Справа № 367/4516/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1132/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 41 17.10.2017

УХВАЛА
Іменем України
17 жовтня 2017 року м. Київ.
Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю: прокурора ОСОБА_6
представника БВК №85 (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7
засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні із застосуванням відеоконференції з Бучанською виправною колонією № 85 апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 17 серпня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про звільнення його від відбуття покарання як такого, що захворів на тяжку хворобу, -

в с т а н о в и л а:
До Ірпінського міського суду Київської області звернувся засуджений ОСОБА_8 з заявою про його звільнення від відбуття покарання, як такого, що захворів на тяжку хворобу, мотивуючи тим, що він має тяжкі захворювання, які перешкоджають відбуванню призначеного йому покарання.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 17 серпня 2017 року в задоволенні зазначеної заяви відмовлено.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_8 засуджений 16.09.2014 року Менським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 29.03.2016 року засудженому зараховано строк попереднього ув`язнення в період з 17.02.2014 року по 21.03.2015 року та з 07.08.2015 року по 17.09.2015 року. Початок строку покарання 17.02.2014 року, кінець строку покарання 01.12.2018 року.

Під час відбування покарання в Бучанській виправній колонії, ОСОБА_8 порушень вимог режиму тримання не допускав, стягнень та заохочень не має, знаходився на лікуванні в онкологічному відділенні міжобласної лікарні при Львівському СІЗО з 11.03.2017 року по 09.04.2017 року, а з 04.07.2017 року поступив в терапевтичне відділення багатопрофільної лікарні при ДУ «Бучанська ВК №85» з медичної частини БВК-85 з діагнозом: новоутворення язика; лейкоплакія важкого ступеню; хронічний гастродуоденіт; хронічний гепатит змішаного ґенезу (токсичний + HCV) в стадії ремісії; жовчокам`яна хвороба; кила стравохідного отвору діафрагми; ішемічна хвороба серця: стенокардія напруги ІІ ф.к.; гіпертонічна хвороба ІІ ст. СН І. ст. 2, ризик високий, гіпертонія лівого шлуночку; серцева недостатність І ст.; залишкові зміни перенесенго туберкульозу легень у вигляді поодиноких кальцинатів верхніх часток обох легень, категорія 5.1 легенева недостатність І ст.

Згідно висновку лікарсько-консультативної комісії від 11.08.2017 року, діагноз, який має ОСОБА_8 не підпадає під Перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, а тому заява ОСОБА_8 про його звільнення від відбування покарання у зв`язку з тяжкою хворобою задоволенню не підлягає.

В апеляційній скарзі засуджений зазначає, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою, а висновки, викладені в ній, не відповідають фактичним обставинам справи, а тому він просить її скасувати.

На думку апелянта, висновки суду першої інстанції про те, що він не підлягає звільненню від покарання за хворобою, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки суду не було надано належних медичних матеріалів з зазначенням хронічних захворювань, які несумісні з життям та суттєво перешкоджають фізичному і психологічному стану здоров`я, подальшому відбуванню покарання і потребують належного медичного лікування.

Також засуджений в апеляційній скарзі посилається на те, що під час розгляду його заяви, в судовому засіданні не був присутній компетентний медичний працівник, що на його думку має суттєве значення для висновків суду.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, думку засудженого, який апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив задовольнити; прокурора та представника БВК №85, які проти апеляційної скарги заперечували та просили відмовити в її задоволенні, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до положень ч.2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину захворіла на тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд повинен врахувати тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання та інші обставини справи.

Згідно вимог ст. ст. 537, 539 КПК України під час виконання вироків, за клопотанням прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках встановлених законом суд має право вирішувати питання про звільнення засудженого від покарання за хворобою.

Виявлення захворювань, які можуть бути підставою для звільнення засуджених покладається на спеціальні лікарські комісії, які створюються при лікарняних закладах Державної пенітенціарної служби України. У разі виникнення таких захворювань, що потребують спеціальних і складних засобів обстеження, діагнози встановлюються комісією з обов`язковим залученням фахівців відповідного профілю установ органів охорони здоров`я.

Захворювання на тяжку хворобу є підставою для звільнення особи від покарання або від подальшого його відбування лише у випадках, якщо ця хвороба не лише за своєю тяжкістю, а й за характером перешкоджає відбуванню покарання, тобто коли подальше відбування покарання загрожує життю особи або може призвести до серйозного погіршення стану здоров`я чи інших тяжких наслідків.

Крім того, вирішуючи питання про звільнення від подальшого відбування покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, суд має враховувати не тільки висновок лікарської комісії, а й тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухилявся він від призначеного лікування, тривалість відбуття покарання.

Як вбачається з матеріалів клопотання, згідно висновку лікарсько-консультативної комісії від 11.08.2017 року, діагноз, який має ОСОБА_8 не підпадає під Перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання (а.с. 14).

Під час розгляду клопотання засудженого в суді першої інстанції, лікар при ДУ «БВК-85» пояснив, що хвороби, які згідно діагнозу має засуджений ОСОБА_8 , не перешкоджають відбувати йому покарання, а сам діагноз не підпадає під Перелік захворювань, які є підставою для звільнення засудженого від подальшого відбування покарання.

Вказані пояснення підтвердив представник БВК № 85 під час апеляційного розгляду.

Суд першої інстанції, врахувавши, що ОСОБА_8 засуджено 16.09.2014 року Менським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 29.03.2016 року засудженому зараховано строк попереднього ув`язнення в період з 17.02.2014 року по 21.03.2015 року та з 07.08.2015 року по 17.09.2015 року, початок строку покарання становить з 17.02.2014 року, а кінець строку покарання 01.12.2018 року, під час відбування покарання в Бучанській виправній колонії, ОСОБА_8 порушень вимог режиму тримання не допускав, стягнень та заохочень не має, згідно висновку ЛКК від 11.08.2017 року, діагноз, який має ОСОБА_8 не підпадає під Перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання та надавши належну оцінку зазначеним обставинам прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні клопотання засудженого про його звільнення від відбуття покарання, як такого, що захворів на тяжку хворобу та мотивував своє рішення в ухвалі суду.

З даним висновком колегія суддів погоджується та вважає, що ухвала Ірпінського міського суду Київської області від 17.08.2017 року є законною, обгрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги не має.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів;-

у х в а л и л а :
Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 17 серпня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про його звільнення від відбуття покарання як такого, що захворів на тяжку хворобу - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ /підпис/ ОСОБА_2
/підпис/ ОСОБА_3
/підпис/ ОСОБА_4