Справа №482/1203/17
Провадження № 1-кп/482/111/2017
У Х В А Л А
28 листопада 2017 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: прокурора ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , розглянувши в ході підготовчого судового засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 21.08.2008 р. вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області за ч.2 ст. 187, ст..71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 1 місяць, звільненого 15.03.2013 р. на підставі ухвали Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області з заміною невідбутого строку покарання на виправні роботи строком на 2 роки 12 днів з утриманням 10 відсотків доходу щомісяця

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, який надійшов до суду разом із угодою про примирення між обвинуваченим та потерпілим від 31.07.2017 р.

ВСТАНОВИВ:
01.08.2017 р. до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, який надійшов до суду разом із угодою про примирення між обвинуваченим та потерпілим від 31.07.2017 р., укладеною на стадії досудового розслідування.

Згідно обвинувальному акту ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 26.07.2017 р., близько 10.00 год. він перебував разом з ОСОБА_6 поблизу магазину «Шериф» за адресою: Миколаївська область, м. Нова Одеса, вул.. Центральна. В цей же час ОСОБА_3 побачив на столі телефон марки «LENOVO A 319», який належить ОСОБА_6 , в зв`язку з чим у нього виник умисел на незаконне ним заволодіння, після чого реалізуючи злочинний намір, діючи умисно і протиправно, усвідомлюючи те, що його дії стали явними для ОСОБА_6 та не зважаючи на зауваження останнього відкрито викрав зі столу мобільний телефон марки «LENOVO A 319».

Утримуючи викрадене при собі ОСОБА_3 з місця вчинення правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_6 матеріальних збитків на суму 450 грн.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Разом із вказаним обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим від 31.07.2017 р., за змістом якої потерпілий ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_3 , якому було оголошено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, за викладених у обвинувальному акті обставин, домовились про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженого сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. Також сторони погодили про звільнення ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 1 рік з покладенням обов`язків.

У судові засідання, призначені 08.08.2017 р., 22.08.2017 р., 13.09.2017 р., 02.10.2017 р., 23.10.2017 р., 07.11.2017 р., 28.11.2017 р. потерпілий не зявився.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, за викладених у обвинувальному акті обставин він визнає, проте не згодний з мірою покарання, визначеною в угоді про примирення між ним та потерпілим внаслідок його суворості.

Прокурор вважав за неможливе за таких обставин затвердження угоди про примирення від 31.07.2017 р. та просив про призначення обвинувального акту до розгляду по суті.

Обвинувачений ОСОБА_3 з думкою прокурора погодився, вважав, що угода про примирення між ним та потерпілим ОСОБА_6 затверджена бути не може, не заперечував проти призначення обвинувального акту до розгляду у судовому засіданні.

Вислухавши думку прокурора та обвинуваченого, суд вважає що угода про примирення від 31.07.2017 р. затверджена бути не може.

Згідно положенням ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого на підставі їх самостійних домовленостей.

За вимогами ст. 474 КПК України розгляд угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. При цьому суд зобов`язаний роз`яснити сторонам угоди наслідки її затвердження, наслідки невиконання угоди, пересвідчитись в тому, що укладення угоди є добровільним.

Відсутність потерпілого у судовому засіданні з розгляду угоди про примирення, стороною якої він є, позбавляє суд можливості проведення обов`язкових до вчинення дій та свідчить про відсутність у потерпілого бажання на затвердження угоди.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 також вважав, що умови угоди в частині погодженої міри покарання не відповідають його інтересам внаслідок його суворості, що є перешкодою в затвердження угоди.

Враховуючи, що відповідно до вимог ч.3 ст. 314 КПК України наслідком відмови в затвердженні угоди, укладеної між підозрюваним та потерпілим під час досудового розслідування є повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України, кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 372, 470, 472, 474 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Відмовити в затвердженні угоди про примирення, укладеної 31 липня 2017 року між підозрюваним ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_6 на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України.

Матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, повернути прокурору для продовження досудового розслідування.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Новоодеського районного суду

Миколаївскьої області ОСОБА_8