Справа № 645/2379/17
Провадження № 1-кп/645/376/17
В И Р О К
Іменем України
20 листопада 2017 року Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
за участю адвоката ОСОБА_6
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєверодонецьк Луганської області, громадянина України, працюючого різноробочим ТОВ «Рєпром», не одруженого, з середньо - технічною освітою, раніше судимого: 19.10.2005 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі; 01.12.2006 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 309, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 19.11.2009 року по відбуттю строку покарання; 26.10.2010 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільненого 03.03.2012 по відбуттю строку покарання; 18.07.2013 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; 15.10.2013 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, 17.12.2013 згідно ухвали колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області вирок Київського районного суду від 18.07.2013 залишено без змін; 31.08.2016 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки; 07.11.2016 Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, ухвали колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області вирок Київського районного суду м. Харкова від 09.03.2017 року залишено без змін, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, -
30 березня 2017 року, приблизно о 13 год. 50 хв., обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на пішохідному переході перехрестя вул. Гіршмана та вул. Пушкінській у м. Харкові, маючи прямий злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, діючи повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно з правого кармана куртки викрав мобільний телефон «ХІОМІ REDMI 3S», імей-860/ НОМЕР_1 в корпусі золотистого кольору, належний ОСОБА_8 , згідно висновку товарознавчої експертизі № 1688 від 12.04.2017р., вартістю 2889 гривень, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.
11 травня 2017 року, близько 20 год. 40 хв., обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в переході станції метро ім. О.М. Масельського побачив раніше йому невідому ОСОБА_10 , в котрої у правій кишені пальто помітив мобільний телефон. В цей час у обвинуваченого ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на таємне заволодіння чужим майном. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, обвинувачений ОСОБА_7 , пішов за потерпілою ОСОБА_10 , котра вийшовши з метрополітену попрямувала в бік ринку. Наблизившись до потерпілої на зручну відстань, обвинувачений ОСОБА_7 підійшов ззаду до потерпілої ОСОБА_10 , та витягнув з правої кишені пальто останньої мобільний телефон ТМ «IPHONE 5 S 32 Gb», вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №8119 від 24.05.2017 - 7200 грн. Потерпіла ОСОБА_10 , помітивши, злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_7 , обернулась та побачила, що обвинувачений ОСОБА_7 втягує з її кишені мобільний телефон. Після цього потерпіла почала кричати та вимагати, щоб обвинувачений повернув їй телефон. Проте, ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що його протиправні дії помічені потерпілою та ігноруючи її вимогу повернути мобільний телефон, продовжуючи реалізувати свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном, намагався втекти з місця скоєння злочину, проте, був зупинений громадянами, в результаті чого не зміг довести свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні злочинів, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України та дав суду правдиві показання про обставини вчинення ним злочинів, як зазначено в цьому вироку. У скоєному щиросердно розкаюється, просить суворо не карати. Також у повному обсязі визнав заявлені потепілими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 цивільні позови.
Потерпіла ОСОБА_10 до судового засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась своєчасно та належним чином. Через канцелярію суду надала заяву з проханням слухати справу за її відсутності. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.
Потерпіла ОСОБА_8 до судового засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась своєчасно та належним чином. Через канцелярію суду надала заяву з проханням слухати справу за її відсутності. Під час досудового розслідування потерпіла заявила цивільний позов на суму 2889 грн.
На підставі ст. 349 ч. 3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, так як проти цього не заперечували учасники судового провадження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 по епізодам від 30 березня 2017 року та 14 квітня 2017 року суд кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 по епізоду від 31 серпня 2017 року суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, тобто закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому повторно.
Вину обвинуваченого в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України суд вважає доведеною.
Згідно ст. 66 КК України, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає повне визнання вини та щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України судом не встановлені.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого встановлено, що він раніш неодноразово судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд керується вимогами ст. 65 КК України, а саме: враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, наявність ряду пом`якшувальних провину обставин, наведені вище дані про особу обвинуваченого.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 в межах санкції статті кримінального закону, що передбачає відповідальність за скоєне, суд, враховуючи ступінь тяжкості вчинених обвинувачений ОСОБА_7 злочинів, конкретні обставини вчинення ним злочину, та вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, в рамках санкції ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, що повністю відповідає принципам і правилам призначення покарання, які містяться в нормах ст.ст. 65, 66 КК України.
Як вбачається матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_7 був засуджений 31.08.2016 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки, а також 07.11.2016 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області вирок Київського районного суду від 09.03.2017 року залишено без змін.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Відповідно ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Згідно ч. 5 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив два або більше злочинів, суд призначає покарання за ці нові злочини за правилами, передбаченими у статті 70 КК України, а потім до остаточного покарання, призначеного за сукупністю злочинів, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком у межах, встановлених у ч. 2 ст. 71 КК України.
Враховуючи зазначене, суд при ухваленні вироків, призначивши покарання за сукупністю злочинів, остаточно до відбуття покарання призначає за сукупністю вироків.
По справі потерпілою ОСОБА_8 , заявлений цивільний позов на суму 2889 грн., в якості відшкодування матеріальної шкоди, який підлягає задоволенню у повному обсязі.
Питання щодо речових доказів та судових витрат суд вирішує на підставі ст. ст. 100, 122 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 349, 395 КПК України суд, -
Визнати ОСОБА_7 винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, за вчинення яких призначити покарання:
За ч. 2 ст. 185 КК України 2 роки 6 місяців позбавлення волі;
За ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України 4 роки позбавлення волі;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш сурового покарання більш суровим покаранням призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1, 5 ст. 71 КК України до покарання призначеного ОСОБА_7 за даним вироком, приєднати частково невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 31 серпня 2016 року у вигляді 2 (двох) місяців позбавлення волі та частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 07.11.2016 року, який залишений без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 09.03.2017 року, у вигляді 1 (одного) місяця позбавлення волі та остаточно для відбуття визначити ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків у вигляді 4 (чотирьох) років 3 (трьох ) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII) ОСОБА_7 у строк покарання за цим вироком зарахувати строк попереднього ув`язнення з 13.05.2017 року до 20.06.2017 року, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №2046-VIII від 18.05.2017) з 21.06.2017 року до 20.11.2017 року ОСОБА_7 зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 1 (один) день позбавлення волі.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_7 залишити раніш обраний - утримання під вартою в СІЗО № 27 у м. Харкові.
Термін покарання обчислювати з моменту затримання з 13 травня 2017 року.
Речовий доказ - CD-R диск з відеозаписами з камер відео спостереження за 14.04.2017 року, розташованих на території ринку «Індустріальний»; CD-R диск з відеозаписами з камер відео спостереження за 19.04.2017 року з зовнішніх камер «АльфаБанк», по вступу вироку в законну силу - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 суму у розмірі 2889 грн., в якості відшкодування матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави в особі НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз в розмірі 362 гривень 88 копійок.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя -