Постанова Іменем України

10 квітня 2018 р.

м. Київ
справа № 405/7663/15-к

провадження № 51-1420км18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 04 серпня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0008124, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 травня 2016 року ОСОБА_6 засуджено за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Ухвалено строк попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні рахувати з 31 серпня 2015 року і до моменту набрання вироком законної сили зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_6 з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в сумі 6 521,88 грн.
Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 04 серпня 2016 року вирок залишено без змін.
За вироком суду ОСОБА_6 засуджений за умисне вбивство з корисливих мотивів за таких обставин.
30 серпня 2015 року приблизно о 12.00 год ОСОБА_6 з метою умисного позбавлення життя і заволодіння майном, маючи при собі молоток, прибув до домоволодіння ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 . Після спілкування з ОСОБА_8 засуджений наніс їй молотком близько 5 ударів в область голови, від яких остання втратила свідомість, та заволодів золотими виробами потерпілої та грошовими коштами у сумі 70 грн.

Почувши, що ОСОБА_8 ще жива, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_8 , наніс останній один удар кухонним ножем в область спини та близько 6 ударів в область голови, спричинивши тілесні ушкодження, від яких потерпіла померла на місці.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі із доповненням засуджений ОСОБА_6 ставить вимогу про скасування судових рішень відносно нього та призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Посилається на неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що у вироку судом не наведено достатніх доказів на підтвердження його причетності до інкримінованих кримінальних правопорушень. Вказує, що суд не надав належної оцінки доказам та обґрунтував обвинувачення доказами, які є недопустими. Звертає увагу, що висновок експертизи № 755 від 19 жовтня 2015 року не був відкритий стороні захисту, що є порушенням права засудженого на захист. Вважає, що наявність корисливого мотиву є припущенням суду. Стверджує, що апеляційний суд не дав відповідей на всі доводи апеляційної скарги, не дослідив докази у кримінальному провадженні та не мотивував свого рішення належним чином.
Позиції учасників судового провадження
У судовому засіданні засуджений і захисник підтримали касаційну скаргу та вважали, що судові рішення підлягають скасуванню, а кримінальне провадження призначенню на новий розгляд в суді першої інстанції.
Прокурор заперечила проти задоволення касаційної скарги засудженого та просила залишити судові рішення без змін.

Мотиви Суду
Згідно з положеннями ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Статтею 433 КПК України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому наділений повноваженнями лише щодо перевірки правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно зі ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого.
Тому суд касаційної інстанції не перевіряє судові рішення в частині неповноти судового розгляду, а також невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
Натомість зазначені обставини були предметом перевірки суду апеляційної інстанції.
Як видно з матеріалів кримінального провадження доводи касаційної скарги засудженого ОСОБА_6 відносно необгрунтованості його засудження аналогічні доводам, на які він та його захисник ОСОБА_7 посилалися в своїх апеляційних скаргах.

Спростовуючи доводи апеляційних скарг засудженого та захисника щодо недоведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, апеляційний суд навів докладні мотиви прийнятого рішення і не встановив істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду першої інстанції повно і всебічно розглянути справу та дати правильну юридичну оцінку злочинним діям ОСОБА_6 .

Погоджуючись з висновками місцевого суду, суд апеляційної інстанції в ухвалі зазначив, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні умисного вбивства з корисливих мотивів підтверджено показаннями свідків ОСОБА_9 , який пояснив, що у день вбивства ОСОБА_8 бачив засудженого у неї вдома, повідомив, що потерпіла мала золоті прикраси; даними протоколів пред`явлення особи для впізнання, під час якого свідок ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_6 як особу, яку напередодні бачив у будинку потерпілої; висновком судово-дактилоскопічною експертизи №348 від 15.09.2015 року, згідно з яким на речах, вилучених у будинку ОСОБА_8 , виявлені сліди пальців рук ОСОБА_6 ; даними протоколу огляду місця події від 31.08.2015 року, під час якого в присутності понятих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 було проведено огляд квартири за місцем проживання ОСОБА_6 , де було виявлено та вилучено джинси, футболку чорного кольору та чоловічі кросівки чорного кольору; висновками судово-медичних експертиз № № 741, 742, 743 від 06.10.2015 року про наявність на речах, вилучених за місцем проживання ОСОБА_6 , слідів крові людини; висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № 904 від 19.11.2015 року, відповідно до якого, кров на вищевказаних речах підозрюваного ОСОБА_6 походить від потерпілої ОСОБА_8 ; протоколом огляду предметів - CD-R диску із відеозаписом від 30.08.2015 року з камер спостереження в приміщенні АТБ-Маркет за адресою: м. Кіровоград, вул. Полтавська, 60, на якому видно, що 30.08.2015 року приблизно з 10 год.42 хв. по 10 год. 46 хв. ОСОБА_6 , одягнутий у чорну футболку поло, темні джинси та чорні кросівки, прийшов до магазину з молотком та книгами, які залишив у камері схову, купив рулет та пакет, в який склав рулет, книги та молоток, і пішов з магазину; копіями договорів застави від 30.08.2015 року та 31.08.2015 року, згідно з якими ОСОБА_6 заклав золоті вироби у ПТ «Ломбард-скарбниця»; даними протоколу огляду трупа ОСОБА_8 від 31.08.2015 року, під час якого на трупі виявлені тілесні ушкодження та вилучено зразки крові, відбитки пальців рук та одяг, які оглянуто відповідно до протоколу огляду предметів та приєднано до кримінального як речові докази; висновком експерта № 781 від 22.10.2015 року про наявність на трупі ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, їх локалізацію, механізм заподіяння, час смерті потерпілої ОСОБА_8 ; висновком експерта № 781/1 від 26.10.2015 року, відповідно до якого сукупність тілесних ушкоджень, виявлених на трупі ОСОБА_8 , була заподіяна в результаті не менше шести впливів колючо-ріжучим предметом та не менше п`яти тупих травмуючих в праву потилично-скроневу ділянку голови, не менше трьох впливів ріжучим предметом в область шиї справа, не менше одного колючо-ріжучої дії в область спини, не менше одного тупого травмуючого впливу в область обличчя зліва і не менше одного тупого травмуючого впливу в області лівого коліна; причиною смерті ОСОБА_8 є відкрита черепно-мозкова травма з багатоуламковими переломами кісток зводу черепа, розмноженням і забоями речовини головного мозку, з пошкодженням потиличної долі правої півкулі як результат неодноразових тупих травмуючих впливів і одноразового колючо-ріжучої дії в область голови постраждалої; зіставлення даних, отриманих при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 і слідчого експерименту від 01 вересня 2015 року не виключає можливості утворення ушкоджень за обставинах, зазначених підозрюваним ОСОБА_6 ; висновком експерта № 200 від 05.11.2015 року відносно механізму заподіяння виявлених на трупі ОСОБА_8 тілесних ушкоджень та знаряддя, якими їх спричинено; поясненнями в судовому засіданні експерта-криміналіста ОСОБА_13 з приводу висновків № № 781, 200; висновком експерта № 1380-81 від 15.09.2015 року про виявлення при огляді трупа ОСОБА_8 забою головного мозку, субарахноідального крововиливу, морфологічних ознак шокової реакції; даними протоколу слідчого експерименту від 01.09.2015 року та відеозаписом цієї слідчої дії, який було переглянуто в судовому засіданні, з якого видно, що ОСОБА_6 , знаходячись в будинку ОСОБА_8 в присутності двох понятих та захисника детально пояснив про обставини вчиненого ним вбивства, сукупністю інших доказів.
Провівши судовий розгляд відповідно до обвинувального акта в межах висунутого обвинувачення, безпосередньо дослідивши докази, надавши їм належну оцінку, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні умисного вбивства з корисливих мотивів за обставин, які виклав у вироку. Таким чином, судом досліджено всі обставини, які могли мати значення для справи.
Доводи про те, що в основу вироку покладено недопустимі докази, є необгрунтованими, оскільки не підтверджуються матеріалами кримінального провадження.
Фактичні дані, зафіксовані у протоколі огляду місця події від 31.08.2015 року, правильно визнані судом допустимим доказом та покладені в основу обвинувачення засудженого. З матеріалів кримінального провадження видно, що огляд місця проживання ОСОБА_6 , а саме квартири за адресою: АДРЕСА_3 було проведено в присутності понятих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , під час якого було виявлено та вилучено джинси, футболку чорного кольору та чоловічі кросівки чорного кольору, ці речі були запаковані в окремі пакети, які підписали поняті. Про проведені дії був складений відповідний протокол, який також був підписаний понятими. Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 були допитані в судовому засіданні і вони надали свої пояснення з приводу обставин проведення слідчої дії.
Немає підстав вважати недопустимим доказом і дані, що містить висновок судової молекулярно-генетичної експертизи № 904 від 19.11.2015 року про походження крові, виявленої на речах ОСОБА_6 від потерпілої ОСОБА_8 у зв`язку з тим, що висновок експертизи НДЕКЦ при МВС України в Миколаївській області № 755 від 19.10.2015 року не було відкрито стороні захисту. Адже висновок експертизи № 755 від 19.10.2015 року не був покладений в основу обвинувачення. Висновок експерта судової молекулярно-генетичної експертизи № 904 від 19.11.2015 року є науково обґрунтованим, експертиза проведена спеціалістом високої кваліфікації і з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, він був досліджений в судовому засіданні та належно оцінений судом.
Посилання в касаційній скарзі на те, що наявність у ОСОБА_6 корисливого мотиву є лише припущенням суду, є непереконливим, оскільки на підставі досліджених доказів судом достовірно було встановлено, що ОСОБА_6 вчинив вбивство ОСОБА_8 саме з метою заволодіти її майном.
Таким чином, суд правильно встановив обставини вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення та виклав їх у вироку. Дії засудженого правильно кваліфіковані за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.
Частина 2 ст.17 КПК України передбачає ,що винуватість особи має бути доведена поза розумним сумнівом.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Маснєв проти України» «стандарт доведення, який вимагається для цілей Конвенції, - це доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), від 18 січня 1978 року, п. 161, Series A, № 25). Якщо у справі на національному рівні було здійснено провадження, Суд не може підміняти оцінку фактів, зроблену національними судами, своєю власною, і, за загальним правилом, саме ці суди повинні здійснювати оцінку поданих їм доказів (див. рішення у справі «Клаас проти Німеччини» (Klaas v. Germany), від 22 вересня 1993 року, п. 29, Series А, № 269)».
На думку колегії суддів, у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 цей стандарт доведення винуватості дотримано. Адже всі досліджені судом першої інстанції докази у їх сукупності переконливо спростовують доводи засудженого про його невинуватість та не викликають розумних сумнівів у тому, що мало місце кримінальне правопорушення і воно було вчинено саме ОСОБА_6 за обставин, встановлених судом.
Зазначене у вироку формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним, відповідає диспозиції норми кримінального закону, якою встановлено кримінальну відповідальність за вчинені засудженим дії. Вирок суду є законним, обґрунтованим та за своїм змістом відповідає вимогам ст. 374 КПК України.

При перегляді справи в апеляційному порядку, апеляційним судом належним чином перевірені доводи, які були зазначені в апеляційних скаргах засудженого та захисника, та прийнято рішення з наведенням докладних підстав в ухвалі, яка відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність, які б впливали на обгрунтованість судових рішень щодо ОСОБА_6 , судами першої та апеляційної інстанції у кримінальному провадженні допущено не було.
Керуючись ст. ст. 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, п. п. 11, 15 розділу XI «Перехідні положення» КПК України та § 3 Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», Верховний Суд
ухвалив:
Вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 04 серпня 2016 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3