ЄУН № 389/1634/16-к
Провадження № 1-кс/389/203/17
12 вересня 2017 року Слідчий суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Знам`янка скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність старшого слідчого СВ Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 ,-
30.08.2017 року він подав слідчому клопотання про проведення слідчого експерименту. Однак, слідчим своєчасно клопотання не було розглянуто, слідчий експеримент не проведено.
Відтак, заявник просив суд визнати бездіяльність старшого слідчого СВ Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 щодо виконання процесуальних дій у кримінальному провадженні та зобов`язати його провести слідчий експеримент шляхом відтворення обстановки (обставин) місця події дорожньо-транспортної пригоди.
Прокурор, заявник та його представник у судове засідання не з`явились, повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином. Заявник та його представник подали заяви, в яких просили суд розглядати справу за їхньої відсутності.
Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.
Разом з цим, з огляду на засаду диспозитивності в кримінальному провадженні, згідно з якою учасники кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що передбачені КПК, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника та його представника. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги в силу положень ч. 3 ст. 306 КПК.
У судовому засіданні також встановлено, що постановою старшого слідчого СВ Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 від 01.12.2015 року автомобіль марки Део Ланос, д/н НОМЕР_2 , 2006 року випуску, належний ОСОБА_4 визнано речовим доказом і передано його власнику під особисту відповідальність.
04.12.2015 року проведено слідчий експеримент з метою відтворення обстановки ДТП за участю водія ОСОБА_4 ; 06.06.2016 року проведено слідчий експеримент за участю потерпілого ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_5 .
Постановою старшого слідчого СВ Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 від 23.06.2016 року по кримінальному провадженню призначено чергову автотехнічну експертизу дослідження обставин ДТП.
Разом з цим, від судового експерта КВ ОНДІСЕ ОСОБА_6 24.06.2016 року слідчому надійшло клопотання про необхідніть надання додаткових матеріалів для надання висновку в частині уточнення даних про координати розташування наїзду автомобіля Део Ланос на пішохода відносно меж проїзної частини та відносно ліній дорожньої розмітки, встановлення моменту виникнення небезпеки для руху та відстані від місця наїзду, на якій перебував автомобіль в той момент, коли його водій мав сприйняти дорожню обстановку як небезпечну для подальшого руху.
Зазначене клопотання судового експерта залишено без належного реагування, а тому за повідомленням експерта від 16.08.2016 року відповідна постанова слідчого про призначення експертизи повернута без дачі експертного висновку.
У судовому засіданні з`ясовано, що потерпілий у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_2 неодноразово звертався до слідчого з клопотаннями про проведення слідчого експерименту шляхом відтворення обстановки (обставин) місця події (ДТП), останнього разу - з клопотанням датованим 23.08.2017 року, яке було ним надіслано до Знам`янського ВП ГУНП 30.08.2017 року.
На клопотання ОСОБА_2 від 30.08.2017 року про проведення слідчого експерименту слідчим надано відповідь, в якій вказано, що слідчий експеримент буде проведено при настанні погодних умов, максимально наближених до тих, що були 21.11.2015 року. Відповідь надіслано на адресу ОСОБА_2 за вих. від 31.08.2017 № 9417/115-17.
Бездіяльність слідчого або прокурора, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК, згідно з якою клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.
Враховуючи те, що під час розгляду даної скарги встановлено, що клопотання потерпілого від 30.08.2017 про проведення слідчої дії розглянуто слідчим, фактично задоволено, а отже, слідчим своєчасно вчинено дії щодо належного процесуального реагування по розгляду клопотання, за таких обставин у даному випадку слідчим не було допущено бездіяльності.
Що стосується проведення слідчого експеримента, то суд має відзначити наступне.
Слідчий експеримент - це слідча дія, яка полягає в тому, що слідчий у присутності понятих, а в необхідних випадках за участю спеціаліста, підозрюваного, потерпілого, свідка, захисника, представника, з метою перевірки та уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, проводить відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проводить інші необхідні досліди чи випробування.
Метою слідчого експерименту є перевірка та уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Важливою умовою проведення слідчого експерименту є його проведення в умовах, максимально наближених до тих, у яких у минулому відбувалася досліджувана дія чи подія. Тому, перш ніж проводити дослідницькі дії, необхідно відтворити (реконструювати) обстановку, у якій вони проводитимуться. Ступінь реконструкції залежить від характеру експерименту, обстановки, у якій він здійснюватиметься, від можливостей реконструювання. Недотримання цієї умови розцінюється як порушення вимог кримінального процесуального закону, що спричиняє втрату доказового значення одержаних даних.
Слідчий експеримент проводиться, якщо у слідчого чи прокурора вже є певні відомості, які необхідно уточнити та перевірити. Саме тому він не може належати до невідкладних чи первинних слідчих дій.
Експериментальні дії, що можуть проводитися в рамках слідчого експерименту, можна поділити на дві групи: 1) ті, що пов`язані із відтворенням дій; 2) ті, що пов`язані з реконструкцією обстановки та обставин події.
До експериментальних дій першої групи можна віднести ті, що проводяться з метою: а) установлення можливості сприйняття якого-небудь явища, факту, перевірки наявних даних і припущень про можливість у певних умовах чути або спостерігати що-небудь; б) установлення можливості виконати ті або інші дії і часу, необхідного на їх виконання; в) з`ясування можливості і часу подолання певних відстаней за допомогою технічних засобів (автомобіля тощо) або без таких.
До експериментальних дій другої групи, пов`язаних із реконструкцією, можна віднести дії, що проводяться з метою: а) з`ясування механізму подій, що відбувалися, в цілому або окремих їх деталей; б) підтвердження (або спростування) можливості існування якогось явища; в) з`ясування механізму утворення слідів.
Слідчий експеримент може бути проведений для перевірки виниклих у слідчого різного роду припущень, версій з метою перевірки фактичних даних, отриманих у результаті допиту підозрюваного, свідка, потерпілого, проведення інших слідчих дій (огляду, пред`явлення для впізнання тощо).
Для забезпечення достовірності висновків, які отримуються під час проведення дослідницьких дій, необхідно, щоб умови, у яких проводиться слідчий експеримент, були максимально наближені до тих, у яких відбувалася подія, що перевірялася. Крім того, необхідно забезпечити належну повноту і точність відтворення самих експериментальних дій, які іноді необхідно виконати багато разів, а також із відповідними варіаціями.
Як вже відзначалось вище, постановою старшого слідчого СВ Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 від 23.06.2016 року по кримінальному провадженню призначено автотехнічну експертизу дослідження обставин ДТП.
Судовим експертом КВ ОНДІСЕ ОСОБА_6 24.06.2016 року слідчому подано клопотання про необхідніть представлення додаткових матеріалів для надання висновку в частині уточнення даних про координати розташування наїзду автомобіля Део Ланос на пішохода відносно меж проїзної частини та відносно ліній дорожньої розмітки, встановлення моменту виникнення небезпеки для руху та відстані від місця наїзду, на якій перебував автомобіль в той момент, коли його водій мав сприйняти дорожню обстановку як небезпечну для подальшого руху.
Як встановлено ДТП сталась 21 листопада 2015 року приблизно о 17.45 год., тобто в пізню осінню пору у вечірній час доби. За інформацією Кіровоградського обласного центру з гідрометеорології, яку отримано на запит слідчого, 21.11.2015 року в період з 17.00 год. до 20.00 год. за даними метеорологічної станції Знам`янка, найближчої до с. Суботці Знам`янського району, спостерігалась хмарна погода, серпанок (димка), видимістю 4300-4900 м.
З урахуванням наведеного, суд має погодитись із слідчим, що умови проведення слідчого експерименту без урахування відповідних погодних умов на момент ДТП (хмарності, серпанку, освітлення у відповідний час доби пізньої осені, що відрізняється від освітлення в аналогічний час доби в іншу пору року) не відповідатимуть дійсним обставинам, враховуючи те, що судовим експертом заявлено клопотання щодо встановлення під час проведення слідчого експерименту і моменту виникнення небезпеки для руху та відстані від місця наїзду, на якій перебував автомобіль в той момент, коли його водій мав сприйняти дорожню обстановку як небезпечну для подальшого руху та ін. Недотримання зазначених умов в подальшому може бути розцінено як порушення вимог кримінального процесуального закону, що спричинить втрату доказового значення одержаних даних.
Слід також відзначити, що положення статті 303 КПК України не передбачає оскарження абстрактної бездіяльності, яка призводить до «неналежного досудового розслідування».
Таким чином наведені обставини вказують на відсутність підстав, за яких наразі можна стверджувати про бездіяльність слідчого.
Разом з тим, суд вважає за необхідне звернути і увагу слідчого на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
Згідно статті 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Отже, суд зауважує, що слідчому слід зважати на необхідність проведенняслідчого експерименту в розумні строки, враховуючи, що погодні умови найближчим часом відповідатимуть необхідним для проведення слідчого експерименту.
Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, -
У задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність старшого слідчого СВ Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1