справа № 489/2139/18
кримінальне провадження
№1-кс/489/673/18
УХВАЛА
Іменем України
17 квітня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

слідчого ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 про арешт майна
встановив:
Слідчим відділом Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001516 від 15.04.2018, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 14.04.2018 приблизно о 23:00 год. машиніст локомотивного депо «Миколаїв» ОСОБА_4 , знаходячись по вул. Херсонське шосе, 100 в м. Миколаєві, шляхом вільного доступу намагався таємно викрасти дизельне паливо, однак не завершив свій злочинний намір з причин, що не залежали від його волі, будучи затриманим працівниками охорони.

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в ході огляду території ст. «Миколаїв», а саме: пластмасові каністри по 10 л об`ємом кожна у кількості 3 штуки, заповнених рідиною з ароматом схожим на дизельне паливо, пластмасові каністри по 20 л об`ємом кожна у кількості 3 штуки, заповнених рідиною з ароматом схожим на дизельне паливо, які належать ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовує тим, що у слідства є достатні підстави вважати, що вилучені речі містять на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, є речовими доказами у кримінальному провадженні та підлягатимуть експертизі, а тому існує необхідність в їх арешті.

Вислухавши пояснення слідчого, дослідивши надані матеріали, вважаю клопотання таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи сукупність розумних підозр вважати,що вказані у клопотанні речі були знаряддям скоєння злочину, зберегли на собі сліди скоєння злочину, можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні шляхом проведення відповідних експертиз, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, та відсутність наслідків арешту майна для підозрюваного або інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст. 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя -

постановив:
Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході огляду території ст. «Миколаїв», а саме: пластмасові каністри по 10 л об`ємом кожна у кількості 3 штуки, заповнених рідиною з ароматом схожим на дизельне паливо, пластмасові каністри по 20 л об`ємом кожна у кількості 3 штуки, заповнених рідиною з ароматом схожим на дизельне паливо, які належать ОСОБА_4 , з тимчасовим позбавленням можливості відчужувати, користуватись та розпоряджатись вказаними майном до скасування арешту майна у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Роз`яснити, що на підставі ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим та може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1