Справа № 669/747/17
Провадження № 1-кп/675/139/2017
У Х В А Л А

"20" грудня 2017 р. Ізяславський районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000215 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, з середньою спеціальною освітою, працюючого трактористом-машиністом в ТОВ НВА «Перлина Поділля», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :
04 грудня 2017 року до Ізяславського районного суду Хмельницької області надійшло кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Під час проведення підготовчого розгляду справи було встановлено, що вироком Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 31.08.2017 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання - 3 роки 6 місяців позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з наданням іспитового строку - 1 рік 6 місяців.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області від 16.11.2017 року, вирок Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 31.08.2017 року скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції.

29 листопада 2017 року ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області кримінальне провадження № 0000215 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України передано на розгляд до Ізяславського районного суду Хмельницької області.

Дане кримінальне провадження підсудне Ізяславському районному суду Хмельницької області.

Однак, обвинувальний акт складений не у відповідності до вимог ст. 291 ч. 2 п. 5 КПК України, оскільки правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність не відповідає формулюванню обвинувачення, тому суд приходить до висновку про прийняття рішення, передбаченого п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, з наступних підстав.

Судом встановлено, що в обвинувальному акті при викладі формулювання обвинуваченого, вказано про те, що ОСОБА_4 при вчиненні інкримінованого йому злочину, порушив правила безпеки дорожнього руху. Однак, в обвинувальному акті ОСОБА_4 інкримінується також порушенням керування автомобілем «з непрацюючими фарами ближнього (дального) світла», що, може вказувати на порушення обвинуваченим правил експлуатації транспортного засобу. При цьому у формулюванні обвинувачення вказано на ці порушення, як на порушення, які перебувають в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками смертю ОСОБА_5 .
За ч. 2 ст. 286 КК України кримінальна відповідальність настає як в разі порушення правил безпеки дорожнього руху, так і в разі порушення експлуатації транспортного засобу, наслідком чого настала смерть потерпілого.

Слід зазначити, що дії обвинуваченого, кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 286 КК України, лише як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, хоча у формулюванні обвинуваченнявказано про порушення правил експлуатації транспортного засобу, внаслідок чого настала смерть потерпілого, хоча при кваліфікації дій обвинуваченого такі обставини свого відображення не знайшли.

На вказані порушення посилається апеляційний суд Хмельницької області в ухвалі від 16 листопада 2017 року, скасовуючи обвинувальний вирок, та, направляючи справу на навий розгляд в суд першої інстанції.

Обвинувачений ОСОБА_4 вважає, що обвинувальний акт з вищевказаних підстав необхідно направити прокурору для усунення недоліків у ньому.

Прокурор не заперечив проти повернення обвинувального акту.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, суд приходить до висновку про повернення обвинувального акта прокурору.

Згідно вимог ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення прокурору обвинувального акта, за умови невідповідності його вимогам КПК України. Таке рішення суд приймає у тому випадку, якщо без усунення виявлених недоліків, кримінальне провадження не може бути призначене до судового розгляду.

З п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України вбачається, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

При цьому обвинувачення, згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі, за змістом положень ч. 4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт і є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Без усунення вказаних недоліків, кримінальне провадження не може бути призначене до судового розгляду, оскільки час, мета і мотив вчинення злочину є обставинами, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а обов`язок доказування вказаних обставин, відповідно до ст. 92 КПК України, покладається на слідчого та прокурора.

Здійснюючи функцію правосуддя, суд не може перебирати на себе невластиву йому функцію обвинувачення, що полягає у доказуванні обставин, передбачених ст. 91 КПК України, обов`язок доказування яких відповідно до ст. 92 КПК України покладається на сторону обвинувачення.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29 червня 1990 року з подальшими змінами «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», мотивувальна частина обвинувального вироку має містити насамперед формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і його мотивів.

За таких обставин без усунення виявлених недоліків обвинувального акта, кримінальне провадження не може бути призначене до судового розгляду та обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для виправлення зазначених недоліків.

Керуючись ст. ст. 291, 314 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000215 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України повернути прокурору Білогірського відділу Старокостянтинівської місцевої прокуратури для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі виявлених судом недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 7 днів з дня її оголошення до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд Хмельницької області.

Суддя: ОСОБА_1