Справа № 598/949/17
провадження № 1-кп/598/91/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" грудня 2017 р. Збаразький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

його захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Збаража кримінальне провадження № 598/949/17 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, що має на утриманні малолітню дитину, тимчасово не працюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

за ч.2 ст.121 КК України,
встановив :
18 березня 2017 року приблизно о 01 годині 48 хвилин, перебуваючи на автомобільній дорозі М-19 біля с.Заруддя Збаразького району Тернопільської області, ОСОБА_4 вступив в конфлікт із ОСОБА_6 під час якого усвідомлюючи та розуміючи протиправний характер і значення своїх дій, умисно наніс удар кулаком правої руки в обличчя та правою ногою в область живота потерпілому, спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми живота з розривом брижі товстого кишківника, що призвело до розвитку внутрішньої кровотечі та як наслідок масивної крововтрати (різкого обезкровлювання організму) від яких ОСОБА_6 помер одразу після госпіталізації.
Суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 є винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав та пояснив, що 18 березня 2017 року приблизно о 01 годині 48 хвилин на автомобільній дорозі М-19 біля с.Заруддя Збаразького району Тернопільської області, між його автомобілем та іншим автомобілем під керуванням ОСОБА_6 сталась ДТП. Після неї між ним та потерпілим виник конфлікт під час якого він умисно наніс удар кулаком правої руки в обличчя та правою ногою в область живота потерпілому від яких останній помер. Наміру спричиняти смерть потерпілому він не мав.
Учасники даного судового провадження правильно розуміють і не оспорюють фактичні обставини вищезгаданого кримінального правопорушення. Їхня позиція є добровільною.
Оскільки судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у разі визнання судом недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а також беручи до уваги те, що вони не заперечили у розгляді цього кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України суд вважає недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин скоєння даного кримінального правопорушення, як таких, що ніким не оспорюються.
Обираючи ОСОБА_4 покарання суд, у відповідності з вимогами ст.65 КК України, беручи до уваги ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, вважає необхідним призначити його у виді позбавлення волі.
Однак, враховуючи такі пом`якшуючі вину ОСОБА_4 обставини як те, що він повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, повністю відшкодував завдані збитки, має на утриманні малолітню дитину, а також заяву потерпілої, яка просить не позбавляти його волі, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, застосувавши ст.69 КК України, суд, вважає за можливе, призначити йому покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією ч.2 ст. 121 КК України, а саме, у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому при цьому іспитовий строк та покласти на нього обов`язки, відповідно до п.2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд,-

засудив :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального у правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, призначивши йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання, встановивши йому іспитовий строк терміном 3 (три) роки, з покладенням обов`язків передбачених п.2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України, а саме:

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення період з 18 березня 2017 року по 02 серпня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1