Справа №585/2149/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/704/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 липня 2017 року, якою в задоволенні клопотання ОСОБА_6 відмовлено,

з участю прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

засудженого ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду звернувся засуджений ОСОБА_6 з апеляційною скаргою в якій просить суд:

- скасувати ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 липня 2017 року, у зв`язку з істотним порушенням КПК України;

- матеріали справи направити на новий судовий розгляд, в іншому складі суду зі стадії відкриття провадження.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 липня 2017 року в задоволені клопотання засудженого ОСОБА_6 про звільнення його з місць позбавлення волі на підставі Резолюції Парламенту Європейського Союзу було відмовлено.

Рішення судді мотивовано тим, що:

- оскільки засуджений згідно матеріалів особової справи (т. 2, а.п. 1) відбуває покарання у Замковій ВК в Хмельницькій області (№ 58), а клопотання стосується звільнення від покарання, тобто питання передбаченого п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, тому вказане клопотання має розглядатися судом відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, тобто місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок;

- зміна підсудності таких клопотань не передбачена, тому в задоволенні клопотання має бути відмовлено, оскільки останнє не підсудне даному суду.

Вимоги поданої апеляційної скарги засуджений ОСОБА_6 обґрунтовує тим, що:

- строк на апеляційне оскарження не пропустив, так як ухвалу суду від 06 липня 2017 року отримав 06 липня 2017 року;

- судове рішення є не обґрунтоване та належним чином не вмотивоване, оскільки воно постановлено без з`ясування об`єктивних обставин справи та не підтверджене доказами, дослідженими в судовому засіданні;

- судом безпідставно прийнято до уваги не обґрунтоване прокурорське заперечення, яке б не мало братися до уваги;

- суд зобов`язаний був направити клопотання за підсудністю до того суду, якому вказане клопотання підсудне.

Заслухавши доповідь головуючого судді, вислухавши думки засудженого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу засудженого з мотивів наведених в ній, прокурора який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого і вважав судове рішення є законним і обґрунтованим, перевіривши надані матеріали та обговоривши апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від відбування покарання на підставі Резолюції Парламенту Європейського Союзу.

Суд першої інстанції не розглядаючи клопотання по суті зазначив, що питання передбачені п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків, має розглядати суд визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, зокрема, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України. Положеннями п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, зокрема, у разі необхідності вирішення питань, п. 13 частини першої статті 537 цього Кодексу. Таким чином, суд першої інстанції зробив висновок, що вказаними статтями КПК України чітко визначено перелік місцевих судів, до повноважень яких входить вирішення питань пов`язаних із виконанням вироку, однак Роменський міськрайонний суд Сумської області не відноситься до такого суду.

Доводи засудженого ОСОБА_6 стосовно того, що ним не було допущено пропущення строку на апеляційне оскарження є слушними. З журналу судового засідання від 06 липня 2017 року (а.п. 23 - 24) вбачається, що засуджений ОСОБА_6 був присутній у судовому засіданні та під час проголошення судового рішення. Копію судового рішення отримав в день його постановлення, тобто 06 липня 2017 року, що підтверджується розпискою (а.п. 27). Відповідно до супровідного листа СІЗО (а.п. 31) засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу до адміністрації установи 10 липня 2017 року, тобто в межах строків на апеляційне оскарження передбачених п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України протягом семи днів з дня її проголошення. Тому, строк на апеляційне оскарження не був пропущений.

Доводи апеляційної скарги засудженого про не вмотивованість судового рішення та необґрунтованість не заслуговують на увагу, оскільки апелянт не зазначив в чому саме полягає не обґрунтованість та невмотивованість судового рішення. Крім того, суд першої інстанції під час прийняття рішення зроблено посилання на конкретний доказ - довідку з особової справи (т. 2, а.п. 1), яка підтверджує, що засуджений відбуває покарання у Замковій ВК в Хмельницькій області (№ 58). Також, судом на підставі вище зазначеного доказу та матеріалів кримінального провадження зроблено було висновок про непідсудність вказаного клопотання Роменському міськрайонному суду Сумської області.

Докази на спростування висновку суду про непідсудність вказаного клопотання засудженим не було надано. З урахуванням наведеного, судове рішення вважати не обґрунтованим та не мотивованим, в цій частині не можна.

Твердження апеляційної скарги про безпідставність прийняття до уваги не обґрунтованого прокурорського заперечення не є таким, що ґрунтуються на вимогах закону, оскільки прокурор відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України є стороною кримінального провадження з боку обвинувачення, а відповідно до ч. 1 ст. 329 КПК України сторони кримінального провадження допитують свідків та заявляють клопотання, подають заперечення. Таким чином, прокурор висловлюючи своє заперечення в судовому засіданні діяв відповідно до вимог КПК України та реалізовував надані йому процесуальним законом повноваження, тому суд першої інстанції діючи в межах визначених КПК України зобов`язаний був з`ясувати позицію прокурора з приводу досліджуваного питання, тим самим заслухавши його заперечення.

Доводи апеляційної скарги засудженого з приводу обов`язку суду направити клопотання за підсудністю до того суду, якому вказане клопотання підсудне є таким, що не ґрунтується на нормах закону, оскільки положеннями ч. 1 ст. 34 КПК України передбачено, що кримінальне провадження може бути передано на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що клопотання ОСОБА_6 надійшло до суду 13 червня 2017 року (а.п. 1) та ухвалою судді від 14 липня 2017 року (а.п. 7) призначено до судового засідання на 13 год. 30 хв. 20 червня 2017 року. 20 червня 2017 року розгляд справи відкладено було на 11 год. 30 хв. 06 липня 2017 року, у зв`язку з неявкою захисника ОСОБА_8 та не отриманням судом матеріалів особової справи на засудженого, що вбачається з журналу судового засідання (а.п. 13). 03 липня 2017 року ДУ «Сумський слідчий ізолятор» направив суду особову справу на засудженого ОСОБА_6 в 7 томах, де містилася інформація про місце відбування покарання засудженим. Таким чином, суду першої інстанції стало відомо, що засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання в Замковій ВК в Хмельницькій області (№ 58) вже після отримання особової справи та початку судового розгляду, тому законних підстав для направлення вказаних матеріалів, на підставі ст. 34 КПК України, за підсудністю на розгляд іншого суду, у Роменському міськрайонному суді Сумської області не було.

Крім цього, у порядку передбаченому ч. 2 ст. 34 КПК України клопотання від сторін про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого не надходило і сам суддя не має повноважень голови суду для звернення з відповідним поданням. З урахуванням зазначеного, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтовано, оскільки суд першої інстанції під час судового засідання встановивши, що клопотання засудженого ОСОБА_6 має розглядатися судом за місцем відбування покарання, тобто за місцем знаходження Замкової ВК в Хмельницькій області (№ 58) обґрунтовано не розглянув клопотання по суті і прийняв рішення передбачене розділом VIII виконання судових рішень та статтею 539 КПК України, а саме про відмову в задоволенні клопотання засудженого, з вказаних підстав.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 липня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про звільнення його з місць позбавлення волі на підставі Резолюції Парламенту Є європейського Союзу залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно суддя

Апеляційного суду

Сумської області ОСОБА_9