Справа № 453/1146/17
№ провадження 1-кп/453/207/17
ВИРОК
іменем України
18.12.2017 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

за участі прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе Львівської області кримінальне провадження № 0000461 від 28.07.2017 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, учня ДНЗ «ВПУ-34 м. Стрий», не одруженого, не депутата, не адвоката, не нотаріуса, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 , 25.03.2017 року близько 15.00 годин, знаходячись у житловому будинку, до якого мав вільний доступ, в АДРЕСА_2 , який належить його тітці ОСОБА_4 та реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю ОСОБА_4 та переконавшись, що його ніхто не бачить підійшов до шафи в одній з кімнат, де знаходилася шкатулка коричневого кольору та в якій знаходилися одна золота сережка та золота каблучка та таємно, шляхом вільного доступу викрав з даної шкатулки золоту сережку вартістю 1 242 гривень, після чого з викраденим майном вийшов з житлового будинку та розпорядився ним на власний розсуд.

Вказаними вище діями, ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

Крім цього, 27.03.2017 року близько 14.00 годин ОСОБА_5 , знаходячись у житловому будинку, до якого мав вільний доступ, в АДРЕСА_2 , який належить його тітці ОСОБА_4 та реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю ОСОБА_4 та переконавшись, що його ніхто не бачить підійшов до шафи в одній з кімнати, де на верхній полиці знаходилася золота каблучка та таємно, шляхом вільного доступу повторно викрав золоту каблучку вартістю 1 706,4 гривень, після чого з викраденим майном вийшов з житлового будинку та розпорядився ним на власний розсуд.

Вказаними вище діями, ОСОБА_5 вчинив повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім цього, 03.04.2017 року близько 12.00 годин ОСОБА_5 , знаходячись у житловому будинку, до якого мав вільний доступ, в АДРЕСА_2 , який належить його тітці ОСОБА_4 та реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю ОСОБА_4 та переконавшись, що його ніхто не бачить підійшов до шафи в одній з кімнат, де на верхній полиці знаходився золотий ланцюжок та таємно, шляхом вільного доступу повторно викрав золотий ланцюжок вартістю 2 732,4 гривень, після чого з викраденим майном вийшов з житлового будинку та розпорядився ним на власний розсуд.

Вказаними вище діями, ОСОБА_5 вчинив повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім цього, 07.04.2017 року близько 14.00 годин ОСОБА_5 , знаходячись у житловому будинку, до якого мав вільний доступ, в АДРЕСА_2 , який належить його тітці ОСОБА_4 та реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю ОСОБА_4 та переконавшись, що його ніхто не бачить підійшов до шафи в одній з кімнати, де на верхній полиці знаходилася золота каблучка та таємно, шляхом вільного доступу повторно викрав золоту каблучку вартістю 1 706,4 гривень, після чого з викраденим майном вийшов з житлового будинку та розпорядився ним на власний розсуд.

Вказаними вище діями, ОСОБА_5 вчинив повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім цього, 01.05.2017 року близько 12.00 годин ОСОБА_5 , знаходячись у житловому будинку, до якого мав вільний доступ, в АДРЕСА_2 , який належить його тітці ОСОБА_4 та реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю ОСОБА_4 та переконавшись, що його ніхто не бачить підійшов до шафи в одній з кімнат, де на верхній полиці знаходилася срібна каблучка та таємно, шляхом вільного доступу повторно викрав срібну каблучку вартістю 656,4 гривень, після чого з викраденим майном вийшов з житлового будинку та розпорядився ним на власний розсуд.

Вказаними вище діями, ОСОБА_5 вчинив повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім цього, 04.05.2017 року близько 16.00 годин ОСОБА_5 , знаходячись у житловому будинку, до якого мав вільний доступ, в АДРЕСА_2 скориставшись відсутністю ОСОБА_4 та переконавшись, що його ніхто не бачить підійшов до шафи в одній з кімнат, де на верхній полиці знаходилася золота підвіска та таємно, шляхом вільного доступу повторно викрав золоту підвіску вартістю 831,6 гривень, після чого з викраденим майном вийшов з житлового будинку та розпорядився ним на власний розсуд.

Вказаними вище діями, ОСОБА_5 вчинив повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім цього, 11.05.2017 року близько 10.00 годин ОСОБА_5 , знаходячись у житловому будинку, до якого мав вільний доступ, в АДРЕСА_2 , який належить його тітці ОСОБА_4 та реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю ОСОБА_4 та переконавшись, що його ніхто не бачить підійшов до шафи в одній з кімнат, де на верхній полиці знаходилися гроші та таємно, шляхом вільного доступу повторно викрав кошти в сумі 600 гривень, після чого з викраденим майном вийшов з житлового будинку та розпорядився ним на власний розсуд.

Вказаними вище діями, ОСОБА_5 вчинив повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює, як і докази на їх підтвердження, від давання показань не відмовився.

Враховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю, інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються. Відтак, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

На підставі вищевикладеного, суд, допитавши обвинуваченого, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), та за ч. 2 ст.185 КК України, оскільки він вчинив повторно таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинення кримінальних правопорушень, винуватість у яких останнього визнана судом доведеною, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, а також те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , передбаченими ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує суспільну небезпеку вчинених кримінальних правопорушень, їх характер та наслідки, особу обвинуваченого, який на «Д» обліку не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, позитивну характеристику за місцем проживання та за місцем навчання, спосіб життя (раніше не судимий, не одружений, учень ДНЗ «ВПУ-34» м. Стрий), що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає належні соціальні зв`язки; позицію потерпілої, яка просить призначити обвинуваченому покарання з випробуванням, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій, а також те, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінені органом пробації як середні, та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч.1 ст. 185 КК України та ч.2 ст.185 КК України з врахуванням ч.1 ст.70 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст.75 КК України та покладенням обов`язків з числа ст.76 КК України, оскільки суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні, обвинуваченому не обирався та, враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України і дані про його особу, суд не вбачає підстав для його визначення на цей час.

Речових доказів та судових витрат по справі немає.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст.349, 370, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді:

- за ч. 1 ст. 185 КК України 1 (один) рік позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України, встановити ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Сколівський районний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1