Справа № 461/8489/17
Провадження № 1-кс/461/8757/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2017 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , особи в інтересах якої подана скарга ОСОБА_4 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора,

в с т а н о в и в :

Скаржник звернувся до суду в інтересах ОСОБА_4 зі скаргою, в якій просить визнати бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою про кримінальне правопорушення та зобов`язати слідчого, прокурора внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою від 30.11.2017 року про кримінальні правопорушення, а також невідкладно розпочати досудове розслідування.

В обґрунтування скарги покликається на те, що 30.11.2017 року ОСОБА_5 подала до прокуратури Львівської області заяву про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.162, ч.3 ст.371, ч.ч.3,4 ст.196, ч.3 ст.364 КК України. Однак, станом на 06.12.2017 року, не отримала жодного повідомлення, що підтверджує внесення відомостей до ЄРДР. Вважає, що така бездіяльність суперечить ст.214 КПК України, так як відомості за повідомленням не внесені до ЄРДР.

Скаржник та особа, в інтересах якої подана скарга в судовому засіданні скаргу підтримали з підстав, викладених у ній. Просять скаргу задоволити.

Представник суб`єкта оскарження в судове засідання не з`явився, однак відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, неявка слідчого чи прокурора не є перешкодою у розгляді скарги.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення скаржника та особи, в інтересах якої подана скарга, приходжу до переконання, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила (ст.25 КПК України).
Як видно з матеріалів справи, 30.11.2017 року ОСОБА_5 подала до прокуратури Львівської області та Головного управління Національної поліції у Львівській області заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

З аналізу зазначеної норми випливає, що законом передбачено обов`язок слідчого, прокурора, іншої службової особи, уповноваженої на прийняття заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, прийняти і зареєструвати їх, у разі якщо ці заяви чи повідомлення відповідають тим критеріям, які встановлені для таких КПК України, чого, як встановлено в ході розгляду справи, зроблено не було.

Досліджена слідчим суддею заява скаржника про кримінальне правопорушення в цілому відповідає критеріям, визначеним ч.5 ст.214 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що заявника до цього часу належним чином не повідомлено про результати розгляду поданої заяви, що свідчить про порушення вимог ст.214 КПК України. При цьому, суб`єктом оскарження не надано достатніх доказів протилежного.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги той факт, що заява про кримінальне правопорушення від 30.11.2017 року за своїм змістом відповідає тим критеріям КПК України, які для неї визначені та встановлені, приходжу до переконання, що відповідальною особою прокуратури Львівської області не було вжито належних заходів щодо дотримання, передбачених ч.1 ст.214 КПК України, строків внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за даною заявою.

Крім цього, відповідно до ч.5 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних підстав, забороняється.

Згідно положень глави 19 КПК України, усі питання, пов`язані із здійсненням кримінального провадження, вирішує слідчий в провадженні якого таке знаходиться та/або процесуальний прокурор.

Також, відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги, даний перелік є вичерпним.

Таким чином, вимоги про зобов`язання слідчого розпочати досудове розслідування та визнання бездіяльності виходять за межі компетенції слідчого судді, яка визначена чинним КПК України, а тому скарга в цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303, 304,306,307, 318-380 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Скаргу задоволити частково.

Зобов`язати прокуратуру Львівської області (відповідальну особу за внесення відомостей до реєстру) внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою (повідомленням) про внесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань ОСОБА_4 від 30.11.2017 року.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6