Справа № 303/5863/17
Ряд стат звіту 46
В И Р О К
03 листопада 2017 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складії: головуючого - судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду, в м. Мукачеві кримінальне провадження № 0002181 внесене до ЄРДР від 11.09.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою-спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, одруженого, який має на утриманні та вихованні одну малолітню дитину, раніше судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення: прокурора - ОСОБА_4
сторони захисту: обвинуваченого - ОСОБА_3
законного представника н/л потерпілої ОСОБА_5 - ОСОБА_6
в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 11 вересня 2017 року, близько 11:55 год., керуючи технічно-справним автомобілем марки «Volkswagen Golf», номерний знак Латвійської республіки « НОМЕР_1 », рухаючись по вул.. Ужгородська в м. Мукачеві, в напрямку центра міста зі швидкістю 60 км/год., у результаті «злочинної самовпевненості», в порушення вимог п. п. 1.10, 12.3, 18.1 Правил дорожнього руху України, не забезпечив безпеку дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, що склалася, навпроти будинку № 76, не впорався з керуванням транспортним засобом на пішохідному переході та допустив наїзд на неповнолітню потерпілу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, пішохід неповнолітня потерпіла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження, які згідно Висновку судово-медичної експертизи № 704/2017 від 29.09.2017 року, відносяться до групи тілесних ушкоджень середньої ступені тяжкості.
Водій ОСОБА_3 , порушив вимоги пунктів п. 1.10, 12.3, 18.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого своїми діями, що знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з наслідками, що настали, скоїв дорожньо-транспортну пригоду, у якій неповнолітня потерпіла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження, середньої ступені тяжкості.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми діями скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, за кваліфікуючою ознакою порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, та пояснив, що має багато років посвідчення водія, вперше допустив ДТП з наїздом на людину. Так, 11 вересня 2017 року, близько 11:55 год., керуючи автомобілем марки «Volkswagen Golf», номерний знак Латвійської республіки « НОМЕР_1 », рухаючись по вул.. Ужгородська в м. Мукачеві, в напрямку центра міста зі швидкістю 60 км/год., спостерігаючи за тим, як дівчинка переходить вулицю по пішохідному переході, продовжував рух, розраховуючи на те, що поки він підїде до переходу, дівчинка закінчить переходити вулицю. Однак, дитина раптом зупинилася на переході. Побачивши зустрічний автомобіль. Він, не встиг зреагувати на такі дії пішохода та допустив наїзд на дівчинку. Про вчинене дуже шкодує, просив вибачення у дитини та її батьків, вони йому вибачили. Крім того під час досудового слідства повністю відшкодував батькам дівчинки визначені ними витрати на лікування та спричинену шкоду, і вони претензій до нього не мають. У вчиненому щиро кається, просить суворо його не карати та не позбавляти права керувати транспортним засобом, бо автомобіль є його джерелом доходу, а він є єдиним, хто утримує сина та дружину, яка доглядає за півторамісячним сином.
Законний представник мати неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6 у судовому засіданні просила суд застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу, з врахуванням того, що ні її донька, ні вона не мають до нього жодних претензій, він відвідував дитину у лікарні багато разів, просив у сім`ї вибачення за скоїне, повністю відшкодував всі витрати сім`ї по лікуванню дитини та виплатив їм названу ними суму. Крім того, у нього є маленька дитина, яку треба утримувати, а він їздить на заробітки за кордон.
Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, проти чого не заперечували учасники судового розгляду, з`ясувавши при цьому обставини щодо правильного розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд обмежився лише допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів справи, які характеризують особу обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_3 , раніше судимий, однак порушень ПДР України не допускав, має постійне місце проживання, на даний час заробляє за кордоном, на обліку у психіатра, фтизіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні та вихованні малолітню дитину. Згідно досудової доповіді органу пробації, особа овинуваченого має середній рівень вчинення повторного правопорушення та небезпеки для суспільства.
Крім наведеного, вина ОСОБА_3 , обставини і спосіб вчинення ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, стверджуються іншими матеріалами справи.
Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б вплинули на всебічність, повноту та об`єктивність досудового розслідування та слідства судом не встановлено.
Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, а вина його доведена і ним повністю визнана.
Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керуючись законом, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, який законом віднесений до категорії злочинів середньої тяжкості, з «необережною» формою вини, вчинений в результаті злочинної самовпевненості, пов`язаний з порушенням ПДР України, всі обставини справи в їх сукупності, дані про особу винного ОСОБА_3 , який є особою раніше судимою, порушень ПДР раніше не допускав, з середнім соціальним статусом, має сім`ю та малолітнього сина на утриманні та вихованні, не має постійного місця роботи, змушений виїжджати на заробітки за кордон, за місцем проживання характеризується позитивно. Крім того, суд враховує позицію законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 , висловлену в судових дебатах щодо застосування до обвинуваченого покарання у вигляді штрафу, оскільки інше може позбавити його можливості виїжджати на заробітки за кордон та належним чином утримувати сім`ю.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд в порядку ст. 66 КК України є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку під час досудового розслідування.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди повинні враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину.
Відповідно до ухвали ВССУ від 17.01.2012 року, «…у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів».
Судом встановлено, що ОСОБА_3 має посвідчення водія та стаж керування транспортними засобами, до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних із недотриманням правил дорожнього руху, вминулому не притягався. Право керування транспортним засобом, дає йому можливість використовувати автомобіль для матеріального забезпечення своєї сім`ї.
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин проти безпеки дорожнього руху, що у поєднанні з характером (змістом) допущеного ним порушення правил дорожнього руху та наслідками цього у виді тілесних ушкоджень середньої ступені тяжкості, його психологічного ставлення до вчиненого ним та його поведінки після скоєння ДТП - дає суду підстави для обґрунтованого не призначення засудженому додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами на визначений у межах санкції кримінального закону строк.
Враховуючи викладене, виходячи з принципів: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і відбування покарання, оскільки такі за даних обставин справи були б надмірно суворим покаранням, а обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст. 286 КК України у вигляді штрафу, яке за своїм видом і розміром є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, без застосування додаткового покарання.
Цивільний позов у кримінальній справі, потерпілою та її законним представником не заявлявся.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 13.09.2017 року накладено арешт на автомобіль марки «Volkswagen Golf», номерний знак Латвійської республіки « НОМЕР_1 », який згідно Ухвали слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 02.10.2017 року - знаходиться на відповідальному зберіганні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_3 до вирішення справи по суті.
Питання про скасування арешту майна, у відповідності до встановлених обставин справи, слід вирішити у відповідності до ч.4 ст. 174 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368- 374, 376 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, призначивши покарання у виді штрафу п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 8 500,00 (вісім тисяч п`ятсот) гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирався.
Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України, - скасувати арешт на автомобіль марки «Volkswagen Golf», номерний знак Латвійської республіки « НОМЕР_1 », накладений Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 13.09.2017 року, а транспортний засіб, який згідно Ухвали слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 02.10.2017 року - знаходиться на відповідальному зберіганні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - передати за належністю останньому.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1