справа № 462/465/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 вересня 2017 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі
судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження № 0004257 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, пенсіонера, одруженого, зі середньою освітою, інваліда ІІ групи, який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 125 КК України, -
в с т а н о в и в :
23.11.2016 року близько 20.00 год. ОСОБА_5 перебував на загальних зборах мешканців будинку АДРЕСА_2 , які проходили в загальному коридорі на першому поверсі будинку. У цей самий час у нього виник злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх намірів і дій, при цьому, свідомо допускаючи їх наслідки та маючи на меті їх настання, з мотивів раптово-виниклого особистого конфліктуз ОСОБА_7 , наніс останньому удар кулаком по обличчю в ділянку лівої губи, спричинивши йому синець на нижній губі зліва, який відноситься до тілесного ушкодження легкого ступеня тяжкості.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину не визнав та пояснив, що 23.11.2016р. близько 19:00 год. проводились збори мешканців будинку АДРЕСА_2 з приводу виставлених мешканцям рахунків за опалення за жовтень 2016р. На зборах теж був присутній потерпілий ОСОБА_7 , який фіксував хід цих зборів на свій фотоапарат. Коли обвинувачений завів розмову про створення ОСББ, потерпілий почав наближатись до нього з камерою зі словами з приводу професійної діяльності ОСОБА_5 , між обвинуваченим та потерпілим виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_7 принизив дружину ОСОБА_8 . Як ствердив обвинувачений, він замахнувся на потерпілого та хотів його вдарити, однак присутні при цьому люди його стримали. Вказав, що у потерпілого є усі підстави обмовляти ОСОБА_5 через неприязні стосунки між ними і його звернення до правоохоронних органів з приводу нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень розцінює як намагання помститись за давній конфлікт.
Свідок ОСОБА_9 , який проживає за адресою АДРЕСА_2 вказав, що в листопаді 2016р. близько 19:00 год. проводились загальні збори мешканців будинку АДРЕСА_2 , які проходили на першому поверсі в холі під`їзду. Збори проводились з приводу створення ОСББ та вирішення поточних питань. На зборах теж були присутні обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_7 , який мав при собі фотоапарат, на який знімав хід проведення зборів. Під час зборів між обвинуваченим та потерпілим виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_7 образив дружину ОСОБА_5 . Так як вони знаходились один від одного на відстані приблизно 3 метрів, ОСОБА_5 після почутих слів почав наближатись до потерпілого, однак присутні люди його стримали. Свідок ствердив, що не бачив як під час зборів ОСОБА_5 бив потерпілого, звідки у нього тілесні ушкодження не знає, а свій фотоапарат останній пошкодив сам на початку проведення зборів.
Свідок ОСОБА_10 , яка проживає за адресою АДРЕСА_3 , вказала, що в листопаді 2016р.близько 19:00 год. була присутня на зборах мешканців будинку АДРЕСА_2 , які проходили в холі під`їзду. Збори проводились з приводу створення ОСББ та вирішення інших поточних питань під головуванням ОСОБА_5 . Присутній на зборах потерпілий ОСОБА_7 знімав хід зборів на свій фотоапарат. В ході проведення зборів між обвинуваченим та потерпілим виник словесний конфлікт, під час якого потерпілий образив дружину обвинуваченого. Після образливих слів ОСОБА_5 мав намір наблизитись до потерпілого ОСОБА_7 , однак люди його стримали. Свідок ствердила, що ОСОБА_5 на зборах не бив потерпілого ОСОБА_7 , так як весь хід зборів вона бачила особисто. Звідки виникли тілесні ушкодження у потерпілого та технічні ушкодження його фотоапарату вона не знає.
Свідок ОСОБА_11 , який проживає по АДРЕСА_4 вказав, що в листопаді 2016р. близько 19:00 год. був присутнім на зборах мешканців будинку АДРЕСА_2 . Збори проводились на першому поверсі під`їзду з приводу створення ОСББ та вирішення поточних питань. Потерпілий ОСОБА_7 прийшов на збори з фотоапаратом та знімав на відео весь хід зборів. Під час зборів між обвинуваченим та потерпілими виник словесний конфлікт, в ході якого потерпілий образив дружину обвинуваченого. Після образливих слів ОСОБА_5 почав наближатись до ОСОБА_7 , однак люди його стримали. Свідок ствердив, що під час цих зборів не бачив чи обвинувачений бив потерпілого та звідки у нього тілесні ушкодження та ушкодження фотоапарату не знає.
Свідок ОСОБА_12 , яка проживає у АДРЕСА_5 вказала, що в листопаді 2016р. близько 19:00 год. була присутня на загальних зборах мешканців будинку АДРЕСА_2 . Збори організовувались з приводу створення ОСББ та вирішення інших питань. Під час проведення зборів потерпілий ОСОБА_7 знімав усіх на свій фотоапарат. В ході проведення зборів між обвинуваченим та потерпілим виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_7 образив дружину обвинуваченого. ОСОБА_5 після почутого почав наближатись до потерпілого, однак люди його стримали. Свідок ствердила, що обвинувачений не бив потерпілого, звідки в останнього з`явились тілесні ушкодження та розбився фотоапарат не знає.
Свідок ОСОБА_13 , який проживає за адресою АДРЕСА_6 , вказав, що в листопаді 2016р. в загальному коридорі будинку проводились збори мешканців з приводу створення ОСББ та вирішення різних поточних питань. Потерпілий ОСОБА_7 знімав весь хід зборів на сій фотоапарат. ОСОБА_5 , який головував на цих зборах, заперечував проти відеозйомки, однак свідок заступився з потерпілого та вказав, що той має повне право знімати збори так як це публічний захід. Після цього у обвинуваченого та потерпілого виник словесний конфлікт, в ході якого потерпілий привселюдно образив дружину ОСОБА_5 після цих слів ОСОБА_5 почав наближатись до потерпілого з кулаками, однак присутні його стримали. Свідок вказав, що не бачив як обвинувачений під час зборів вдарив потерпілого, від чого у нього розбився фотоапарат та звідки у нього тілесні ушкодження не знає. В подальшому зі слів потерпілого йому стало відомо, що ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_7 в обличчя, від чого той впав та розбив фотоапарат.
Свідок ОСОБА_14 , яка проживає у АДРЕСА_7 , вказала, що в листопаді 2016р. була присутня на загальних будинкових зборах, які проходили в загальному коридорі під`їзду. Збори проводились з метою вирішення різних поточних питань, на яких головував ОСОБА_5 . Потерпілий ОСОБА_7 знімав хід зборів на відео. Обвинувачений заперечував проти відеофіксації зборів і в процесі цього між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, в ході якого потерпілий образив дружину обвинуваченого. Свідок ствердила що не бачила як ОСОБА_5 бив потерпілого, звідки у нього тілесні ушкодження та розбитий фотоапарат не знає.
Вина ОСОБА_5 у вчиненому злочині підтверджується наступними доказами:
Показами потерпілого ОСОБА_7 , який вказав, що 23.11.2016р. близько 19:00 год. він прийшов на загальні збори мешканців будинку АДРЕСА_2 . Загальні збори проводились з питань створення ОСББ, виборів голови ОСББ та вирішення поточних питань. Збори проводились в загальному коридорі на першому поверсі. На збори взяв зі собою фотоапарат, за допомогою якого мав намір знімати на відео хід зборів, щоб уникнути в подальшому будь-яких порушень. Під час зборів один із ініціаторів їх проведення взяв чистий аркуш А-4 та почав збирати підписи мешканців будинку. Оскільки попередньо не було озвучено з приводу чого збираються підписи, потерпілий заперечив та попросив, що йому дали цей лисок на ознайомлення. Після цього, потерпілий запитав у ОСОБА_5 чому ОСББ нічого не робить з приводу влаштування балконів у будинку. Після цих слів обвинувачений наблизився до потерпілого та на відстані витягнутої руки почав розмахувати кулаком перед його обличчям та голосно сказав: « ОСОБА_15 скаже, чому він полетів з роботи». Такі слова обурили потерпілого, він не стримався, на що в образливому тоні виразився про дружину обвинуваченого. Після цієї фрази, ОСОБА_5 вдарив його кулаком в обличчя в ділянку губи з лівої сторони, від чого потерпілий впав на підлогу. Крім того, фотоапарат, який висів у потерпілого на шиї, вдарився об підлогу та від нього відламалась кріпляча деталь. Після того, як потерпілий підвівся з-підлоги, він пішов додому, а наступного дня звернувся до Залізничного відділу поліції.
Показами свідка ОСОБА_16 , яка проживає за адресою АДРЕСА_8 . Свідок показала, що в листопаді 2016р. близько 19:00 год. була присутня на зборах мешканців будинку АДРЕСА_2 , які проходили на першому поверсі в холі під`їзду. Збори організовував ОСОБА_5 з приводу створення ОСББ та вирішення різних поточних питань. На збори теж прийшов потерпілий ОСОБА_7 , який мав при собі фотоапарат, за допомогою якого знімав на відео весь хід зборів. ОСОБА_5 заперечував проти знімання на відео зборів та погрожував потерпілому, що розіб`є йому фотоапарат. Під час зборів потерпілий ОСОБА_7 запитав у ОСОБА_5 про встановлені в будинку балкони і чому обвинувачений з приводу цього нічого не зробив, коли працював в ЛКП. У відповідь на ці слова ОСОБА_5 запитав у ОСОБА_7 чому його звільнили з роботи, на що потерпілий відповів через те, що мав інтимні відносини з дружиною обвинуваченого. В цей момент свідок відійшла в сторону до ліфта, так як їй мали зателефонувати. Після телефонної розмови, перебуваючи біля ліфта, почула крик та галас. Однак, на збори вже не повернулась та після цього пішла додому. Наступного дня, зі слів інших сусідів, їй стало відомо, що на зборах ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_7 .
Показами судового експерта ОСОБА_17 , яка підтвердила відомості, викладені у висновку експерта №2282 від 26.11.2016р. Додатково зазначила, що тілесне ушкодження у ОСОБА_7 , могло виникнути за 5-7 діб до дати проведення експертизи.
Крім наведених вище доказів, вина обвинуваченого у вчиненому злочині підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні:
-Висновком експерта №2282 від 26.11.2016р., відповідно до якого у ОСОБА_7 виявлено синець на нижній губі зліва, який утворився від дії тупого предмета, міг виникнути 23.11.2016р. та відноситься до легкого тілесного ушкодження.
-Протоколом огляду предмета від 02.12.2016р., в якому зафіксовано технічні ушкодження фотоапарату Nikon Coolpix L320 з фототаблицею;
-Протоколом огляду предметів від 02.12.2016р. з фототаблицею, в якому зафіксовано зміст відеозаписів на цифровому носію;
-Протоколом проведення слідчого експерименту від 23.01.2016р., в якому зафіксовано пояснення та відображення ОСОБА_5 факту нанесення ним ОСОБА_7 удару в обличчя;
-Відеозаписом зборів, збереженому на диску DVD-R16X.
Вказані докази суд визнає належними та достовірними, так як вони прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та допустимими, так як вони були отримані в порядку, визначеному КПК України.
Фактичні дані, що містяться у вказаних джерелах доказів узгоджуються з показаннями потерпілого та свідка ОСОБА_16 , іншими доказами, зібраними в ході досудового розслідування та судового розгляду.
Суд не бере до уваги покази свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки такі спростовуються показами потерпілого ОСОБА_7 , показами свідка ОСОБА_16 , висновком судово-медичної експертизи №2262, протоколом проведення слідчого експерименту, відеозаписами, протоколами огляду предметів. Суд вважає покази обвинуваченого та цих свідків надуманими та спрямованими на уникнення обвинуваченим кримінальної відповідальності. Суд вважає висловлені стороною захисту доводи та докази в частині перебігу подій, а саме що обвинувачений не наносив потерпілому удар, беручи до уваги характер та спосіб вчинення злочину, за своєю суттю в цій частині сумнівними, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
Крім того, щодо покликання сторони захисту на недопустимість висновку експерта №2282 від 26.11.2016р. суд зазначає наступне. Так, стороною захисту висловлено доводи з приводу неясності та неточності вказаного висновку через відсутність у ньому відомостей щодо точної дати виникнення тілесного ушкодження у потерпілого, механізму його утворення, не вказано методу та методики проведеного дослідження, а тому, на думку сторони захисту, такий висновок не відповідає вимогам п. 6 ч. 1 ст. 102 КПК України.
Згідно п. 1.2 „Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995р., погоджених з Міністерством внутрішніх справ України, Генеральною прокуратурою України, Верховним судом України, Службою Безпеки України (далі по тексту «Правила») надано вичерпне визначення терміну ушкодження - «з медичної точки зору, тілесні ушкодження - це порушення анатомічної цілості тканин, органів та їх функцій, що виникає як наслідок дії одного чи кількох зовнішніх ушкоджуючи факторів - фізичних, хімічних, біологічних, психічних»; п. 4.6. «Правил» визначає таке: «судово-медичний експерт, оцінюючи строки порушення анатомічної цілості тканин і органів та їх функцій, виходить із звичайної їх тривалості, навіть у тих випадках, коли потерпілий не звертався за медичною допомогою. Якщо тривалість цього порушення, що зазначена в наявних медичних документах, не відповідає характеру тілесного ушкодження і не підтверджується об`єктивними відомостями, судово-медичний експерт відзначає цю обставину і встановлює ступінь тяжкості, виходячи із звичних термінів». П. 4.9 «Правил» зазначено, що при експертизі тілесних ушкоджень у висновках експерта (акті) повинні бути відображені: 4.9.1. Характер ушкоджень з медичної точки зору (садно, синець, рана, перелом кістки тощо), їх локалізація і властивості; 4.9.2. Вид знаряддя чи засобу, яким могли бути спричинені ушкодження;4.9.3. Механізм виникнення ушкоджень; 4.9.4. Давність (термін) спричинення ушкоджень; 4.9.5. Ступінь тяжкості тілесних ушкоджень із зазначенням кваліфікаційної ознаки - небезпека для життя, розлад здоров`я, стійка втрата загальної працездатності тощо.
Згідно ч. 5 ст. 356 КПК України, в ході судового розгляду кожна сторона кримінального провадження для доведення або спростування достовірності висновків експертів, мала право надати суду відомості, які б стосувалися знань, вмінь, кваліфікації, освіти та підготовки цих експертів, однак останніми такі відомості суду надані не були та в судовому засіданні судом не встановлені.
Таким чином, зазначений висновок суд визнає належним і допустимим доказом, оскільки останній відповідає вимогам „Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995, містить в собі докладний опис проведеного дослідження (дані огляду) та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на поставлені запитання, які ґрунтуються на відомостях, які сприймалися безпосередньо та, які стали відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження, тобто в повній мірі відповідають вимогам КПК України.
Тобто, цей доказ, як належний та допустимий, підтверджує безпосередньо факт отримання потерпілим легкого тілесного ушкодження.
Суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 в тому, що він своїми умисними діями завдав потерпілому ОСОБА_7 легкого тілесного ушкодження і тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст.125 КК України.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винуватого, який є пенсіонером, інвалідом ІІ групи, хворіє важкою формою цукрового діабету, на обліках у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, його позитивну характеристику за місцем проживання, а також наявність у нього сина І групи інвалідності, який повністю знаходиться на утриманні обвинуваченого. Крім того, суд теж враховує обставини вчинення злочину, а саме виниклий конфлікт між обвинуваченим та потерпілим, їхні давні неприязні стосунки, а також поведінку потерпілого, яка мала місце перед вчиненням злочину, а саме його образливі висловлювання про дружину обвинуваченого на загальних зборах мешканців будинку. Суд вважає, що саме ці висловлювання спровокували обвинуваченого та були безпосередньою причиною виникнення умислу та нанесення потерпілому тілесних ушкоджень.
Суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини справи та наведені вище дані вважає, що йому слід обрати покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді мінімального розміру штрафу.
Крім того, потерпілим заявлено цивільний позов на суму 2500 грн., з яких 1500 грн. майнової шкоди та 1000 грн. моральної шкоди.
Обвинувачений цивільний позов не визнав.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, розглянувши сам спір у кримінальному провадженні, на підставі ч. 5 ст. 128 КПК України, за правилами, встановленими цим Кодексом та в частині процесуальних відносин, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, які цим Кодексом не врегульовані, застосувавши норми Цивільного процесуального кодексу України в частині, що не суперечать засадам кримінального судочинства, виходив з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).

Згідно правової позиції висловленої Верховним Судом України при розгляді справи № 6-183цс14 від 03.12.2014 року, законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.
Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Так, позивачем заявлено вимогу про відшкодування йому майнової шкоди в розмірі 1500 грн. вартості ремонту пошкодженого фотоапарату «Nicon», однак будь-який підтверджуючих доказів понесення позивачем саме цієї суми збитків суду не надано. А тому, суд вважає, що в цій частині цивільний позов не підлягає до задоволення.
Разом з тим, вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує, за яких обставин і якими діями вона завдана, яким є ступень вини заподіювача, в якій грошовій сумі потерпілий вказує на пов`язані з ним втрати та з чого при цьому виходить.
У відповідності з ч. 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Зокрема, п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31.03.95 року регламентовано, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

За таких обставин суд, враховуючи наявність моральної (немайнової) шкоди у потерпілого, яка була завдана кримінальним правопорушенням (злочином), та виходячи з положень ст. 128 КПК України, та норм ЦК України, визначає розмір такої шкоди з урахуванням характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), стану здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану та з урахуванням інших обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості й вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого/цивільного відповідача на користь потерпілого/цивільного позивача моральну шкоду у розмірі - 1 000 (однієї) гривень.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.
Цивільний позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 1000 (однієї) грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Речові докази:
-Диск з камери потерпілого залишити в матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику, потерпілому.
Суддя ОСОБА_1