Справа № 492/202/18
ВИРОК
Іменем України
21 лютого 2018 року м. Арциз
Арцизький районний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши в місті Арцизі Одеської області у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження на підставі угоди про примирення за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Роща Арцизького району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України судимостей не має, -
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, -
встановив:
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 23 грудня 2017 року, приблизно о 22 годині, більш точний час встановити не представилося можливим, знаходячись на території ТОВ «Арцизький дослідно-експериментальний ливарно-металевий завод», розташований по вул. Ливарників,1 в м. Арциз Одеської області, шляхом вільного доступу, умисно, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, таємно заволодів вже заздалегідь підготовленими для крадіжки металевими кутами, довжиною по 1 м/п розмірами 63х63 см, 70х70х см, 80х80 см, загальною вагою 150 кілограм та вартістю 6,50 грн. за один кілограм лому чорного металу (металобрухту), станом на грудень 2017 року загальною вартістю 975,00 грн., відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 18-338/32 від 05.02.2018 року, які належать на праві приватної власності потерпілому ОСОБА_5 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

ОСОБА_4 також обвинувачується в тому, що 26 грудня 2017 року, у вечірній час доби, більш точний час встановити не представилося можливим, знаходячись на території ТОВ «Арцизький дослідно-експериментальний ливарно-металевий завод», розташований по вул. Ливарників,1 в м. Арциз Одеської області, шляхом вільного доступу, умисно, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, повторно, таємно заволодів вже заздалегідь підготовленими для крадіжки металевими кутами, довжиною по 1 м/п розмірами 63х63 см, 70х70х см, 80х80 см, загальною вагою 150 кілограм та вартістю 6,50 грн. за один кілограм лому чорного металу (металобрухту), станом на грудень 2017 року загальною вартістю 975,00 грн., відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 18-338/32 від 05.02.2018 року, які належать на праві приватної власності потерпілому ОСОБА_5 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим у вчиненні зазначених злочинів, щиро розкаявся в їх вчиненні та вибачився перед потерпілим та дав суду показання про обставини злочинів, які повністю співпадають з обставинами, які викладені у обвинувальному акті.
Потерпілий ОСОБА_5 повністю підтвердив обставини злочину, які повідомив суду обвинувачений.
За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 своїми діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), та кваліфікує ці дії за першим епізодом від 23 грудня 2017 року ч. 1 ст. 185 КК України. За другим епізодом від 26 грудня 2017 року дії ОСОБА_4 кваліфікуються судом за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

14 лютого 2018 року між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України, та разом з обвинувальним актом направлена до суду.
Згідно вказаної угоди підозрюваний ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, істотних для даних кримінальних проваджень обставин, а також остаточного покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у вигляді трьох років позбавлення волі із звільненням його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України, які згідно ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості. Судом також встановлено, що санкцією ч. 1 ст. 185 КК України передбачене покарання, у тому числі, у вигляді позбавлення волі строком до трьох років, санкцією ч. 2 ст. 185 КК України передбачене покарання, у тому числі, у вигляді позбавлення волі строком до п`яти років.
При цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, порядок та умови звільнення від його відбування, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпілий ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання обвинуваченим своєї вини.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні погодився на призначення узгодженої ним та потерпілим міри та виду покарання. Характер взятих ОСОБА_4 на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.
Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженої сторонами виду та міри остаточного покарання у вигляді трьох років позбавлення волі із звільненням його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Враховуючи відсутність ризиків, передбачених ст.ст. 177, 178 КПК України, суд не вбачає підстав для обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Суд також вважає за необхідне в силу ст.ст. 124, 126 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів по кримінальному провадженню для проведення товарознавчої експертизи у розмірі 2 145,00 гривень.
Судом не вирішується питання про речові докази у справі в силу ч. 9 ст. 100 КПК України, яка відповідно передбачає, що питання про долю речових доказів і документів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження в тому випадку, якщо такі речові докази або документи були надані суду, а в даному випадку сторонами кримінального провадження речові докази суду не надавались, у зв`язку з чим у суду відсутні правові підстави для вирішення питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374, 475 КПК України, суд -
ухвалив:
Затвердити угоду про примирення від 14 лютого 2018 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання:
- за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на один рік;
- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк на один рік шість місяців, який обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 21 лютого 2018 року.

В силу ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів по кримінальному провадженню у розмірі 2 145,00 грн. (дві тисячі сто сорок п`ять гривень 00 коп.).
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СУДДЯ
Арцизького районного суду ОСОБА_1
Одеської області