Справа № 465/7407/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/1033/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 23 грудня 2017 року про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 23 грудня 2017 року клопотання слідчого СВ Франківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 задоволено та застосовано до

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, а саме з моменту затримання - до 21 лютого 2018 року та визначено заставу в розмірі 42 100 (сорок дві тисячі сто) грн. Роз`яснено порядок внесення застави, наслідки внесення такої та покладення обов`язків на підозрюваного вразі внесення застави.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник покликається на те, що під час розгляду клопотання стороною обвинувачення не було надано жодних доказів того, що підозрюваний ОСОБА_8 перебуваючи на волі може скритися від органів слідства і суду, скоїти нові злочини, а також не доведено наявності інших ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. В ухвалі слідчий суддя жодним чином не мотивує доводи сторони захисту щодо заперечення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та кваліфікації дій підозрюваного, що суперечить вимогам ст. 7 КПК України. Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необгрунтованим та недоцільним. ОСОБА_8 має постійне місце проживання та не має наміру скриватися від органів слідства і суду, чи будь-яким чином впливати на потерпілого та свідків. Застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту повністю забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та жодним чином не перешкоджатиме досудовому слідству.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення судового рішення без зміни, а апеляційної скарги без задоволення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали кримінального та судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Клопотання слідчий обґрунтував тим, що підозрюваний ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що підтверджується зібраними доказами, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 4 до 8 років, що дає підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; може незаконно впливати на потерпілого чи свідків, оскільки йому відомо їх місце проживання; раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, а тому може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інший злочин; вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяє застосування до нього запобіжного заходу пов`язаного з позбавленням волі; підозрюваний ніде не навчається та не працює, а тому не має постійного джерела доходів.

Приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 з визначенням розміру застави, слідчий суддя виходив з того, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 4 до 8 років; підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; може незаконно впливати на свідків; не працює, не має постійного джерела доходів.

Судом встановлено, що 22 грудня 2017 року до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 186 КК України.

22 грудня 2017 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 186 КК України.

23 грудня 2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 186 КК України.

23 грудня 2017 року слідча СВ Франківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Судове рішення про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 42 100 грн. постановлене слідчим суддею з дотриманням вимог статей 177, 178, 183, 194 КПК України.

За змістом п.5 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_8 раніше судимий, він обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 186 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.
Слідчий суддя дійшов обґрунтованого й правильного висновку про необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу - тримання під вартою із визначення застави в розмірі 42 100 грн., врахувавши при цьому 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Твердження сторони захисту про відсутність ризиків та наявність постійного місця проживання у підозрюваного як на підставу скасування судового рішення колегія суддів до уваги не бере.

З матеріалів провадження вбачається, що при розгляді клопотання слідчий суддя врахував передбачені статтями 178, 182, 183 КПК України обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу, в тому числі наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та особу підозрюваного.

При обґрунтованій підозрі ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 186 КК України, та враховуючи особу підозрюваного, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, більш м`який запобіжний захід - не зможе запобігти наявним ризикам.

Відповідно до положень п.2 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати.
Таким чином, слідчий суддя дійшов правильного висновку про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 42 100 грн., що є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Доводи сторони захисту є безпідставними й на увагу не заслуговують.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги.

Ухвала слідчого судді про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу тримання під вартою із визначення застави в розмірі 42 100 грн. є обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування немає.

Разом з тим ухвала слідчого судді підлягає уточненню.
Слідчий суддя в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою невірно визначив дату закінчення її дії, вказавши 21 лютого 2018 року.
Відповідно до ч.4 ст. 196, ч.1, ч.2 ст. 197 КПК України слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання.
За змістом ч.5 ст. 115 КПК України при обчисленні строків тримання під вартою береться до уваги той день, від якого починається строк.
Згідно з ч.2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Відповідно до ч.1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України повідомлено про підозру, або особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

Підозрюваний був затриманий 22 грудня 2017 року.

Тому строк дії ухвали слідчого судді щодо ОСОБА_8 (60 днів) слід обчислювати з моменту його фактичного затримання з 22 грудня 2017 року і тому датою закінчення дії ухвали слід визначити 19 лютого 2018 року.
Керуючись ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
Ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 23 грудня 2017 року про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Датою закінчення строку дії ухвали слідчого судді визначити 19 лютого 2018 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3