Справа № 507/1705/17
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
В С Т А Н О В И В :
Слідчий в клопотанні зазначає, що 08.11.2017 року близько 19-ї години на 333 км.+950 м. автошляху Київ-Одеса в напрямку м. Одеса водій ОСОБА_5 керуючи автомобілем марки "КІА СЕRATO", державний номер НОМЕР_1 , здійснив наїзлд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому гомілки лівої ноги, з якими був госпіталізований до Любашівської ЦРЛ.
10.11.2017 року в хірургічному відділенні Любашівської ЦРЛ постраждалий ОСОБА_6 добровільно подав заяву про видачу його речей в яких він був в момент ДТП, а точніше ту частину речей, які в нього збереглися, а саме: чоловічу куртку 50/52 розміру, чорного кольору з маркуванням "TRAUM COLLECTION" та гумовий черевик (калош) чорного кольору.
Вказані речі мають значення речових доказів по кримінальному провадженню, зберегли на собі сліди злочину в подальшому підлягатимуть дослідженню, тому слідчий просив накласти арешт на тимчасово вилучені речі.
Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України, предмети, які вилучені, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним в ч.2 ст.167 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:… 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи, що зазначені речі, що були добровільно видані потерпілим ОСОБА_6 мають значення речових доказів та в подальшому підлягатимуть дослідженню, тому з метою забезпечення, їх збереження, для проведення експертного дослідження необхідно накласти на них арешт.
На підставі викладеного, керуючись ст. 170-175 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Ухвала підлягає негайному виконанню старшим слідчим СВ Любашівського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 .
Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.
Слідчий суддя: ОСОБА_1