Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/302/17-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2018 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000422 від 02.08.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків у матеріалах кримінального провадження відсутній, уродженця с.Світанок Гребенківського району Полтавської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не інваліда, не депутата, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

з участю сторін

кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
02 серпня 2017 року, об 05 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, підійшовши до вхідних дверей приміщення продуктового магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований в АДРЕСА_2 , який належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5 , і переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони лишаються непоміченими, де виявивши, що врізний замок на вхідних дверях зазначеного магазину зламаний, а двері відчинені, через останні проник до середини приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », звідки таємно викрав чуже майно, яке належить потерпілому ОСОБА_5 , а саме: дві пляшки горілки, торгової марки «Приватна колекція», ємкістю 1 л., вартістю 140.00 грн., за одну на суму 280.00 грн.; пляшку горілки, торгової марки «Житомирський стандарт», ємкістю 0.25 л., вартістю 38.00 грн.; дві банки консервів, торгової марки «Сардина», вартістю 20.00 грн., за одну на суму 40.00 грн.; банку консервованих ананасів, вартістю 44.00 грн., та пляшку солодкої води, ємкістю 1.5 л., вартістю 9.00 грн., заподіявши при цьому потерпілому ОСОБА_5 , матеріальної шкоди на загальну суму 411.00 грн., і з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення свою провину у вчинені ним крадіжки 02.08.2017 року, об 05.00 годині чужого майна із приміщення продуктового магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований по АДРЕСА_2 , що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5 , згідно до обставин і переліку викраденого майна, які наведено у обвинувальному акті, визнав повністю. В ході судового розгляду кримінального провадження надав суду показання, які є послідовними, і повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладені в обвинувальному акті, погодився на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту, щодо тих обставин, які ніким, у тому числі і ним не оспорюються та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу, пояснивши, що рішення його є добровільним, наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України йому зрозумілі. У вчиненому щиро кається, просить суд не застосовувати до нього суровий вид і міру кримінального покарання та надати можливість виправитися без ізоляції від суспільства.
Потерпілий ОСОБА_5 , у судове засідання не з`явився подавши до суду заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутності. Претензій морального чи матеріального характеру до ОСОБА_3 , не має. Зі згоди всіх учасників судового розгляду, суд проводить розгляд кримінального провадження у відсутності потерпілого на підставі його заяви, що відповідає положенням ст.325 КПК України.

Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав свою винність у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким, у тому числі і самим обвинуваченим не оспорюються, з`ясувавши правільне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу ОСОБА_3 .

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , надані ним під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї винності у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, суд допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , і дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким, вчинене проти власності, що виразилося в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у приміщення.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Отже, визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд також враховує і те, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти власності, вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким, з корисливих мотивів, по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, щиро розкаявся у вчиненому злочині, усвідомив карність свого діяння про, що свідчить його повне визнання своєї винуватості в судовому засіданні, надав показання в судовому засіданні щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, показання його були логічними, послідовними і незміненими, що свідчить про його не байдужість щодо наслідків, які настали від вчиненого кримінального правопорушення, а також разом із конкретними обставинами справи, що викладені вище, думку прокурора щодо застосування до ОСОБА_3 , виду і міри покарання, відсутності претензій потерпілого, з врахуванням вказаних вище пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих обставин, з врахуванням особи винного, суд приходить до висновку про можливість застосування до ОСОБА_3 , ст.75 КК України і на підставі викладеного, обрання до нього покарання пов`язаного з позбавленням волі на певний строк, в мінімальних межах санкції частини статті, за якою він притягається до кримінальної відповідальності та на підставі ст.75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк та поклавши на ОСОБА_3 , передбачені ч.1 п.п.1, 2 ст.76 КК України обов`язки.

Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є справедливою, необхідною і цілком достатньою для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , та попередження вчинення нових злочинів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи до обвинуваченого не обиралися.

На підставі наведеного та, керуючись ст.8, 21, 55, 63, 129 Конституції України, ст.ст.95, 100, 179, 314-318, 325, 337, 349, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, ст.ст.12, 50, 51, 63, 65-67, 75, 76, ч.3 ст.185 КК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому за ч.3 ст.185 КК України покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з випробуванням із встановленням йому одного року іспитового строку, поклавши на обвинуваченого передбачені ст.76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Матеріали кримінального провадження № 0000422 залишити при обвинувальному акті, з подальшим їх зберіганні при кримінальному провадженні № 287/302/17-к.

До набрання вироком суду законної сили, обрати обвинуваченому ОСОБА_3 , запобіжний захід - особисте зобов`язання з`являтися за кожною вимогою до суду.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскарженим до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_3 , в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати у суді.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1