Справа № 180/3489/15-к
УХВАЛА
07 серпня 2017 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні заяву захисника обвинуваченого про відвід прокурору ОСОБА_3 у кримінальному провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1, ч.4 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В кримінальному процес відбулася заміна прокурора.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 заявив відвід прокурору ОСОБА_3 з тих підстав, що у нього є сумніви в об`єктивності, неупередженості саме цього прокурора. Так, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , на особистому прийомі його та його підзахисного пообіцяв розібратися у цій справі і розглянути можливість її закриття у зв`язку з відсутністю складу злочину, але не зробив цього. Також, під час розгляду даного кримінального провадження суддею ОСОБА_6 даний прокурор ввів в оману ОСОБА_4 , запевнивши його в тому, що закриття провадження за спливом строку давності не вплине на його громадянський та правовий статус, чим спонукав останнього подати заяву про закриття провадження за спливом строку притягнення до кримінальної відповідальності. Прокурор ОСОБА_3 не може неупереджено, об`єктивно підтримувати обвинувачення у цій справі, оскільки має власний інтерес і націлений не на об`єктивний розгляд справи а на захист честі прокуратури, яку він представляє.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав заяву свого захисника.

Прокурор заперечував проти задоволення заяви про його відвід, як безпідставної. Пояснив, що дійсно наприкінці 2015 року до нього на прийом прийшли ОСОБА_4 разом із захисником. Їх турбувало те, що провадження у кримінальній справі відносно ОСОБА_4 здійснюється вже десять років, і весь цей час ОСОБА_4 перебуває під підпискою про невиїзд. Він підняв справу, яка була на той момент в Томаківському райвідділі міліції, і за результатами перевірки було встановлено, що ч.4 ст.190 КК України, яка була спочатку інкримінована ОСОБА_4 , не підтверджується. Тому ним, як процесуальним керівником, вирішено питання про пред`явлення ОСОБА_4 підозри за ч.1, ч.4 ст.358 КК України. Ніяких обіцянок закрити справу він ні ОСОБА_4 , ні його захиснику не давав. Обіцяв лише розібратися та прийняти рішення згідно із законодавством України. Після направлення справи до суду він, як процесуальний керівник, публічне обвинувачення не підтримував, безпосередньої участі у розгляді справи Марганецьким міським судом не брав, ніяких вказівок процесуальному керівнику, який підтримував державне обвинувачення під час розгляду справи Марганецьким міським судом, він не надавав. Наскільки йому відомо, сам обвинувачений ОСОБА_4 надав в судовому засіданні заяву про закриття кримінального провадження за строками давності. Чи сам він написав таку заяву, чи його до того спонукали, він не знає.

З 15 грудня 2015 року по 07 листопада 2016 року він був начальником Томаківського відділу Нікопольської місцевої прокуратури. З 07 листопада 2016 року він є начальником Апостолівського відділу НМП.

Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про відвід прокурора, виходячи з такого.

Відповідно до Керівних принципів ООН щодо ролі обвинувачів, прийнятих восьмим Конгресом ООН із запобігання злочинності і поводження з правопорушниками (Гавана, Куба, 27 серпня - 7 вересня 1990 p.), обвинувачі відповідно до закону виконують свої обов`язки справедливо, послідовно і швидко, поважають і захищають людську гідність і захищають права людини, сприяючи тим самим забезпеченню належного процесу і безперебійного функціонування системи кримінального правосуддя. При виконанні своїх обов`язків обвинувачі виконують свої функції неупереджено і уникають будь-якої дискримінації на основі політичних переконань, соціального походження, раси, культури, статі або будь-якої іншої дискримінації; захищають державні інтереси, діють об`єктивно, належним чином враховують становище підозрюваного та жертви і звертають увагу на всі обставини, що мають відношення до справи, незалежно від того, вигідні чи невигідні вони для підозрюваного (п.п. 12, 13). Необ`єктивність, упереджене і дискримінаційне ставлення прокурора до учасників кримінального провадження і поєднання в одній особі різних процесуальних функцій є підставою для відводу (самовідводу) прокурора.

Пунктом 1 ч.1 ст.77 КПК України встановлено, що прокурор не має право брати участь у кримінальному провадження, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження, або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви у його неупередженості.

На думку суду, захисником не доведено того, що прокурор ОСОБА_3 допустив будь-які дії, які свідчать про його упередженість, не відповідають принципам законності та об`єктивності, і об`єктивно могли б призвести до спотворення істини, істотного порушення права на захист обвинуваченого, тощо.

Як з`ясовано з матеріалів кримінального провадження 21 грудня 2015 року суддею Марганецького міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_6 прийнято до свого провадження кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 .

В підготовчому судовому засіданні 26 січня 2016 року приймали участь прокурори ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою захисника.

02 липня 2016 року обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні, в якому приймали участь прокурор ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_9 , заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, оскільки за 10 років його вина не доведена, та зазначив, що наслідки застування ст.49 КК України йому роз`ясненні. Захисник ОСОБА_9 підтримав клопотання свого підзахисного, а прокурор ОСОБА_7 не заперечував проти того.

Будь-яких доказів того, що саме прокурор ОСОБА_3 спонукав обвинуваченого заявити клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності, або якимось іншим чином тиснув на ОСОБА_4 , його захисника, або суд з метою прийняття останнім вигідного йому рішення, суду не надано.

Також, суд не приймає доводи захисника про те, що під час проведення досудового розслідування прокурор ОСОБА_3 пообіцяв розібратися у цій справі і розглянути можливість її закриття у зв`язку з відсутністю складу злочину, але не зробив цього, оскільки мав власний інтерес довести вину ОСОБА_4 в інкримінованих йому злочинах і не бажав об`єктивного розгляду справи.

Прокурор заперечував, що обіцяв закрити справу у зв`язку з відсутністю складу злочину, а захисник та обвинувачений на надали ніяких доказів на підтвердження того.

Усе це призводить суд до висновку про відсутність обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора.

У зв`язку з цим, керуючись ст.ст.77, 80, 83 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 про відвід прокурору ОСОБА_3 у кримінальному провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1, ч.4 ст.358 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1