Справа № 367/6313/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/168/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 07.02.2018

УХВАЛА
Іменем України

07 лютого 2018 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі :
головуючого-судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар - ОСОБА_5
за участю прокурора - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_9 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 21 грудня 2017 року про застосування до засудженого ОСОБА_9 Закону України «Про амністію у 2016 році»,
в с т а н о в и л а:
До Ірпінського міського суду Київської області надійшло клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_9 про застосування до ОСОБА_9 ст.3 Закону України «Про амністію у 2016 році».
21 грудня 2017 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_9 про застосування до засудженого Закону України «Про амністію у 2016 році», залишено без задоволення.
Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_9 після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання знову вчинив умисний злочин, а тому щодо нього існує заборона застосування даного Закону, яка передбачена п. а» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Не погоджуючись з рішенням суду захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 21 грудня 2017 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_9 ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році».
На обґрунтування апеляційної скарги захисник вказує те, що суд помилково застосував пункт «а» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», так як ОСОБА_9 за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 05.09.2016 року покарання у виді позбавлення волі не відбував, а фактично був від нього звільнений на підставі ст. 75 КК України.
Вказує і те, що суд необґрунтовано не застосував до засудженого ОСОБА_9 спеціальну норму Закону «Про амністію у 2016 році», яка регулює правовідносини щодо осіб, які вчинили злочин в період іспитового строку, а саме: п. «в» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Посилається на те, що ОСОБА_9 не вчинив знову умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин до закінчення іспитового строку в розумінні п. «в» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», так як він вчинив попередньо злочин середньої тяжкості за ч. 1 ст. 185 КК України, а потім вчинив також злочин середньої тяжкості за ч. 2 ст. 185 КК України, тому є всі підстави щодо застосування відносно ОСОБА_9 даного Закону.
Крім того, злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України, за який ОСОБА_9 засуджений вироком Дарницького районного суду м. Києва від 03.05.2017р. до покарання із застосуванням ст. 71 КК України у виді 2 років позбавлення волі, було вчинено до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» , вчинений злочин не є тяжким чи особливо тяжким, ОСОБА_9 знаходиться під вартою з 06.02.2017р. і станом на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» (07.09.2017р.) відбув більше однієї чверті призначеного судом строку покарання, а тому до нього слід застосувати ст.3 вказаного Закону.
Заслухавши доповідь судді, думку захисника, яка подану апеляційну скаргу підтримала, думку прокурора, який не заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_9 був засуджений вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 05.09.2016 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України він був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 03.05.2017 року ОСОБА_9 засуджено за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. Також, даним вироком засудженому було зараховано строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, а саме з 06.02.2017 року по день набрання вироком законної сили, у відповідності до ст. 72 КК України, а саме з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання з 06.02.2017р., кінець строку 05.10.2018р.
Доводи апеляційної скарги захисника щодо безпідставної відмови у застосуванні до засудженого ОСОБА_9 ст.3 Закону України «Про амністію у 2016 році» є обґрунтованими.
Відповідно до вимог ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016р. №1810, який набрав чинності 07.09.2017р., звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статті 1 цього Закону, засуджених за злочини, що не є тяжкими та особливо тяжкими та не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.
Відповідно до п.п. «а» та «в» ст. 9 вказаного Закону, амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", а також до осіб, які, у тому числі, після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин та до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.
Як вбачається з ухвали суду, відмовляючи в застосуванні щодо ОСОБА_9 Закону України «Про амністію у 2016р.» суд послався на положення п. а) ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», а саме на те, що амністія не застосовується до осіб, які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин.
Разом з тим, суд не звернув уваги на положення п. «в» ст. 9 вказаного Закону, яка є спеціальною нормою і якою слід було керуватися суду, відповідно до якої амністія не застосовується до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову злочин, але за умови, що вказані особи вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_9 будучи засудженим за ч.1 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 75 КК України, тобто за злочин середньої тяжкості, в період іспитового строку знову вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України, який є злочином середньої тяжкості, вказаний злочин не поєднаний з насильством, небезпечним для життя і здоров`я.
Крім того, ОСОБА_9 на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році», тобто станом на 07.09.2017р. фактично відбув покарання терміном 7 місяців, що становить більше однієї чверті призначеного йому строку основного покарання.

Також ОСОБА_9 не підпадає під перелік осіб, визначених ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» щодо яких амністія не застосовується.

За таких обставин засуджений ОСОБА_9 підлягає звільненню від покарання, призначеного вироком Дарницького районного суду м. Києва від 03.05.2017 року на підставі ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому ухвала Ірпінського міського суду Київської області від 21 грудня 2017 року щодо ОСОБА_9 підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 21 грудня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про застосування ст.3 Закону України «Про амністію у 2016 році» щодо засудженого ОСОБА_9 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою ОСОБА_9 звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Дарницького районного суду м. Києва від 03.05.2017 року на підставі ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Судді:

________________ ___________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4