УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.12.2017 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , у судовому засіданні в приміщенні Херсонського міського суду Херсонської області на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні за №0006027 від 31.10.2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

01.12.2017 року до Херсонського міського суду надійшов даний обвинувальний акт з додатками, відносно ОСОБА_4 , до якого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого закінчується 08.12.2017 року.

В ході розгляду відповідно до ч.3 ст.331 КПК України питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, прокурор висловив думку про необхідність продовження, мотивуючи тим, що заявлені ризики, які стали підставою для тримання під вартою, не зменшилися, а також тяжкістю кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються

Обвинувачений та його захисник не заперечували проти продовження строку тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до наступного.

За змістом ч.3 ст.331 КПК України суд може визнати недоцільним продовження цього строку, тільки якщо на час розгляду цього питання, відпали зазначені у ч.3 ст.199 КПК України обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, та які перешкоджають завершенню судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Суд вважає, так як судове провадження тільки почалося, є необхідність в допиті свідків, досліджені інших доказів по справі, в той же час, ризики, які стали підставою для взяття під варту, на даний час не зменшилися, зокрема, існують ризики того, що у випадку звільнення обвинуваченого з під варти він може переховування від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, що підтверджується тим, що він офіційно не працював, обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання тільки у вигляді позбавлення волі строком до 8 років, а його соціальні зв`язки за місцем його проживання: не одружений, дітей не має, не є такими, які б могли при даних обставинах стримувати його від намірів покинути місце проживання та переховуватися від суду, впевнено гарантувати б його належну процесуальну поведінку та виключали б можливість настання зазначених ризиків.

З огляду на наведене, суд вважає, що застосований до обвинуваченого запобіжний захід відповідає його особі, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, ухиленню від суду, та не знаходить підстав для його зміни на менш суворий, та з метою запобігти спробам обвинуваченого ухилитися від суду, від виконання процесуальних дій, перешкодити встановленню істини у справі, забезпечення виконання ними процесуальних рішень, з урахуванням цілей п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого під вартою в межах строків визначеного законом.

Керуючись ст.ст. 199, 331, 369 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити до 02 лютого 2018 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1