печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9285/14-к
П О С Т А Н О В А
02 лютого 2018 року Печерський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

підсудного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України
В С Т А Н О В И В:
Згідно обвинувачення розпорядженнями Бориспільської районної державної адміністрації №№ 3824-3851 від 24.12.09 та № 3863 від 25.12.09 надано дозвіл 29-ти громадянам на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 58 га у власність для ведення особистого селянського господарства на території Процівської сільської ради Бориспільського району. На підставі вказаних розпоряджень ТОВ «НВП «Горизонт» виготовлений проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 57,6662 га 29-ти громадянам для ведення особистого селянського господарства на території Процівської сільської ради Бориспільського району Київській області.

Розпорядженням Бориспільської районної державної адміністрації № 2847 від 11.11.10 зазначений проект землеустрою затверджено та безоплатно передано у власність 29-ти громадянам земельні ділянки площею 57,6662 га на території Процівської сільської ради Бориспільського району.

Законність передачі у власність 29-ти громадянам вказаних земельних ділянок на [ставі розпорядження Бориспільської райдержадміністрацїї № 2847 від 11.11.10 за ініціативою Головного управління Держкомзему у Київській області перевірено прокуратурою Київської області, підстав для вжиття заходів прокурорського реагування не явлено, про що листом за № 05/3-433 вих від 14.02.11 повідомлено Головне управління Держкомзему у Київській області.
14.03.11 до Головного управління Держкомзему у Київській області надійшло звернення народного депутата України ОСОБА_6 № 180/8 від 11.03.11 щодо проведення перевірки законності виділення земельних ділянок у власність 29 громадянам для ведення особистого селянського господарства на території Процівської сільської ради Бориспільського району.
Організацію перевірки за даним депутатським зверненням начальником Головного управління Держкомзему у Київській області ОСОБА_7 доручено начальнику управління Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_5 .
Згідно обвинувачення 16.05.11 ОСОБА_8 , представляючи на підставі нотаріально посвідчених довіреностей інтереси ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , тобто 3 з 29 громадян, яким передано у власність земельні ділянки, звернувся до Головного управління Держкомзему в Київській області за інформацією про причини витребування проекту землеустрою щодо виділення земельних ділянок у власність 29-ти громадян на території Процівської сільської ради Бориспільського району та можливості його повернення разом із державними актами на права власності на земельні ділянки. З`ясувавши, що вказаний проект землеустрою та державні акти перебувають на перевірці в Державній інспекції з контролю за використанням та охороною земель, ОСОБА_8 вирішив звернутися до начальника цієї інспекції ОСОБА_5 , але через відсутність останнього на робочому місці залишив в приймальні ОСОБА_5 свій контактний телефон.
У відповідності до обвинувачення 17.05.11 ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_8 та дізнавшись про те, що останній представляє інтереси 3 із 29 громадян, яким виділено земельні ділянки на території Процівської сільської ради Бориспільського району, призначив йому зустріч в приміщенні готелю «Київ» за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, 26/J. Того ж дня під час зустрічі ОСОБА_5 запевнив ОСОБА_8 , що питання про закінчення перевірки законності виділення земельних ділянок у власність 29 громадян на території Процівської сільської ради Бориспільського району, а також повернення проекту землеустрою, заповнених бланків державних актів на право власності на земельні ділянки та отримання акту перевірки без фіксування будь-яких порушень можна вирішити лише з ним і за умови передачі йому хабара в розмірі 75 000 доларів США.
На вказану вимогу ОСОБА_8 , прагнучи реалізувати законні права на отримання у власність земельних ділянок довірителів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , змушений був погодитись.
Згідно обвинувачення 19.05.11 під час чергової зустрічі із ОСОБА_8 біля будівлі Головного управління Держкомзему у Київській області за адресою: м. Київ, вул. Серпова, 3/14, ОСОБА_5 зазначив ОСОБА_8 , що він може не тільки припинити перевірку та повернути документи, а і вирішити питання про підписання державних актів начальником управління Держкомзему в Бориспільському районі, на якого він в силу займаної посади має вплив. Однак, за вирішення питання про підписання державних актів на право власності на земельні ділянки начальником управління Держкомзему в Бориспільському районі ОСОБА_5 висунув ОСОБА_8 вимогу про передачу хабара в розмірі 10 000 доларів США.
Разом з цим, на зауваження ОСОБА_8 про те, що він не встигне зібрати необхідну грошову суму до вказаного строку, ОСОБА_5 висловив своє обурення, тим самим створивши умови, за яких ОСОБА_8 , не бажаючи йти на конфлікт із ОСОБА_5 , змушений був запропонувати свої компенсації за час затримки передачі хабара, оцінивши їх в сумі 5 000 доларів США.
Як вказано у обвинуваченні таким чином, ОСОБА_5 збільшив загальну суму хабара до 90 000 доларів СІЛА, на що ОСОБА_12 також змушений був погодитися.
Після цього, розуміючи протиправність дій ОСОБА_5 , 31.05.11 ОСОБА_8 увся із письмовою заявою про вимагання у нього хабара начальником управління жавної інспекції з контролю за використанням та охоронною земель Головного вління Держкомзему у Київській області ОСОБА_5 до Служби безпеки України.
На думку органу досудового розслідування готуючись до отримання хабара, розуміючи, що є всі правові підстави закінчити проведення перевірки та повернути проект землеустрою особам, яким виділяються земельні ділянки, ОСОБА_5 30.05.11 дав вказівку своїй підлеглій ОСОБА_13 підготувати лист на адресу ОСОБА_11 та інших власників земельних ділянок за підписом начальника Головного управління Держкомзему у Київській області, в якому вказати, що прокуратурою Київської області проведена перевірка законності виділення земельних ділянок 29 громадянам на території Процівської сільської ради Бориспільського району і підстав для вжиття заходів прокурорського реагування не вбачається, а тому оригінал проекту землеустрою щодо виділення цих земельних ділянок, їх власники можуть отримати в Головному управлінні Держкомзему у Київській області. Даний лист ОСОБА_5 особисто підписав у начальника Головного управління Держкомзему у Київській області ОСОБА_7 та зареєстрував за № 07-11-3/10155 від 30.05.11.
В подальшому 31.05.11 біля 12 години ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_8 в приміщенні готелю «Київ» за адресою: АДРЕСА_1 , та повторив свою вимогу щодо передачі йому хабара в розмірі 90 000 доларів США. З`ясувавши, що ОСОБА_8 має при собі вказану суму грошових коштів, ОСОБА_5 показав йому проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 57,6662 га 29-ти громадянам для ведення особистого селянського господарства на території Процівської сільської ради Бориспільського району Київській області, державні акти на право власності на ці земельні ділянки та вищевказаний лист Головного управління Держкомзему у Київській області за № 07-11-3/10155 від 30.05.11, пояснивши, що таким чином перевірка закінчена. Після того як ОСОБА_8 ознайомився з цими документами ОСОБА_5 дав йому вказівку написати на зворотній стороні листа Головного управління Держкомзему у Київській області за № 07-11-3/10155 від 30.05.11 розписку від імені ОСОБА_11 про отримання проекту землеустрою.
Згідно обвинувачення однак, побоюючись бути викритим в своїй злочинній діяльності, ОСОБА_5 дав вказівку ОСОБА_8 передати грошові кошти не йому, а його знайомому ОСОБА_14 , якого покликав до приміщення цього ж готелю, запевнивши ОСОБА_8 , що всі документи він віддасть після передачі грошових коштів.
На виконання даної вказівки ОСОБА_8 разом із ОСОБА_15 вийшов на вулицю і пройшов до свого автомобіля «Range Rover», припаркованого на площадці біля готелю. Знаходячись в салоні даного автомобіля, ОСОБА_8 , виконуючи вказівку ОСОБА_5 , передав ОСОБА_14 , який був необізнаний про злочинний намір ОСОБА_5 , 90 000 доларів США в якості хабара начальнику управління Державної інспекції з контролю за використанням та охоронною земель Головного управління Держкомзему у Київській області ОСОБА_5 за припинення перевірки додержання земельного законодавства при передачі у власність 29 громадянам земельних ділянок площею 57,6662 га в межах Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області, повернення документів та сприяння у підписанні державних актів на право власності на дані земельні ділянки. Про отримання від ОСОБА_8 грошових коштів в сумі 90 000 доларів США ОСОБА_16 повідомив по телефону ОСОБА_5 .
Сума 90 000 доларів США згідно офіційного курсу НБУ станом на 31.05.11 становить 717 300 гривень, що у 500 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, а тому згідно примітки 1 до ст. 368 КК України є особливо великим розміром (в редакції КК України чинній до внесення змін згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо відповідальності за корупційними правопорушення» № 3207-VI від 07.04.11).
У відповідності до обвинувачення після передачі грошових коштів ОСОБА_8 повернувся в приміщення готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 », де ОСОБА_5 , знаючи про те, що ОСОБА_16 вже забрав у ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 90 000 доларів США, передав останньому оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 57,6662 га 29-ти громадянам для ведення особистого селянського господарства на території Процівської сільської ради Бориспільського району Київській області, підписані начальником управління Держкомзему в Бориспільському районі державні акти на право власності на земельні ділянки 29 громадян та лист Головного управління Держкомзему у Київській області за № 07-11-3/10155 від 30.05.11.
Органом досудового слідства дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.3 ст.368 КК України.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому діянні не визнав повністю.

У судовому засіданні на стадії доповнень адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про повернення справи для проведення додаткового розслідування у зв`язку з неконкретністю пред`явленого обвинувачення, неповнотою та неправильністю досудового слідства.

Суд, вислухавши думку підсудного, який підтримав заявлене клопотання, прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання та направлення справи на додаткове розслідування, вважає, що справа підлягає направленню на додаткове розслідування за наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 62 Конституції України винність особи повинно бути доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Крім того, згідно з ст. 2 КПК України (1960 року), завданнями кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб та забезпечення правильного застосування Закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний.

Відповідно до вимог ст. 64 КПК України (1960 року) при розгляді кримінальної справи в суді підлягають доказуванню, у тому числі подія злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину) та винність обвинуваченого у вчиненні злочину і мотиви злочину, характер і розмір шкоди, завданої злочином.

Крім того, суд повинен всебічно, повно та об`єктивно дослідити всі обставини справи, з метою постановлення обґрунтованого рішення у справі.

Згідно ст. 281 КПК України (1960 року) кримінальна справа підлягає направленню на додаткове розслідування у разі неповноти чи неправильності досудового слідства, якщо вони не можуть бути усунені в судовому засіданні.

Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.02.2005 року за №2 Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам ст.ст. 22,64 КПК України (1960 року) не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (не були допитані певні особи, не витребувані і не досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування відповідних обставин, тощо).

Згідно з ст. 368 КПК України (1960 року) однобічним або неповним визнається дізнання, досудове чи судове слідство в суді першої інстанції, коли залишилися недослідженими такі обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, під час досудового слідства у даній справі залишились питання, з`ясування яких має істотне значення для правильного вирішення.

Виходячи з вимог кримінально процесуального закону істотним порушенням кримінально процесуального закону є таке порушення, яке перешкодило слідчому об`єктивно, повно та всебічно розслідувати справу, зібрати докази на підставі та в порядку, передбаченому КПК України (1960 року), винести законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до ст. 22 КПК України (1960 року) слідчий зобов`язаний вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи.

Ці вимоги закону органами досудового слідства не виконані, досудове слідство по справі проведено поверхово і однобічно, органом досудового слідства не проведено належних слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне встановлення вказаних обставин.

У судовому засіданні встановлено неповноту та неправильність досудового слідства, яка не може бути усунута в судовому засіданні.

Не дослідженими органом досудового розслідування є дії свідка ОСОБА_8 , який, звертаючись до ОСОБА_5 , не переслідував мету отримати у власність земельні ділянки, а навпаки, вимагаючи найшвидшого та безперешкодного підписання документів, пропонуючи ОСОБА_5 за це винагороду чим, цілеспрямовано схиляв його до вчинення злочину, а саме до отримання ОСОБА_5 хабара та отримання ОСОБА_8 доказів про це.

В цій частині покази свідка ОСОБА_8 суперечать висновку слідства про те, ОСОБА_5 нібито вимагав хабар.

ОСОБА_8 , використовуючи технічні засоби, здійснював запис усіх розмов між ним і ОСОБА_5 , постійно наголошував під час цих розмов на необхідності якнайшвидшого виготовлення документації, пояснював, що має намір сплатити будь-яку суму для швидкого та позитивного вирішення питання про підписання документів.

Такий характер розмов, наполегливість, виявлена ОСОБА_8 у схилянні до отримання винагороди, може свідчити про провокативність дій ОСОБА_8 .

Як видно з протоколу огляду, стороні обвинувачення було надано оптичний диск, на якому міститься розмова, зафіксована за допомогою технічних засобів, фіксація розмови відбулася ще до звернення із заявою до правоохоронних органів, але під контролем співробітників Служби безпеки України.

Судячи з цієї розмови, саме ОСОБА_8 був ініціатором самої цієї розмови про грошові кошти. Проте будь-яких конкретних домовленостей з приводу сприяння у чомусь, або щодо надання чи отримання будь-яких сум дана розмова не містить.

З протоколу дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів та прослуханого аудіо запису встановлено, що пропозиція про сплату 90 000 доларів США надійшла від ОСОБА_8 , ОСОБА_5 ніяких вимог не висував, цифр не називав.

Так, не отримавши доказів злочинної діяльності у справі за заявою ОСОБА_8 від 31.05.2015 року, з метою створення позитивних показників, а також виправдання застосування негласних слідчих дій, які обмежують конституційні права громадян, співробітниками СБ України з достатнім ступенем ймовірності була створена провокація злочину за допомогою свідка ОСОБА_8 .

Судом вивчалися протоколи дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів.

Прокурором не обґрунтовано та не підтверджено в судовому засіданні правові підстави застосування заходів, які тимчасово обмежували конституційні права і свободи у кримінальній справі щодо ОСОБА_5 за заявою ОСОБА_8 , що становить основний критерій допустимості їх результатів, як джерела доказів.

Суду не було надано протоколів вручення технічних засобів, за допомогою яких ОСОБА_8 здійснював аудіо- і відео фіксацію своїх розмов із ОСОБА_5 , оскільки такі заходи відбувались під контролем ГУ БКОЗ СБ України.

Таким чином, на даний момент у справі не встановлено, які конкретно заходи були санкціоновані Апеляційним судом м. Києва щодо ОСОБА_5 , та чи діяли правоохоронні органи в межах та у спосіб, передбачений судовим рішенням, оскільки в довідці Апеляційного суду м. Києва від 22.09.2011 така інформація відсутня.

З урахування того, що не встановлено, які оперативно розшукові заходи, на які посилається обвинувачення, були проведені на підставі дозволу суду, ці обставини, вимагають додаткової перевірки та відповідної оцінки за її результатами.

Суд позбавлений можливості встановити ці обставини у судовому засіданні.

Так, постановою старшого слідчого прокуратури Київської області від 31 травня 2011 року порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_5 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

З постанови вбачається, що кримінальна справа порушена саме за заявою ОСОБА_8 , а не за матеріалами оперативно-розшукової діяльності ГУ БКОЗ СБ України, ОСОБА_8 повідомив, що начальник управління Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держкомзему у Київській області ОСОБА_5 вимагає від нього хабар у сумі 90 000 доларів США.

За результатами проведених оперативно-розшукових заходів 31.05.2011 року приблизно о 12 годині в приміщенні готелю «Київ» по вул. Грушевського, 26/1 в м. Києві був затриманий ОСОБА_5 за отримання хабара від ОСОБА_8 в сумі 90 000 доларів США.

Із заяви ОСОБА_17 від 31.05.2015 року вбачається, що заява про вимагання у нього хабара зареєстрована в журналі реєстрації заяв і повідомлень СБ України 31.05.2015 року, яка листом від 31.05.2015 року за підписом заступника начальника ГУ БКОЗ СБ України ОСОБА_18 направлена до прокуратури Київської області.

Проте, в порушення вимог ст.113 КПК України, тобто до порушення кримінальної справи, консультантом експертом з оперативних питань першого управління Головного Управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю СБ України ОСОБА_19 вже з 10 год.20 хв. до 11 год. 00 хв. були оглянуті та вручені грошові кошти ОСОБА_8 в сумі 90 000 доларів США, які стали предметом злочину, що підтверджується протоколом огляду, маркування та вручення грошових коштів.

Також, відповідно до протоколу огляду місця події від 31.05.2015 року, огляд місця події, під час якого ОСОБА_5 був викритий в хабарі, розпочатий о 12 год.32хв. за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, 26/1, тобто через 1 годину 32 хвилини після отримання коштів.

Окрім цього, матеріали кримінальної справи не містять будь-яких доручень старшого слідчого прокуратури Київської області ОСОБА_20 , яким порушено кримінальну справу, про проведення ГУ БКОЗ СБ України слідчих дій, а саме: проведення огляду та вручення грошових коштів або постанови залучення цієї особи до складу слідчо-оперативної групи.

Можливість усунення в судовому засіданні неповноти або неправильності, допущених при розслідуванні справи, визначається в кожному разі залежно від того, чи може суд виконати дії, необхідні для встановлення істини в справі.

Такою, що не можна усунути в судовому засіданні, може бути визнана, зокрема, неповнота, для усунення якої потрібні слідчі або інші процесуальні дії, спрямовані на збирання нових доказів, чи провадження дій в такому обсязі, виконання яких неможливе з додержанням специфіки процесуальної форми судового розгляду, якщо її не можливо усунути в судовому засіданні шляхом більш ретельного допиту підсудного, свідків, давання за клопотанням учасників судового розгляду судового доручення у порядку, передбаченому в ст. 315-1 КПК України (1960 року).

Тому суд, в судовому засіданні, був позбавлений можливості, з дотриманням процесуальної природи судового розгляду, належним чином усунути вказані порушення вимог закону, хоча й намагався діяти відповідно до ст. 315-1 КПК України (1960 року).

Відповідно до вимог ст. 132 КПК України (1960 року), пред`явлене обвинувачення особі повинно бути конкретним.

Вказані вище обставини не були виконані, з`ясовані та встановлені під час досудового слідства, що призвело до неповноти та неправильності, які неможливо усунути у судовому засіданні, оскільки для усунення неповноти та неправильності потрібні слідчі та інші процесуальні дії, спрямовані на збирання нових доказів та провадження дій у такому обсязі, виконання яких неможливо з додержанням специфіки процесуальної форми судового розгляду.

Судом неодноразово робились спроби дослідити в судових засіданнях предмет ймовірного хабара, однак органом досудового слідства чи Службою безпеки України кошти так і не були надані, місцезнаходження їх невідоме, що може вказувати на відсутність предмету хабара як такого, що за певних умов тягне відсутність підстав для притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності.

У відповідності зі ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Згідно ст. 22 КПК України (1960 року) слідчий не вправі перекладати обов`язок доказування на обвинуваченого.

З урахуванням зазначених вимог законодавства орган досудового слідства в рамках даної кримінальної справи зобов`язаний був належним чином перевірити версії обвинуваченого щодо його невинності, прийняти законне рішення стосовно наявності усіх ознак злочину у діях підсудного або відсутності таких ознак.

Згідно ст. 16-1 КПК України (1960 року) на суд покладається функція розгляду справи, недопустимим є покладення на нього функцій, які властиві слідчим органам.

Суд в судовому засіданні позбавлений можливості з дотримання процесуальної природи судового розгляду, а також характеру та об`єму проведення вказаних слідчих дій, усунути вказані порушення вимог закону, належним чином провести збирання доказів, навіть на підставі положень ст. 315-1 КПК України (1960 року) (надання судових доручень), оскільки такі доручення можуть бути надані лише з метою уточнення та перевірки вже здобутих доказів та допускаються тільки за клопотанням сторін.

Окрім цього, відповідні доручення суду протягом тривалого часу були проігноровані.

Таким чином, кримінальна справа стосовно ОСОБА_5 підлягає направленню прокуратурі Київської області для організації додаткового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст.16-1,22, 64, 165, 165-1, 281 КПК України ( 1960 року), суд

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України направити прокуратурі Київської області для організації додаткового розслідування.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом 7 діб з дня її винесення.

СУДДЯ ОСОБА_1