливості відповідальності неповнолітніх та покарання неповнолітніх, що визначають відповідні види покарань і їх строки, які можуть бути призначені неповнолітнім з огляду на конкретний вік неповнолітнього, досудову доповідь представника Сектору ювенальної пробації міста Києва відносно обвинуваченого ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , кожного окремо, суд приходить до висновку, що серед переліку видів покарань, передбачених санкцією ч.2 ст.186 КК України, обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 може бути призначене покарання за вказаний злочин у виді позбавлення волі.

Проте, незважаючи на тяжкість вчинення злочину, суд хоча і вважає необхідним призначити обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі, проте враховуючи вищенаведені позитивні дані про особи обвинувачених, їх неповнолітній вік, який позначився на необдуманості їх дій, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, з урахуванням позиції прокурора про можливість звільнення ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , кожного окремо, із випробуванням, приходить до висновку, що судовий розгляд кримінального провадження та осуд близьких будуть достатніми превентивними заходами, а подальше виправлення обвинувачих та досягнення інших цілей покарання, можливі без реального позбавлення волі, проте в умовах здійснення контролю за поведінкою обвинувачених в період строку звільнення від покарання з випробуванням, з покладенням на них обов`язків, передбачених ст. 76 КК України та саме таке покарання відповідатиме засадам справедливості.

Запобіжний захід обраний, щодо обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 закінчився.

Питання речових доказів вирішити у відповідності до положень до ч. 9 ст.100 КПК України. Процесуальні витрати у справі відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368-371, 373-374, 376, 484, 485, 490, 497 КПК України, ст.104 КК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України, звільнити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання за цей злочин у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України, звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у справі: відкривачу, маски чорного кольору та змиви з лівої та правої руки -знищити; мобільні телефони «Престіжіо» та НТС, що передані потерпілій ОСОБА_10 , залишити у її володінні.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя: