Справа № 354/418/16-к
Провадження № 11-кп/779/376/2017
Категорія ст.125 ч.2 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2017 року м. Івано-Франківськ
Апеляційний суд Івано-Франківської області, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ в складі :

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

представника потерпілого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000123 за апеляційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, ОСОБА_12 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Надвірнянського районного суду Івано Франківської області від 13 червня 2017 року, відносно ОСОБА_8 за ст. 125 ч.2 КК України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Делятин, Надвірнянського району Івано Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого по тимчасових заробітках, одруженого, з повною загальною середньою освітою, на утриманні немає нікого, раніше не судимого,-

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, ОСОБА_12 не оспорюючи правильність кваліфікації дій та доведеності вини обвинуваченого, вважає вирок Надвірнянського районного суду від 13.06.2017 року незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Зазначає, що суд першої інстанції в повній мірі не врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його ставлення до вчиненого діяння, обставини за яких вчинено злочин. Просить вирок Надвірнянського районного суду від 13.06.2017 року щодо ОСОБА_8 за ст. 125 ч.2 КК України скасувати з підстав невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України та призначити покарання у вигляді 240 годин громадських робіт.

Обвинувачений ОСОБА_8 в поданій апеляційній скарзі вважає, що вирок Надвірнянського районного суду від 13.06.2017 року є незаконним та таким, що підлягає до скасування у зв`язку із тим, що судом було допущено неповноту судового розгляду, а висновки суду викладенні у судовому рішенні не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Вказує, що окрім нього, ОСОБА_10 наносив також удари вилами ОСОБА_13 тому суд зобов`язаний був встановити, внаслідок чого ОСОБА_10 отримав легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Окрім цього, зазначає що цивільний позов не визнає у зв`язку із відсутністю в його діях складу злочину передбаченого ст. 125 ч.2 КК України.

Просить вирок Надвірнянського районного суду від 13.06.2017 року скасувати з підстав неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду викладених в судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження. Ухвалити новий вирок, яким його ОСОБА_8 визнати невинним і виправдати за відсутністю в його діях складу злочину передбаченого ст. 125 ч.2 КК України.

Потерпілий ОСОБА_10 подав заперечення на апеляційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, ОСОБА_12 та обвинуваченого ОСОБА_8 , вважає вирок Надвірнянського районного суду від 13.06.2017 року законним, обґрунтованим та справедливим, оскільки відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, які ґрунтуються на достовірних доказах, досліджених безпосередньо під час судового розгляду. Просить апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Надвірнянського районного суду від 13.06.2017 року залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України та призначено йому покарання - сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян , що становить 1700 (тисячу сімсот) гривень штрафу.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_8 про відшкодування 2019 грн.59 коп. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 - 682 грн.05 коп. матеріальної шкоди та 3000 грн. заподіяної злочином моральної шкоди, всього - 3682 грн.05 коп.

В решті вимог позову - відмовлено.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_10 легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я за наступних обставин.

02.07.2015 року приблизно о 15 год. 30 хв. в м. Яремче по вул. Кармелюка між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт на ґрунті неприязних відносин. В ході конфлікту ОСОБА_8 діючи умисно, усвідомлюючи протиправність і суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, наніс близько 32-34 ударів батогом по різних частинах тіла ОСОБА_10 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді забою з травматичним набряком м`яких тканин та забійною раною в ділянці тильної поверхні правої кисті, забою м`яких тканин з травматичним набряком синцем та садном в потиличній ділянці справа, садна в надбрівній ділянці справа, синця в ділянці правого плеча, садна в ділянках правого плечового та правого променево-зап`ястного суглобів, подряпини в ділянці правого передпліччя, синця в ділянках лівого плеча та лівого передпліччя, садна в ділянці лівого передпліччя, садна в ділянці передньої поверхні грудної клітки справа, садна в ділянці задньої поверхні грудної клітки зліва, садна в ділянці передньої черевної стійки справа, синця та садна в клубовій ділянці справа, подряпини в ділянці правого стегна, садна в ділянках правої гомілки, правого колінного суглоба, синця в ділянці лівого колінного суглоба, садна в ділянці лівої гомілки.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №704/454-Д від 27.10.2015 року забійна рана із забоєм та набряком м`яких тканин в ділянці тильної поверхні правої кисті відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, решта тілесних ушкоджень відносяться до легких.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , які підтримали подану апеляційні скарги, думку прокурора, який відмовився від поданої апеляційної скарги та просив залишити вирок суду першої інстанції без змін, потерпілого ОСОБА_10 та його представник ОСОБА_11 , які заперечили з приводу поданої апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вирок суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Під час апеляційного розгляду прокурор ОСОБА_7 подав заяву від прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, ОСОБА_12 від 04.10.2017 року, із змісту якої вбачається, що він на підставі ст. 403 КПК України відмовляється від поданої ним апеляційної скарги на вирок Надвірнянського районного суду від 13 червня 2017 року стосовно ОСОБА_8 .

Подана прокурором ОСОБА_12 заява про відмову від апеляційної скарги не суперечить вимогам ст. 403 ч.1 КПК України згідно якої особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду.

Вирок суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 370 КПК України, тобто є законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження і його висновок про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України підтверджується наведеними у вироку доказами, що ґрунтуються на всебічному, повному і безпосередньому дослідженні всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, яким дана належна правова оцінка.

Доводи обвинуваченого з приводу того, що в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки суд першої інстанції беручи до уваги показання потерпілого ОСОБА_10 , та свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ОСОБА_18 , обґрунтовано прийняв їх як докази винуватості обвинуваченого, і після безпосереднього дослідження, давши їм належну правову оцінку, прийшов до правильного висновку, що дії ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ст. 125 ч.2 КК України.

Також, посилання обвинуваченого на те, що суд визнаючи допустимими доказами висновок експерта № 454 від 3-21.07.2015 року та висновок експерта № 704/454 від 02-27.10.2015 року не надав їм належної оцінки та не з`ясував в наслідок чого саме потерпілий отримав легкі тілесні ушкодження , оскільки окрім нього ОСОБА_10 удари вилами наносив ОСОБА_13 , на думку колегії суддів є безпідставними так, як вбачається з вироку від 13.06.2017 року (а.с. 216-218) дані твердження обвинуваченого не знайшли свого підтвердження в суді першої інстанції та повністю спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , які не підтверджують факт нанесення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , а чітко вказують на обвинуваченого ОСОБА_8 .

Окрім цього, згідно даних висновків експерта № 454 від 3-21.07.2015 року та № 704/454 від 02-27.10.2015 року, вказані вище тілесні ушкодження могли утворитися, як при нанесенні не менше 32-34 ударів тупими твердими предметами, якими могли бути, як ріжки і інші частини вил або інші тупі тверді предмети, у ділянки голови, тулуба, верхніх і нижніх кінцівок, так і при ударах цими ділянками тіла до тупих твердих предметів.

Однак, на думку колегії суддів призначаючи покарання обвинуваченому суд першої інстанції, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання в силу ст. 66, 67 КК України, тобто дотримався вимог ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання. Вчинений злочин за ст. 125 ч.2 КК України згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, і судом призначено покарання з врахуванням реальних обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що судом першої інстанції обставин, що пом`якшують покарання та обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Проте, судом першої інстанції було враховано, що обвинувачений ОСОБА_8 має постійне місце проживання та реєстрації, за яким характеризується позитивно, на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває, а також його поведінку до і після вчинення злочину.

Призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_8 на думку колегії суддів є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а також справедливим щодо досягнення мети покарання виходячи з вимог ст. 50 КК України.

Таким чином, під час апеляційного розгляду не встановлено підстав, передбачених ст. 417 КПК України для скасування вироку суду першої інстанції та закриття кримінального провадження, згідно заявленої апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 .

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 слід залишити без задоволення, а вирок Надвірнянського районного суду Івано Франківської області від 13 червня 2017 року без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405,407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити - без задоволення, вирок Надвірнянського районного суду Івано Франківської області від 13 червня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5