Справа № 579/1493/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"04" жовтня 2017 р. місто Кролевець

Слідчий суддя Кролевецького районного суду ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши винесене старшим слідчим Кролевецького ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 клопотання про арешт майна, в кримінальному провадженні № 0000071, яке внесене 03 серпня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України, та додані до клопотання матеріали,-

в с т а н о в и в:
Старший слідчий Кролевецького ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 звернувся із клопотанням про арешт майна, яке погоджено прокурором ОСОБА_4 , обґрунтовуючи наступним чином.

Під час досудового розслідування кримінального провадження №0000071 було встановлено, що ПП «Камінське» шляхом самовільного використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснює на ній вирощування сільськогосподарської продукції, а саме на земельній ділянці площею 34,2502 га, кадастровий номер :04:002:0478 та на земельній ділянці площею 76,6430 га, кадастровий номер :04:002:0477, які належать Кролевецькій РДА та знаходяться на території Камінської сільської ради Кролевецького району, чим завдана значна майнова шкода.

Просить накласти арешт на врожай сільськогосподарської культури - соняшника, що знаходиться на земельних ділянках державної форми власності, а саме на земельній ділянці площею 34,2502 га, кадастровий номер :04:002:0478 та на земельній ділянці площею 76,6430 га, кадастровий номер :04:002:0477.

Старший слідчий ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надав письме клопотання про розгляд клопотання про арешт майна у його відсутність. Клопотання підтримує у повному обсязі (а.с.24)

Представник володільця майна ПП «Камінське» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, що за змістом ч. 1 ст. 172 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання про арешт майна та доданих до нього матеріалів слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

З матеріалів клопотання про накладення арешту на майно - врожай сільськогосподарської культури - соняшника, що знаходиться на земельних ділянках державної форми власності, а саме на земельній ділянці площею 34,2502 га, кадастровий номер :04:002:0478 та на земельній ділянці площею 76,6430 га, кадастровий номер :04:002:0477, які належать Кролевецькій РДА та знаходяться на території Камінської сільської ради Кролевецького району, вбачається, що відсутні відомості, які свідчать, про наявність обґрунтованої підозри за ч.1 ст.197-1 КК України, яка пред`явлена будь-якій особі.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При цьому відповідно до вимог, передбачених ст. 171 КПК України, до клопотання не долучені документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, а також не додані оригінали або копії документів та інших матеріалів (належним чином оформлені), якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, зокрема докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Також в клопотанні слідчий не обґрунтував та не довів мету накладення арешту на майно, з посиланням на конкретні докази. Окрм того, будь-яких підтверджень того, що вказане в клопотанні майно є речовими доказами не має.

Таким чином, в клопотанні старшого слідчого в порушення вимог ч.2 ст. 171 КПК України, не зазначені підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна та не додані документи, які б підтверджували доводи клопотання.

Доводи старшого слідчого ОСОБА_3 про те, що відсутність арешту на майно зазначене у клопотанні, може призвести до його приховування, змінення або знищення або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, є неспроможними, так як в клопотанні не зазначено, а з наданих до клопотання копій документів не вбачається, чим конкретно старший слідчий ОСОБА_3 обґрунтовує ці доводи, які є лише припущеннями.

Крім того, згідно ст.170 КПК України на даний час речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні, спеціальна конфіскація ч.1 ст.197-1 КК України не передбачена, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи також не передбачена. Відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди на момент розгляду клопотання не встановлено, тому слідчий суддя приходить до висновку, що підстав для застосування в даному кримінальному провадженні арешту майна не має.

При цьому накладення арешту на майно - соняшник, що знаходиться на земельних ділянках площею 34,2502 га, та площею 76,6430 га, може призвести до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Сільськогосподарська культура соняшник, що знаходиться на земельних ділянках площею 34,2502 га, та площею 76,6430 га, не належить до категорій, зазначених в ст. 167 КПК України, за змістом протоколу огляду місяця події від 4 серпня 2017 року, соняшник не вилучався.

Доказів того, що на момент подачі клопотання майно на яке слідчий просить накласти арешт, збереглося, не має.

Крім того слідчий суддя вважає хибним та не припустимим посилання в клопотанні про накладення арешту на майно в даному випадку сільськогосподарську культуру соняшник без зазначення його виміру.

Практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) свідчить про найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Клопотання старшого слідчого ОСОБА_3 не обгрунтовано мотивами, які заслуговують на увагу слідчого судді.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування не виправдовують зазначений спосіб втручання у права власника.

Таким чином, у судовому засіданні не встановлено усіх, передбачених ст.132, ст.170 КПК України, підстав до задоволення внесеного старшим слідчим клопотання.

Керуючись ст.ст. 132, 167, 170, 172 КПК України, -

у х в а л и в:
Відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого Кролевецького ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна.

Копію ухвали вручити негайно старшому слідчому Кролевецького ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , прокурору Кролевецького відділу Шосткинської місцевої прокуратури, що здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва за досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, представнику ПП «Камінське».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1