АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/1961/16-к Номер провадження 11-кп/786/299/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія : ч.1 ст. 115 КК- О.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали кримінального провадження № 0000663 за апеляційними скаргами прокурора відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01 грудня 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Даним вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Радивонівка Великобагачанського району Полтавської області, українця, громадянин України, освіта середня, неодружений, непрацюючий, без постійного місця проживання, раніше судимий:

- 26.12.2005 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 19.04.2011 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 06.03.2015 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ст. 395 КК України до 2 місяців арешту,

- 29.10.2015 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту;

- 10.12.2015 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 місяців арешту,-

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.

Визначено строк відбування покарання рахувати з 05 квітня 2016 року, зарахуввши відповідно до ч.5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 до ОСОБА_8 залишено без розгляду.

Вирішено долю речових доказів.

В апеляційних скаргах:

-прокурор просить скасувати вирок, вважаючи, що призначене покарання за своїм розміром не відповідає ступеню тяжкості вчиненного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. На думку прокурора щодо ОСОБА_8 має бути ухвалений новий вирок з призначенням більш суворого покарання у виді 13 років позбавлення волі. На обґрунтування своїх доводів прокурор вказує, що суд не звернув належну увагу на те, що ОСОБА_8 раніше, починаючи з 2005 року, притягувався п`ять раз до кримінальної відповідальності у вигляді покарань, пов`язаних з обмеженням свободи, системність вчинення обвинуваченим злочинів вказує на його явне небажання перевиховуватися, що призвело до того, що він вчинив особливо тяжкий злочин.Окрім цього ОСОБА_8 заподіяну ним шкоду потерпілому не відшкодував, щиро не розкаявся, що свідчить про відсутність пом`якшуючих обставин.

-захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить вирок суду щодо обвинуваченого змінити, перекваліфікувати дії обвинуваченого з ч. 1 ст. 115 КК України на ст. 124 КК України. В обґрунтування апеляційної скарги захисник посилається на відсутність у ОСОБА_8 умислу на вбивство ОСОБА_10 , оскільки він наносячи удари ОСОБА_10 захищався від нападу потерпілого, а коли перестав наносити удари і відійшов від нього, той залишався живим. ОСОБА_10 нікого не прохав надати йому будь-яку допомогу, викликати бригаду швидкої медичної допомоги, а навпаки лаявся на ОСОБА_11 , а через якийсь час ОСОБА_10 , почав хропіти, що інші присутні сприйняли як звичайний сон. Зазначає, що ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та озброєний ножем першим напав на ОСОБА_8 , а тому останній сприйняв напад як реальну загрозу для свого життя та здоров`я, з огляду на це суд повинен був встановити правомірність захисту ОСОБА_8 від небезпечного посягання ОСОБА_10 .. Поряд з цим зазначає, що органом досудового слідства було позбавлено обвинуваченого ОСОБА_8 реалізації його права на захист під час досудового слідства, оскільки ОСОБА_8 07.04.2016 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, а 01.07.2016 року повідомлено змінену підозру за ч.1 ст. 115 КК України та цього ж дня повідомлено про закінчення досудового розслідування та вручено копію обвинувального акту з реєстром матеріалів досудового розслідування, отже стороною обвинувачення було позбавлено ОСОБА_8 права захищатися від нової підозри у більш тяжкому кримінальному правопорушенні.

- обвинувачений ОСОБА_8 просить змінити вирок, посилаючись на такі ж обставини, що і його захисник. Вважає вирок необґрунтованим, оскільки умислу на вбивство у нього не було, він тільки захищався від посягання потерпілого ОСОБА_10 ..

В запереченні на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 зазначає, що апеляційна скарга є формальною і не об`єктивною, а тому просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора ОСОБА_6 .

Районним судом встановлено, що 05.04.2016 року близько 20:00 години, обвинувачений ОСОБА_8 перебував у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , де вживав алкогольні напої разом зі своїм знайомим ОСОБА_12 та господаркою будинку ОСОБА_11 . В цей час до будинку прийшов чоловік господарки - ОСОБА_10 , після чого між останнім та ОСОБА_8 раптово виникла сварка на ґрунті особистих неприязних стосунків.

Під час сварки ОСОБА_10 схопив кухонний ніж, яким завдав ОСОБА_8 два удари у ділянку перенісся зліва та у ділянку зовнішньо-задньої поверхні верхньої третини лівої гомілки, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: шраму шкіри перенісся зліва та шраму шкіри смугоподібної форми по зовнішньо-задній поверхні верхньої третини лівої гомілки, які, згідно висновку судово-медичної експертизи №871 від 23.06.2016, кваліфікуються як ЛЕГКІ тілесні ушкодження.

Після цього, у ОСОБА_8 виник умисел на вчинення вбивства ОСОБА_10 .. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, відібрав у ОСОБА_10 ніж, після чого завдав останньому зі значною силою не менш ніж 44 удари кулаками та ногами в ділянку голови, тулубу, верхніх та нижніх кінцівок, чим спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження, внаслідок яких останній помер на місці події.

Згідно висновку експерта №107 від 06.05.2016 року при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 виявлено наступні тілесні ушкодження: закрита сукупна травма голови, грудної клітки, живота, кровопідтічність м`яких тканин голови: лівої лобно-скроневої ділянки, тімяної, потиличної та лобної ділянки справа, субарахноідальні крововиливи в лобно-тім`яно-скроневих долях лівої півкулі мозку, скроневої та лобної долі правої півкулі мозку, ніжок мозочку, обширнакровопідтічність м`яких тканин по передній та задній поверхні грудної клітки справа та зліва; переломи ребер зліва: 2-8 по середньо- ключичній лінії, 9-10 по середньо-підмишечній лінії, 10-12 по лопатковій лінії; переломи ребер справа: 4 по білягрудинній лінії,3-9 по середньо-ключичній лінії, 7,9,10 по середньо-підмишечній лінії з розривами пристінкової плеври, вистоянням відламків у плевральну порожнину та розривами тканини лівої та правої легень; розрив-розміжчення малого сальника; розриви брижі тонкої кишки з крововиливами навколо; крововилив у навколо ниркову клітковину лівої нирки, - які носять характер прижиттєвості, утворились в короткий проміжок часу від дії тупого (тупих) предмету (предметів), що діяв зі значною силою, не менш як від 20-кратної дії травмуючого предмету і відносно до живої особи мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку призвели до смерті потерпілого;

- численні синці та садна обличчя, правої та лівої кисті, лівого стегна, забита рана лівої вушної раковини, забита рана слизової верхньої губи, які утворилися не менш як від 24-кратної дії травмуючого предмету і відносно до живої особи мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя.

Причиною смерті ОСОБА_10 явилася закрита сукупна травма голови, грудної клітки, живота, з крововиливами під м`які мозкові оболонки, численними переломами ребер справа та зліва по різним анатомічним лініям з розривами пристінкової плеври, руйнуванням реберного каркасу, розривами тканини лівої та правої легень, розривами малого сальника та брижі тонкої кишки, що супроводжувалось шоком і крововтратою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи своїх апеляційних скарг, промову прокурора на підтримання своєї апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів не вбачає підстав для їх задоволення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, місцевий суд повно і всебічно розглянув обставини цього провадження, проаналізував надані сторонами докази, які перевірив і оцінив з точки зору допустимості, належності, достовірності та достатності та дійшов до правильного висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у інкримінованих йому злочинах.

Зокрема, винуватість ОСОБА_8 підтверджується наведеними у вироку доказами, а саме:

-показаннями самого обвинуваченого, який не заперечує про наявність бійки між ним та загиблим ОСОБА_10 в його будинку.

-показаннями допитаного в апеляційній інстанції свідка ОСОБА_12 про те, що перебуваючи в будинку ОСОБА_11 він бачив чоловіка, лежачого на полу, як потім вияснилось що то був чоловік ОСОБА_11

-показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який в судовому засіданні повідомив, що 06.04.2016 року близько 8 год. йому зателефонували та повідомили, що з його батьком трапилось не добре. Батьки останнім часом мали намір розлучатись із-за поведінки матері, яка часто відлучалась з дому та часто запрошувала в будинок знайомих і незнайомих людей, яких батько виганяв, але ніколи не перевищував меж дозволеного.

-даними протоколу слідчого експерименту від 06.04.2016 року з участю ОСОБА_11 , згідно яких вона запросила до свого будинку двох незнайомих осіб, з якими розпивали спиртні напої, а коли повернувся її чоловік ОСОБА_10 та між ним ОСОБА_8 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_8 почав завдавати її чоловікові удари ногами по голові і та це продовжувалось близько 10 хвилин. ОСОБА_10 впав на підлогу після першого удару і всі удари ногами в голову ОСОБА_8 наносив ОСОБА_10 , коли останній перебував в горизонтальному положенні. Коли вона проснулась то її чоловік лежав в тому ж положенні в якому він перебував під час нанесення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень і вже був холодним.

-даними протоколу слідчого експерименті зі свідком ОСОБА_12 , який показував як ОСОБА_8 в будинку ОСОБА_11 неодноразово наносив її чоловіку удари ногами в голову.

Свідок ОСОБА_11 згідно свідоцтва про смерть померла, а тому не могла бути допитана безпосередньо в судовому засіданні, а тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано поклав її показання та дані про обставини вчиненого злочину в основу вироку, так як надані ОСОБА_11 обставини отримання ОСОБА_10 , тілесних ушкоджень узгоджуються з іншими доказами по справі, зокрема даними висновку судово-медичної експертизи про наявність багато чисельних тілесних ушкоджень на тілі трупу ОСОБА_10 , які утворились в короткий проміжок часу і нанесені зі значною силою і не могли були нанесені власноруч та не могли були отримані під час падіння з власного росту.

Всі ці докази беззаперечно підтверджують доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Не визнання ОСОБА_8 своєї вини в умисному вбивстві ОСОБА_10 , а визнання нанесення тілесних ушкоджень з метою захисту себе від умисних дій ОСОБА_10 , суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнення від кримінальної відповідальності, так як судом достовірно встановлено, що ОСОБА_8 наносив багато чисельні тілесні ушкодження ОСОБА_10 , в тому числі багато чисельні удари ногами в область голови лежачого на полу ОСОБА_10 , який перебуваючи в лежачому положенні не міг і не мав можливості вчиняти протиправні дії, які були небезпечні для життя та здоровя ОСОБА_8 .

Доводи сторони захисту про відсутність мотиву на скоєння вбивства є неспроможними, так як в судовому засіданні встановлено, що між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 виникла бійка на грунті виниклих неприязних стосунків, які виразились в висловлюванні претензій ОСОБА_8 до ОСОБА_10 за нанесені раніше останнім побоїв ОСОБА_11 .

Тим більше колегія суддів приймає до уваги і той факт, що ОСОБА_10 був власником даного будинку та раніше був працівником міліції, а ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий та перебував у будинку ОСОБА_10 по запрошенню ОСОБА_11 , яка повідомила ОСОБА_8 про її стосунки з чоловіком, який наносив їй побої.

Доводи захисника про перебування ОСОБА_8 в стані необхідно оборони є безпідставними, так як ОСОБА_10 отримав багато чисельні тілесні ушкодження,від яких настала його смерть, перебуваючи в горизонтальному положенні і на момент нанесення ОСОБА_8 загиблому тілесних ушкоджень не створював для ОСОБА_8 небезпеки для його життя чи здоров`я.

Твердження апеляції захисника про порушення права на захист обвинуваченого на стадії досудового слідства, а саме повідомлення ОСОБА_8 про зміну обвинувачення та повідомлення його про закінчення досудового розслідування в один день є слушними, але колегія суддів враховуючи, що обставини смерті ОСОБА_10 є одними і тими ж, сторона захисту захищалась від цих обставин на протязі всього досудового слідства, а тому вважає ці факти недоліками досудового слідства, а не порушенням права на захист та не істотними порушенням норм КПК, які могли перешкодити чи перешкодили стороні захисту здійснювати свої повноваження по захисту своїх прав.

При обранні покарання засудженому суд першої інстанції виходив із загальних засад призначення покарань, передбачених ст. 65 КК України, та врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 злочину, дані про його особу, який неодноразово судимий, перебуває на обліку в наркологічному диспансері, характеризується негативно, обставин, які пом`якшують покарання не встановлено, але враховано обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, тобто суд врахував всі загальні засади призначення покарання та, на думку колегії суддів, призначив ОСОБА_8 необхідне і достатнє покарання для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому доводи апеляції прокурора про недостатність врахування судом даних про особу обвинуваченого є безпідставними.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376,404,405, 407 КПК України колегія суддів Апеляційного суду Полтавської області, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги прокурора відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення , а вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01 грудня 2016 року стосовно ОСОБА_8 - без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженому з моменту вручення копії ухвали, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 . ОСОБА_4 . ОСОБА_3 .