Справа № 503/1195/17
Провадження № 1-кп/503/69/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2017 року Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого- судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима Одеської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000239 від 02.06.2017 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Тарутино Тарутинського району Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 25.11.2008 року за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ст. 395 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
До Кодимського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт та угода про примирення у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

На підставі обвинувального акту судом встановлено, що ОСОБА_3 , 02.06.2017 року, близько 15 години 15 хвилин, знаходячись в приміщенні магазину, розташованого в АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, діючи повторно, з урахуванням обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, шляхом вільного доступу, викрав бувший у використанні мобільний телефон марки "Bravis B501" з флеш картою пам`яті Micro SD ємністю 2 GВ, які знаходились на столі в приміщенні вказаного магазину та належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючій в АДРЕСА_1 . Згідно висновку експерта судової товарознавчої експертизи № 28 Е від 14 червня 2017 року станом на 02.06.2017 року вартість вказаного телефону могла становити 900 гривень, вартість вказаної флеш карти пам`яті - 50 гривень. Таким чином ОСОБА_3 , завдав потерпілій збитків на загальну суму 950 грн.

Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

26 червня 2017 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України.

Відповідно до угоди обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро кається у вчиненому, повністю відшкодував потерпілій матеріальні збитки. Сторони дійшли згоди про призначення обвинуваченому узгодженого покарання у виді 4 років позбавлення волі, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків визначених ст. 76 КК України, а саме, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про примирення розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, дав згоду на застосування узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 також просила затвердити угоду про примирення, вказавши, що наслідки укладення та затвердження угоди їй зрозумілі.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні вказав, що угода про примирення була укладена в його присутності, при укладенні угоди були дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно з пунктом першим частини третьої статті 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнав себе винним, є злочином середньої тяжкості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, передбаченої ч. 2 ст. 185 КК України, встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Щодо обвинуваченого обирався запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Сторони погодились на залишення обвинуваченому даного запобіжного заходу до набрання вироком чинності, а тому суд вважає за доцільне залишити ОСОБА_3 вказаний запобіжний захід до набрання вироком чинності.

Процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 790 грн. 96 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Речовими доказами слід розпорядитися у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 369, 370-374, 469, 472 - 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 26 червня 2017 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 26 червня 2017 року покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього, у відповідності до ст. 76 КК України, обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком чинності залишити особисте зобов`язання, поклавши на нього обов`язок повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи, в сумі 790 (сімсот дев`яносто) грн. 96 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кодимського районного суду Одеської області від 14.06.2017 року на мобільний телефон "Bravis B501", флеш карту пам`яті MicroSD об`ємом 2Gb та товарний чек.

Речові докази: - мобільний телефон "Bravis B501" та бувшу у використанні флеш карту пам`яті MicroSD об`ємом 2Gb, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Кодимського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області повернути власнику ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між потерпілим та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником виключно з таких підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим виключно з таких підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України.

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1