"21" березня 2018 р.
Справа № 146/1530/17
Провадження № 1-кп/150/3/18

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2018 року с. Мазурівка
Чернівецький районний суд Вінницької області у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Чернівецького районного суду Вінницької області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000373 від 21.10.2017 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, тимчасово непрацюючого, раніше несудимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8
ВСТАНОВИВ:
20 жовтня 2017 року біля 21 години 30 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходив біля водозабірної станції, що розташована неподалік вулиці Шкільна в с. Марківка Томашпільського району Вінницької області разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою він проживав на протязі останніх 12 років за адресою: АДРЕСА_1 , та при цьому між ними виникла словесна суперечка. Під час виниклої суперечки ОСОБА_5 попередив ОСОБА_9 про застосування щодо неї фізичного насильства, проте остання не звернула на це уваги, що дуже обурило ОСОБА_5 , внаслідок чого в нього виник умисел на заподіяння ОСОБА_9 смерті.
Реалізуючи свій умисел, направлений на заподіяння смерті, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що посягає на життя іншої особи, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, хоч і не бажаючи цього, але свідомо припускаючи їх настання, підняв із землі камінь та, взявши його у праву руку, підійшов до ОСОБА_9 ззаду та наніс їй два удари по потилиці, від яких остання впала на землю.
Після чого ОСОБА_5 , зігнувшись над ОСОБА_9 , яка в той час лежала на землі, наніс ще декілька ударів кулаком своєї правої руки в область обличчя, грудної клітки та живота, заподіявши при цьому останній тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми: відкритого перелому потиличної кістки справа, субдуральної гематоми, набряку і дислокації головного мозку, забійної рани нижньої губи, синців і садно голови; закритої травми грудної клітки: перелому 5-го ребра зліва; закритої травми черевної порожнини: розриву селезінки з внутрішньочеревною кровотечею, крововиливів у передню черевну стінку і брижу кишківника, які мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент спричинення, та стоять в причинному зв`язку зі смертю. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 померла на місці вчинення правопорушення.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення визнав частково, пояснивши, що 20.10.2017 зранку він разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 вийшли з дому на роботу. Повертаючись ввечері додому між ним і ОСОБА_9 виникла словесна суперечка через те, що остання зробила зауваження щодо його стану алкогольного сп`яніння, яка переросла у сварку, під час якої він попередив останню, що вдарить її. Під час сварки він вдарив свою співмешканку двічі каменем, розміром приблизно пів цеглини, по потилиці, від чого остання впала на ліву сторону на каміння, після чого наніс декілька ударів (точну кількість назвати не може) кулаком у праву частину обличчя. Побачивши, що потерпіла непритомна, почав відмивати її водою, пішов до сусіда, щоб викликати швидку, яка після приїзду зафіксувала смерть ОСОБА_9 , також приїхали працівники поліції. Чи бив потерпілу у грудну клітину та живіт не пам`ятає, оскільки був в стані алкогольного сп`яніння. Із ОСОБА_9 прожили разом близько 11 років, мають спільну дитину, однак через зловживання алкогольними напоями вони були позбавлені батьківських прав. Конфлікти і бійки між ним і його співмешканкою були до даної події, сварилися часто. Те, що бив ОСОБА_9 каменем по голові і що вказані дії носять суспільно небезпечний характер усвідомлює, однак, через стан алкогольного сп`яніння не усвідомлював, що міг її вбити, наміру вбивати не мав.
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 суду показала, що із своєю сестрою потерпілою ОСОБА_9 вона не бачилась і не спілкувалась, знала, що сестра зловживала алкогольними напоями. Претензій морального та майнового характеру до обвинуваченого не має, вид і розмір покарання віднесла на розсуд суду.
Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнавав частково, вина обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому кримінальному правопорушенні, вчиненому при викладених вище обставинах, підтверджується також дослідженими судом письмовими доказами:
- протоколом огляду місця події від 21.10.2017 з фото таблицями до нього, проведеного в присутності понятих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та за участю підозрюваного ОСОБА_5 , на території прилеглій до вул. Шкільної в с. Марківка Томашпільського району Вінницької області, в ході якого було виявлено труп ОСОБА_9 з наступними пошкодженнями: синці по тильній поверхні правої кисті, правої вушної раковини, правої щоки, спинки носа, лобу, повік обох очей; в області лоба справа садно не визначеної форми із садновими краями, з вологим рожевим дном 5х3 см, при піднятті голови рана кровоточаща 1х0,5 см. На відстані 80 см від голови трупа виявлено камінець (вапняковий) з речовиною бурого кольору, який було поміщено до паперового конверту. Присутній підозрюваний ОСОБА_5 повідомив, що саме цим каменем він наніс удар по голові ззаду своїй співмешканці ОСОБА_9 ;
- протоколом огляду місця події від 21.10.2017 з фото таблицями до нього, що проводився з 04 год. 30 хв. до 05 год. 10 хв. слідчим СВ Томашпільського ВП ГУНП у Вінницькій області ст. л-ом поліції ОСОБА_12 у присутності понятих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на підставі заяви ОСОБА_5 від 21.10.2017 про надання дозволу на проведення працівниками поліції огляду його будинку за адресою АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено чоловічий одяг, а саме джинсову куртку, двоє штанів, светр та рушник, на яких наявні сліди речовини бурого кольору та чоловіче взуття, які були вилучені згідно письмової заяви ОСОБА_5 від 21.10.2017;
- висновком судово-медичної експертизи № 82 від 21.10.2017-20.11.2017, відповідно до якого: 1) при судово-медичній експертизі трупа виявлена комбінована травма: відкрита черепно-мозкова травма: відкритий перелом потиличної кістки справа, субдуральна гематома, набряк і дислокація головного мозку, забійна рана нижньої губи, синці і садно голови; закрита травма грудної клітки: перелом 5-го ребра зліва; закрита травма черевної порожнини: розрив селезінки з внутрішньочеревною кровотечею, крововиливи у передню черевну стінку і брижу кишківника. Вказана травма виникла від дії тупого (х) твердого (х) предмету (в), чи об такий (і) має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент спричинення, та стоїть в причинному зв`язку зі смертю; 2) смерть гр. ОСОБА_9 наступила 4-5 годин від огляду трупа на місці смерті (3.30.21.10.17р.) і 12-14 годин від експертизи трупа в морзі, тобто між 21.30 і 23.30 20.10.17р., що підтверджується виявленими трупними змінами тіла; 3) комбінована травма: відкрита черепно-мозкова травма: відкритий перелом потиличної кістки справа, субдуральна гематома, набряк і дислокація головного мозку, забійна рана нижньої губи, синці і садно голови; закрита травма грудної клітки: перелом 5-го ребра зліва; закрита травма черевної порожнини: розрив селезінки з внутрішньочеревною кровотечею, крововиливи у передню черевну стінку і брижу кишківника виникли безпосередньо перед смертю ОСОБА_9 , що підтверджується коліром і насиченістю кольору синців, вологого дна садна і рани, наявністю рідкої червоної крові і згортків в пошкодженнях.Тілесні ушкодження у виглідя синців грудної клітки і правої кисті нанесені за 3-4 доби від часу настання смерті, що підтверджується їх кольором; 4) Всі тілесні ушкодження виявлені на трупі ОСОБА_9 виникли в результаті дії тупого(-их) твердого(-их) предмету(-ів) чи об такі безпосередньо перед смертю (20.10.17р.) ОСОБА_9 було нанесено не менше девяти пошкоджень. Біля тринадцяти тілесних пошкоджень було нанесено за 3-4 доби від настання смерті ОСОБА_9 ; 5) комбінована травма: відкрита черепно-мозкова травма: відкритий перелом потиличної кістки справа, субдуральна гематома, набряк і дислокація головного мозку, забійна рана нижньої губи, синці і садно голови; закрита травма грудної клітки: перелом 5-го ребра зліва; закрита травма черевної порожнини: розрив селезінки з внутрішньочеревною кровотечею, крововиливи у передню черевну стінку і брижу кишківника відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які безпосередньо призвели до смерті ОСОБА_9 . Тілесні ушкодження у вигляді синців грудної клітки і правої кисті в причинному зв`язку зі смертю не стоять, і примінимо до живих осіб, відносяться до легких тілесних ушкоджень; 6) всі тілесні ушкодження виявлені на трупі ОСОБА_9 , вірогідніше всього, виникли в результаті ударів; 7) всі тілесні ушкодження виявлені на трупі ОСОБА_9 могли виникнути як в результаті дії тупих твердих предметів. Виникнення їх в совокупності при падінні на них з прискоренням або без нього є малоймовірним, так як тілесні ушкодження розміщенні в різних в різних частинах і площинах тіла і нанесені зі значним прикладенням сили; 8) після нанесення гр. ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, які призвели до її смерті, вона, вірогідніше всього, не могла здійснювати активні дії (бігати, ходити, повзати, наносити удари), але могла несвідомо рухати ногами, руками; 9) смерть гр. ОСОБА_9 після нанесення їй тілесних ушкоджень, які безпосередньо призвели до смерті, вірогідніше всього, наступила в проміжок часу від декількох десятків хвилин до декількох годин; 10) захворювання гемороїдальні вузли і тріщини прямої кишки у гр. ОСОБА_9 в причинному зв`язку зі смертю не стоять; 11) тілесних ушкоджень на трупі ОСОБА_9 характерних для самозахисту не виявлено; 12) згідно висновку судово-токсилогічної експертизи №2803 у гр. ОСОБА_9 виявлено етиловий спирт в концентрації -3,7%о, що примінимо до живих осіб відповідає тяжкій степені алкогольного сп`яніння; 13) згідно висновку судово-іммуноологічної експертизи №429 група крові у ОСОБА_9 . О(1);
- протоколами відібрання зразків для експертного дослідження від 21.10.2017;
- протоколом отримання зразків для проведення дослідження від 25.10.2017;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.10.2017, який проводився з 16 год. 50 хв. по 17 год. 15 хв. слідчим СВ Томашпільського ВП ОСОБА_12 за участю підозрюваного ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , у присутності понятих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , з метою перевірки і уточнення відомостей щодо умисного спричинення смерті ОСОБА_9 , а саме підозрюваний ОСОБА_5 повідомив обставини події, яка відбулася 20.10.2017, продемонстрував місце та механізм нанесення ним двох ударів камінцем в область голови ОСОБА_9 , та розповів, що він робив в подальшому. Згідно заяви ОСОБА_5 від 24.10.2017 слідчий експеримент проводився без участі його адвоката.
- висновком судово-психіатричного експерта № 359 від 06.11.2017, відповідно до якого: 1.2.) в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_5 на хронічне психічне захворювання не страждав, перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності; 2.7.) питання в частині «чи міг (може) ОСОБА_5 усвідомлювати значення своїх дій» є некоректним, оскільки ставиться лише судом при визначенні дієздатності особи; 3) в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_5 міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; 4.5.) в теперішній час ОСОБА_5 на хронічне психічне захворювання на страждає, перебуває поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, у нього виявлена межова інтелектуальна норма, ускладнена алкоголізацією; 6) в теперішній час ОСОБА_5 може усвідомлювати свої дії та керувати ними; 7) за психічним станом ОСОБА_5 може стати перед слідством та судом; 8.9.) застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 не потребує; 10) в досліджуваний період ОСОБА_5 в стані фізіологічного афекту не перебував;
- висновком експерта № 161 від 27.10.2017-14.11.2017 з додатком до нього, відповідно до якого: 1) згідно акту №429 від 26.10.2017р. по дослідженню рідкої крові відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро СМЕ кров гр.-ки ОСОБА_9 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В ізосерологічної системи АВО. Згідно акту №95 від 27.10.2017р. по дослідженню рідкої крові відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро СМЕ кров підозрюваного гр-на ОСОБА_5 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічої системи АВО. 2) При дослідженні піднігтьового вмісту правої (об`єкт №1) та лівої (об`єкт №2) рук підозрюваного гр-на ОСОБА_5 виявлено кров людини і епітеліальні клітини, при визначенні групової належності яких виявлено антиген А ізосерологічної системи АВО (що відповідає А (ІІ) групі крові). Встановити статеву належність виявлених слідів крові і епітеліальних клітин в об`єктах №№1,2 не представляється можливим в зв`язку з відсутністю збережених, придатних для дослідження ядер, малою їх кількістю, а також можливим впливом предметоносія (обільне забруднення). По груповій належності походження виявлених слідів крові і епітеліальних клітин (об`єкти №№1,2) не виключається від самого підозрюваного гр-на ОСОБА_5 ;
- висновком експерта №162 від 27.10.2017-14.11.2017 з додатком до нього, відповідно до якого: 1) 1) згідно акту №429 від 26.10.2017р. по дослідженню рідкої крові відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро СМЕ кров гр-ки ОСОБА_9 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В ізосерологічної системи АВО. Згідно акту №95 від 27.10.2017р. по дослідженню рідкої крові відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро СМЕ кров підозрюваного гр-на ОСОБА_5 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічої системи АВО. 2) При дослідженні піднігтьового вмісту правої (об`єкт №1) та лівої (об`єкт №2) рук трупа гр-ки ОСОБА_9 виявлено епітеліальні клітини, при визначенні групової належності яких виявлено антиген Н ізосерологічної системи АВО (що відповідає О(І) групі крові). Встановити статеву належність виявлених епітеліальних клітин (об`єкти №№1,2) не представляється можливим в зв`язку з відсутністю збережених, придатних для дослідження ядер. По груповій належності виявлені епітеліальні клітини в об`єктах №№1,2 (права та ліва рука трупа гр-ки ОСОБА_9 ) можуть походити від самого трупа гр-ки ОСОБА_9 3) при дослідженні піднігтьового вмісту правої (об`єкт №1) і лівої (об`єкт №2) рук трупа гр-ки ОСОБА_9 слідів крові не виявлено;
- висновком судово-медичної експертизи № 319 від 27.10.2017-24.11.2017 з додатком до нього, відповідно до якого: 1) кров трупа потерпілої гр-ки ОСОБА_9 відноситься до групи О з ізогемаглютининами анти-А та анти-В; 2) кров гр-на ОСОБА_5 відноситься до групи А з ізогемаглютинином анти-В. В його крові супутній антиген Н не виявлений; 3) в слідах на представлених речах: чоловічих спортивних штанах (об`єкти №1,1а), светрі (об`єкти №2,3,4), чоловічих штанах сіро-білого кольору (об`єкти №5,6,7), джинсовій куртці (об`єкти №8а, 8б, 8в, 8г) та рушнику (об`єкт №9), виявлено наявність крові людини. При визначенні групової належності знайдено антиген А, а в об`єктах №8а,8б,8в ще й ізогемаглютинин анти-В. Таким чином, кров у вказаних об`єктах може походити від будь-якої людини з групою крові А з ізогемаглютинином анти-В і від підозрюваного ОСОБА_5 не виключається, а від потерпілої ОСОБА_9 походити не може;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 30.11.2017, який проводився з 13 год. 50 хв. по 14 год. 15 хв. слідчим СВ Томашпільського ВП ОСОБА_12 за участю підозрюваного ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , у присутності понятих ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , з метою перевірки і уточнення відомостей щодо умисного спричинення смерті ОСОБА_9 , а саме підозрюваний ОСОБА_5 повідомив обставини події, яка відбулася 20.10.2017, продемонстрував місце та механізм нанесення ним двох ударів камінцем в область голови ОСОБА_9 , та розповів, що він робив в подальшому.
Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, колегія суддів визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством.
Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають.
У силу ст. 370 КПК України суд обґрунтовує вирок лише на доказах, які були розглянуті у судовому засіданні і обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановляється лише при умові, коли в ході судового розгляду винність підсудного доведена.
Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого та перевіряючи доводи обвинуваченого щодо відсутності умислу на вбивство, колегія суддів виходить з такого.
У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду №2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» зазначено, що для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.
На підставі наведеного, суд, перевіряючи кваліфікацію дій обвинуваченого, виходить не тільки з наслідків, які настали від злочинних дій ОСОБА_5 смерті ОСОБА_9 , а й з інших обставин кримінального правопорушення.
Суб`єктивна сторона умисного вбивства характеризується виною у формі умислу.
При умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, у випадку заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, внаслідок якого сталася смерть потерпілого, ставлення до настання смерті характеризується необережністю.
Відповідно до ст. 24 КК України умисел поділяється на два види прямий і непрямий. Прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно-небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання. Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.
Обвинувачений під час розгляду справи заявив, що його умислом не охоплювалось позбавлення життя ОСОБА_9 , він не бажав настання її смерті під час завдання тілесних ушкоджень, однак, перевіряючи доводи сторони захисту щодо спрямованості умислу ОСОБА_5 , колегія суддів виходить з усіх обставин вчиненого ним діяння та враховує спосіб і знаряддя злочину, за допомогою якого потерпілій були нанесені тілесні ушкодження, а саме каменем.
Також суд враховує кількість, характер та локалізацію тілесних ушкоджень у загиблої. Так, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 82 від 21.10.-20.11.2017 при експертизі трупа ОСОБА_9 були виявлені численні тілесні ушкодження в області голови, грудної клітки та живота, які кваліфіковані експертом як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент спричинення.
Досліджені судом докази щодо кількості, характеру та локалізації тілесних ушкоджень свідчать про те, що потерпіла зазнала з боку ОСОБА_5 суспільно небезпечного посягання достатньої інтенсивності та цілеспрямованість дій останнього у нанесенні ударів потерпілій, крім іншого, в область життєво важливих органів. Зазначені пошкодження в області голови знаходяться в прямому причинному звязку зі смертю потерпілої. Удари ОСОБА_5 наносив каменем значних розмірів.
Аналізуючи встановлені при розгляді справи обставин, суд критично ставиться до показів обвинуваченого щодо відсутності у нього умислу на позбавлення життя ОСОБА_9 . Зокрема, обвинувачений не навів суб`єктивних міркувань, за якими він міг би розраховувати на те, що завдані ним тілесні ушкодження за своєю кількістю, інтенсивністю та спрямованістю не спричинили б смерті потерпілої.
Враховуючи викладене, ОСОБА_5 діяв з непрямим умислом, тобто в силу свого віку та наявності базової загальної середньої освіти він усвідомлював, що нанесення численних ударів каменем значних розмірів в область голови може заподіяти смерть потерпілій, передбачав такі наслідки, хоча не бажав, але свідомо припускав їх настання.
Що стосується поведінки обвинуваченого і потерпілої, яка передувала кримінальному правопорушенню, то під час розгляду справи було встановлено та не оспорювалось самим обвинуваченим, що у цей день між ними стався конфлікт щодо вживання обвинуваченим алкогольних напоїв, який переріс у сварку. Крім того, сукупність зібраних у кримінальному проваджені доказів свідчить про те, що між обвинуваченим та загиблою протягом тривалого часу виникали побутові сварки, під час яких обвинувачений застосовував до ОСОБА_9 фізичну силу, що підтверджується показаннями обвинуваченого.
Вказані обставини, на думку колегії суддів, підтверджують наявність конфліктної ситуації між обвинуваченим та потерпілою, яка передувала позбавленню життя ОСОБА_9 . Мотивом злочинних дій ОСОБА_5 стали особисті неприязні стосунки, які виникли під час сварки на ґрунті вживання алкогольних напоїв.
Крім того, з висновку судово-психіатричної експертизи № 359 від 06.11.2017, вбачається, що ОСОБА_5 є психічно здоровим, під час вчинення інкримінованого діяння по психічному стану міг в повній мірі розуміти свої дії та керувати ними; не знаходився у тимчасово хворобливому стані, в стані фізіологічного афекту, вираженого емоційного стану, у застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує.
Заяву обвинуваченого про відсутність умислу на вбивство, суд розцінює як розкаяння за вчинене та усвідомлення останнім наслідків вчиненого злочину, про що зокрема свідчить поведінка обвинуваченого безпосередньо після вчинення злочину - викликав швидку медичну допомогу, добровільно зізнавшись у скоєному.
Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами судового провадження докази в їх сукупності, суд визнає вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.
Під час розгляду справи не було встановлено підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого, оскільки сукупністю всіх обставин вчиненого діяння були доведені зміст і спрямованість умислу ОСОБА_5 на вбивство потерпілої.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує: характер та тяжкість вчиненого правопорушення, яке за ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, фактичні обставини справи, характер та тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість заподіяних кримінальним правопорушенням наслідків, спосіб вчинення кримінального правопорушення і його мотиви, обстановку вчинення злочину, а також те, що обвинувачений раніше не судимий, згідно довідки виконкому Марківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області № 478 від 21.10.2017 обвинувачений проживав із співмешканкою ОСОБА_9 в с.Марківка Томашпільського району Вінницької області, ніде не працює, підсобне господарство не утримує, зловживає алкогольними напоями, на зауваження влади не реагує, на утриманні малолітніх дітей немає, згідно листа КУ «Томашпільська центральна районна лікарня» №1301 від 23.10.2017 на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, наявність обставин, що обтяжують покарання, а саме вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, та наявність визнаних судом обставин, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, а також враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, з урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, та вважає за необхідне призначити йому покарання, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів у виді позбавлення волі, в межах санкції інкримінованої статті.
Згідно ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_5 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін - тримання під вартою.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 /сім/ років 3 /три/ місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання 21 жовтня 2017 року.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 до набрання вироком суду законної сили залишити без змін - тримання під вартою.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- резинові чоботи, джинсову куртку, светр, двоє штанів, рушник, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Томашпільського ВП ГУНП у Вінницькій області повернути власнику ОСОБА_5 ;

- камінь; змиви з обличчя та рук ОСОБА_5 , букальні зразки ОСОБА_5 , зрізи нігтів у ОСОБА_5 ; зрізи нігтів у ОСОБА_9 , які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Томашпільського ВП ГУНП у Вінницькій області знищити.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Чернівецький районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та потерпілій.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3