Єдиний унікальний номер 219/3172/17
Номер провадження 11-кп/775/702/2017

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_4 ,

прокурора: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

розглянув у місті Бахмуті Донецької області у відкритому судовому засіданні у приміщені апеляційного суду Донецької області апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 на вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 червня 2017 року, у кримінальному провадженні внесеному у ЄДРДР за №0000506 від 21.02.2017 року, відносно ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 червня 2017 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноармійськ Донецької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, раніше не судимого, працюючого водієм ФОП ОСОБА_9 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , -

визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, вирішено питання про речові докази та судові витрати.

Згідно вироку, ОСОБА_6 у серпні 2014 року (більш точна дата судовим слідством не встановлена) приблизно о 17 годин 00 хвилин, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, не маючи передбаченого законом дозволу, з метою незаконного придбання та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів, ігноруючи нормативні акти, що регулюють обіг вогнепальної зброї, прийняв на зберігання від особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, вогнепальну зброю - карабін серія /№ «ОФ НОМЕР_1 » та бойові припаси: гранату РГД-5 з підривачем УЗРГМ-2, 58 патронів до нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62мм (7,62х39мм), 44 мисливських патрона до нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62 (7,62х39мм), 90 проміжних патронів до нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45мм (5,45х39мм), 10 гвинтівкових патронів кільцевого запалення калібру 5,6мм, тим самим придбав їх, без передбаченого законом дозволу, надалі усвідомлюючи їх приналежність до вогнепальної зброї та бойових припасів, залишив їх зберігати за вищезазначеною адресою та які 21 лютого 2017 року у період з 21 години 15 хвилин до 23 години 15 хвилин були вилучені працівниками поліції.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 не оспорюючи фактичних обставин справи та доведеності вини обвинуваченого, вважає вирок суду незаконним у зв`язку неправильним звільненням обвинуваченого від відбування покарання. Просить вирок суду скасувати та постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі. На обґрунтування вимог вказує, що судом не врахована суспільна небезпека скоєного злочину, що злочинні дії ОСОБА_6 мали тривалий характер. Також суд не врахував, що особа, від якої обвинувачений прийняв зброю на зберігання, притягується до кримінальної відповідальності. Вважає, що призначене судом покарання не сприятиме досягненню цілей покарання, а визнання вини обвинуваченим не може істотно знизити фактичний ступінь тяжкості вчиненого.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка наполягала на задоволенні апеляційної скарги, думку обвинуваченого та захисника, які просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зазначених вище вимог закону суд першої інстанції дотримався належним чином.

Колегія суддів зазначає, що висновок суду стосовно доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 та правильність кваліфікації його дій ніким не оспорюються, тому в апеляційному порядку не перевіряються.

Стосовно доводів прокурора про необхідність постановлення нового вироку із застосування аналогічного покарання у виді трьох років позбавлення волі, але без застосування положень ст. ст. 75, 76 КК України, колегія суддів погодитися не може оскільки не знаходить для цього обґрунтованих підстав.

При призначенні ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65-68 КК України призначив покарання у межах, встановлених санкціями статей Особливої частини КК України, які передбачають відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, і відповідно до положень Загальної частини КК України взяв до уваги конкретні обставини скоєного кримінального правопорушення, характер і ступінь його тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, працює з 2012 року водієм у ФОП ОСОБА_9 , за місцем проживання та роботи характеризуэться позитивно, також, здійснює догляд за своєю матір`ю похилого віку ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає у м. Покровськ Донецької області, що підтверджено довідкою голови квартального комітету №1 м. Бахмут. Також судом першої інстанції правильно враховані обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Крім того судом першої інстанції враховано досудову доповідь інспектора Бахмутського МРВ з питань пробації Південно-Східного МРУ ВКПП Міністерства юстиції від 11.05.2017 року, яким зроблено висновок про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення волі.

Колегія суддів зазначає, що визнання вини обвинуваченим, який навів всі обставини скоєння злочину, надання ним правдивих показань, сумлінного виконання процесуальних обов`язків, свідчить про розкаяння у скоєному та можливість обвинуваченого стати на шлях виправлення без ізоляції від суспільства.

Вказані обставини були належно враховані судом першої інстанції й дали обґрунтовані підстави для застосування до обвинуваченого положень ст. ст. 75, 76 КК України.

Тому колегія суддів не вбачає підстав, для задоволення апеляційної скарги прокурора та погіршення становища обвинуваченого, вважає, що призначене покарання з випробуванням буде необхідним, достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Оскільки само по собі зберігання зброї завжди є триваючим злочином, сама по собі тривалість періоду зберігання зброї не впливає на оцінку його суспільної небезпечності.

Колегія суддів зазначає, що законом не передбачена така додаткова кваліфікуюча ознака, як кількість вогнепальної зброї та бойових припасів які зберігались та були придбані та повинна враховуватись у сукупності з іншими даними та відомостями, в тому числі при призначенні покарання, що і зробив суд першої інстанції.

Доводи прокурора, що суд першої інстанції не врахував начебто обізнаність обвинуваченого щодо злочинної діяльності особи, від якої він прийняв зброю на зберігання, на думку колегії суддів не можуть бути прийняті до уваги, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які данні, які б це підтверджували.

Натомість судом першої інстанції при призначенні покарання були враховані всі обставини скоєного злочину, відомості, які характеризують особу обвинуваченого, що наявні в матеріалах кримінального провадження.

Будь-яких інших доказів, які можуть спростувати висновки суду першої інстанції щодо особи обвинуваченого, при розгляді справи в апеляційній інстанції на підтвердження доводів апеляційної скарги представлено не було.

Колегія суддів зазначає, що виходячи з конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його відношення до скоєного та наслідки, які настали в результаті вчиненого ним злочину, відсутність апеляційних вимог щодо правильності кваліфікації дій обвинуваченого, покарання, яке призначено судом першої інстанції є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а тому доводи прокурора про посилення покарання обвинуваченому, є не обґрунтованими.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404-405, 407, 418, 419, 420 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 червня 2017 року, у кримінальному провадженні внесеному у ЄДРДР за №0000506 від 21.02.2017 року, відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 263 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: