Провадження № 1-кп/520/519/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.11.2017 року місто Одеса

Колегія суддів Київського районного суду м. Одеси, у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 ОСОБА_10 ,
представника цивільного позивача ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт та додані до нього матеріали, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000046 від 02.02.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191 та ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України
ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст.191, ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 та ч.2 ст.366 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_6 вказуючи, що ризики, які були заявлені під час досудового розслідування на теперішній час не змінилися та не відпали, у зв`язку з чим подальше утримання обвинуваченої під вартою є обґрунтованим та доцільним.
Обвинувачені та їх захисники заперечували проти клопотання прокурора та просили суд обрати обвинуваченій ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, який не пов`язаний з позбавленням волі домашній арешт. На думку сторони захисту, ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України прокурором не доведені,обвинувачена тяжко хворіє, отримувати відповідне лікування в умовах слідчого ізолятору не виявляється можливим.
Представник цивільного позивача підтримав думку прокурора в повному обсязі.
Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, оцінивши всі обставини у сукупності, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Згідно ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
З обвинувального акту та доданих до нього матеріалів вбачається, що обвинуваченій ОСОБА_6 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливає 29 листопада 2017 року.
Відповідно до ст.12 та примітки до ст.45 КК України, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого корупційного кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.
В судовому засіданні прокурором доведені ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: з метою уникнення від кримінальної відповідальності обвинувачена може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків.
Разом з тим, суд погоджується із позицією сторони захисту щодо виключено складного стану здоров`я обвинуваченої ОСОБА_6 та того факту, що остання не може отримувати належне медичне лікування в умовах слідчого ізолятору.
Вищезазначене в повному обсязі підтверджується відповідними доказами, долученими до матеріалів кримінального провадження, а саме:
22.02.2017 року та 05.04.2017 року судом скеровані запити до Одеського слідчого ізолятора № 21 щодо вжиття заходів про надання відповідної медичної допомоги обвинуваченій ОСОБА_6 .
Вищезазначені запити суду належним чином керівництвом Одеського слідчого ізолятору не виконанні, належна медична допомога обвинуваченій ОСОБА_6 не надана, у зв`язку з чим в залу судового засідання тричі викликалась невідкладна медична допомога.
12.04.2017 року судом постановлено ухвалу, якою зобов`язано керівництво Одеського слідчого ізолятора № 21 направити обвинувачену ОСОБА_6 до закладу охорону здоров`я для проведення медичного обстеження та стаціонарного лікування в умовах МОЗ. Строк дії ухвали суду встановлений до 02.06.2017 року. Однак вказана ухвала суду не була виконана, у зв`язку з чим суд вимушений був звернутися до прокурора Одеської області із відповідним запитом.
За результатами вищезазначеного листа, прокуратурою Одеської області внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за наслідками невиконання посадовими особами ДУ «Одеська установа виконання покарань (№21)» ухвали Київського районного суду м. Одеси від 12.04.2017 року про забезпечення ОСОБА_6 необхідним медичним обстеженням та лікуванням (витяг з ЄРДР додається).
Більше того, на не одноразові скарги обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_9 щодо погіршення стану здоров`я обвинуваченої, які скеровувались на адресу начальника Одеського слідчого ізолятору № 21, останні отримували та в подальшому долучали до матеріалів кримінального провадження, формальні відписки, «лікування отримує, стан здоров`я стабільний».
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 стверджувала, що медична допомога зводилася лише до оглядів і рентгенівського обстеження, і що фактично не
надавалося ніякого подальшого лікування. Також, ОСОБА_6 , визнала той факт, що
її кілька разів обстежили в лікарнях, але ці госпіталізації були лише формальними
заходами і на практиці не сприяли покращенню її здоров`я.
Колегія суддів погоджується із вищезначеною позицією обвинуваченої та зазначає, що на державу покладається обов`язок дбати про фізичний добробут осіб, яких позбавлено свободи. Суд погоджується з тим, що якість медичної допомоги в
лікарні Одеського слідчого ізолятора № 21, відрізняється від тієї, яка надається в медичних закладах для широкого загалу. Однак держава повинна дбати про належне забезпечення охорони здоров`я та добробуту осіб, узятих
під варту, зокрема шляхом надання їм необхідної медичної допомоги
Коли органи влади вирішують помістити та тримати під вартою серйозно хвору особу, вони мають виявити особливу ретельність, гарантуючи такі умови, які відповідають її спеціальним потребам.
Лише той факт, що ув`язненого оглянув лікар та призначив певний вид лікування, автоматично не може привести до висновку, що медична допомога була достатньою.
Органи влади мають забезпечити повну фіксацію стану здоров`я особи, яка
тримається під вартою, та лікування, яке ця особа отримувала під
час перебування під вартою чи позбавлення свободи, а також, у разі необхідності та залежно від характеру захворювання, забезпечити регулярний та
систематичний нагляд, який включає в себе всебічний план лікування, що має бути направлений на лікування захворювань ув`язненого та попередження їх погіршення, а не на усунення симптомів. Органи державної влади також повинні довести, що були створені умови, необхідні для призначеного лікування, щоб це лікування було дійсно отримано.
Таким чином, колегія суддів вважає, що у зв`язку з виключено складними проблемами зі здоров`ям обвинуваченої ОСОБА_6 , що підтверджено документально, остання потребувала спеціального медичного догляду на регулярній, систематичній і комплексній основі.
Щодо лікування обвинуваченої ОСОБА_6 , колегія суддів зазначає, що остання чимало разів проходила медичний огляд і рентгенівське обстеження і
що за результатами обстежень лікарі підтверджували поставлений
діагноз. Проте, як видається, після таких обстежень ОСОБА_6 не забезпечували подальшим істотним лікуванням.
За таких обставин, у світлі наведених міркувань колегія суддів визнає, що медична допомога, яка надавалася обвинуваченій ОСОБА_6 під час знаходження під вартою у Одеському слідчому ізоляторі № 21, була недостатньою, у зв`язку з чим мало місце порушення Конвенції захист прав людини та основоположних свобод, Коституції та Законів України.
З огляду на вищенаведене, з урахуванням особи обвинуваченої, її віку та виключено складеного стану здоров`я, що підтверджено документально, в тому числі й документами наданими за результатами виконання ухвали суду про тимчасовий доступ до речей та документів, міцності соціальних зв`язків, які полягають у тому, що обвинувачена ОСОБА_6 характеризується позитивно, має постійне місце реєстрації та проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, у зв`язку з чим, з метою дієвості вказаного кримінального провадження, колегія суддів обґрунтовано приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_6 слід змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, із покладення обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, оскільки саме такий запобіжний захід здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої, з можливістю медичного обстеження та належного лікування.
Разом з тим, при постановлені ухвали, колегія суддів, також бере до уваги ст.3 Конституції України, відповідно до якої, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 131,132, 177, 181, 183, 194, 331, 369, 372 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_6 відмовити.
Клопотання захисника обвинуваченої про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт задовольнити.
Змінити обвинуваченій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, строком на 2 місяці.
Покласти на обвинувачену ОСОБА_6 , обов`язки передбачені ст.194 КПК України, а саме:
1.Цілодобово перебувати за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;
2.Не відлучатись із населеного пункту, в якому вона зареєстрована та проживає, без дозволу суду;
3.Повідомляти суд про зміну місця свого проживання та реєстрації;
4.Прибувати за першою вимогою до суду;
5.Утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілою особою, згідно матеріалів кримінального провадження;
6.Здати до суду на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Суворо попередити обвинувачену ОСОБА_6 , що у разі не виконання та/або не належного виконання ухвали суду, остання підлягає притягненню до відповідальності встановленої законом.
Негайно звільнити обвинувачену ОСОБА_6 з під варти в залі суду.
Копію ухвали суду невідкладно направити до органу Національної поліції, для виконання в частині покладених на обвинувачену ОСОБА_6 обов`язків та прокуратури Одеської області, для контролю за виконанням.
Визначити строк дії ухвали суду в 2 місці, тобто до 14.01.2017 року.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3

ОСОБА_1