№ 336/4228/17
пр. № 1-в/336/146/2017
УХВАЛА
Іменем України
14 листопаду 2017 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , розглянувши заяву ОСОБА_4 про скасування арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернулась з клопотанням в порядку виконання рішення суду у кримінальній справі, яке уточнювала кілька разів, про зняття арешту, в якому просить скасувати арешт квартири АДРЕСА_1 , накладеного на підставі постанови, виданої 10.12.1997 року слідчим відділом м. Ялта; скасувати арешт всього майна, накладеного на підставі постанови, виданої 08.08.1997 року слідчим відділом УМВС України в м. Запоріжжя; скасувати арешт зі всього майна, накладеного на підставі постанови. Виданої 08.08.1997 року слідчим відділом УМВС України в м. Запоріжжя.

В судовому засіданні ОСОБА_4 заяву підтримала, пояснивши, що арешт на майно був накладений у кримінальній справі стосовно її чоловіка ОСОБА_5 , який звинувачувався у скоєнні злочинів, передбачених ст. 86-1, ст. 17 ч. 2 ст. 86-1, ст. 84 ч. 3, ст. 148-4 ч. 2, ст. 165 ч. 2, ст. 172 ч. 2, ст. 17 ч. 2 ст. 172 ч. 2 КК України 1960 року. Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.12.2003 року кримінальна справа закрита у зв`язку з закінченням строку притягнення особи до кримінальної відповідальності, а одночасно знятий арешт з певного майна ОСОБА_5 . Будь-яких пояснень з приводу постанов, якими накладено арешт на майно, заявник не надала, про обставини, за яких арештоване майно опинилось у її власності, не пояснила.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечувала, вказуючи, що заява є безпідставною та недоведеною, арешт був знятий постановою суду від 01.12.2003 року, а крім того, Шевченківським районним судом м. Запоріжжя розглядалась аналогічна заява самого ОСОБА_5 про зняття арешту з майна, у задоволенні якої було відмовлено.

При вирішенні заяви суд виходить з наступного.

Як зазначала заявник арешт на майно був накладений постановами слідчих органів в межах досудового розслідування кримінальної справи стосовно її чоловіка.

Натомість жодного підтвердження тому заявник не надала, як не надала і доказів того, що постанова Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.12.2003 року ухвалена саме у тих кримінальних справах, за якими було накладено арешт на майно.

ОСОБА_4 також не надано і повного тексту постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.12.2003 року, з якого б суд міг з`ясувати обставини кримінальної справи та накладення арешту на майно ОСОБА_5 .

Також суд зауважує, що заявник просила про скасування арешту, накладеного на квартиру АДРЕСА_2 , натомість як постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя арешт знімався з квартир, які розташовані у будинку АДРЕСА_3 за тією ж адресою.

Заявником також не конкретизовано з якого саме майна вона просить зняти арешт окрім квартири у м. Ялта.

Заявник також не пояснила суду за яких обставин вона набула та зареєструвала право власності у 2014 році на арештовану квартиру у м. Ялта та у 2004 році на квартиру у м. Запоріжжя.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання ОСОБА_4 .

Керуючись ст. 174 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_4 від 02.08.2017 року про скасування арешту на майно залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня отримання копії цієї ухвали до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1