Справа № 146/1169/17
19 січня 2018 року Колегія суддів Шаргородського районного суду
Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового
засідання ОСОБА_4 ,
керівника Жмеринської
місцевої прокуратури ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України,
- клопотання першого заступника керівника Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 ,
В провадженні Шаргородського районного суду знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України.
Щодо обвинуваченого ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 27.01.2018 року.
Розгляд кримінального провадження призначався на 17.01.2018 року, проте, в судове засідання не прибув захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_10 , яка приймає участь у кримінальному провадженні на підставі Доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі у кримінальному провадженні, стосовно якої відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням, виданого Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Вінницькій області від 07.06.2017 року за №002-0001557 (а.п.50).
У зв`язку із чим колегія суддів, відповідно до ухвали від 17.01.2018 року, прийняла рішення про відкладення судового розгляду у кримінальному провадженні на 19.01.2018 року та про залучення захисника для участі у проведенні окремої процесуальної дії вирішенні питання про доцільність продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 у виді тримання під вартою з числа адвокатів Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Вінницькій області (а.п.227-228).
Відповідно до Доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, у кримінальному провадженні стосовно якої відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для проведення окремої процесуальної дії від 18.01.2018 року за №002-0000143, виданого Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Вінницькій області, адвокату ОСОБА_9 доручено забезпечити надання безоплатної вторинної правової допомоги в судовому засіданні 19.01.2018 року при вирішенні питання про доцільність продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою (а.п.239).
В судовому засіданні 19.01.2018 року прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 на 60 днів. Заявлене клопотання про продовження строку запобіжного заходу прокурор мотивував тим, що строк дії обраного обвинуваченому раніше запобіжного заходу закінчується 27.01.2018 року, а завершити розгляд кримінального провадження до вказаної дати неможливо, так як ще не допитані всі свідки обвинувачення, не досліджені докази, не допитаний сам обвинувачений. Ризики, що існували при обранні ОСОБА_8 запобіжного заходу, та при продовженні строку його дії, і надалі продовжують існувати. Зокрема, на його думку, враховуючи, що ОСОБА_8 неодноразово судимий, існує ризик вчинення обвинуваченим нового злочину, ухилення від суду, незаконний вплив на свідків та потерпілу.
Потерпіла ОСОБА_6 та її представник адвокат ОСОБА_7 підтримали клопотання прокурора з підстав, що заявлені останнім.
Обвинувачений ОСОБА_8 і його захисник адвокат ОСОБА_9 заперечували щодо продовження дії запобіжного заходу, зсилаючись на те, що обвинувачений має на утриманні малолітніх дітей, має місце постійного проживання, має тяжкі хронічні захворювання. Подальше тримання обвинуваченого під вартою вважають недоцільним та безпідставним. Просять змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Прокурор ОСОБА_5 заперечував щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, оскільки вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не доцільне і не зможе запобігти ризикам, встановленим ст.177 КПК України.
Потерпіла ОСОБА_6 та її представник адвокат ОСОБА_7 заперечують щодо зміни запобіжного заходу, зсилаючись на тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , а також на можливість впливу на свідків, які є його родичами, і проживають з ним спільно, зокрема на свідка ОСОБА_11 .
Вислухавши клопотання прокурора, захисника обвинуваченого, думки учасників судового розгляду з приводу заявлених клопотань, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала (ст.350 КПК України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. При цьому, за наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Вирішуючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , колегія суддів виходить з наступного.
Під час досудового розслідування 09.06.2017 року слідчим суддею Вінницького міського суду обвинуваченому ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк тримання обвинуваченого під вартою продовжено на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду від 03.08.2017 року (а.п.61-64).
Ухвалами колегії суддів Шаргородського районного суду Вінницької області продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого включно до 27.01.2018 року (а.п.69-72, 140-142).

Таким чином, строк дії ухвали суду про продовження запобіжного заходу у виді тримання ОСОБА_8 під вартою закінчується 27.01.2018 року.

Судове провадження у цьому кримінальному провадженні не може бути завершене до спливу строку тримання обвинуваченого під вартою, оскільки в судове засідання не прибули за викликом свідки, у зв`язку із чим судом було застосовано привід до свідків, а також не прибула через хворобу захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_10 , яка приймає участь у кримінальному провадженні на підставі Доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі у кримінальному провадженні, стосовно якої відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням, виданого Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Вінницькій області від 07.06.2017 року за №002-0001557 (а.п.50), що вбачається із заяви (а.п.223), тоді як у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 участь захисника є обов`язковою, в силу вимог ст.52 КПК України, оскільки останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів.

Відповідно до правових висновків, висловлених Європейським судом з прав людини у рішенні у справі «Соловей і Зозуля проти України» від 27.11.2008 року, тривале тримання під вартою без визначення в рішенні суду відповідних підстав визнається несумісним з принципом захисту від свавілля, закріплених у п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України.

Колегія суддів враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом і що злочини, в яких обвинувачується ОСОБА_8 , є особливо тяжкими, згідно із ст.12 КК України, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів від 8 до 15 років позбавлення волі за ч.4 ст.187 КК України та від 10 до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі за ч.2 ст.115 КК України, що дає достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може, з метою уникнення від покарання, незаконно впливати на потерпілу та свідків, які підлягають виклику до суду, зокрема, свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , з якими спільно проживає, уникати явки до суду, а також, що він іншим чином може перешкоджати кримінальному провадженню.

Таким чином, ризики, передбачені ст.177 КПК України і зазначені в ухвалах слідчого судді та суду про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та про продовження строку тримання під вартою, а саме: достатність підстав вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може, з метою уникнення від покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, передбачених ч.4 ст.187 КК України та ч.2 ст.115 КК України, впливати на потерпілу та свідків, які підлягають виклику до суду, зокрема, свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , з якими спільно проживає, уникати явки до суду, а також, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, не зменшилися і продовжують існувати.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 раніше судимий за вчинення умисних тяжких та середньої тяжкості корисливих злочинів, злочинів проти громадського порядку, громадської безпеки та у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів (а.п.65-66).

Відтак, колегія суддів прийшла до переконання, що обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може вчинити інші злочини, так як маючи незняту і непогашену судимість за вчинення умисних корисливих злочинів, злочинів проти громадського порядку, громадської безпеки, проти життя та здоров`я, злочинів у сфері обігу наркотичних засобів останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжких умисних корисливих злочинів, один з яких є злочином проти життя та здоров`я особи.

Крім того, судове провадження не може бути завершене до спливу строку тримання обвинуваченого під вартою із підстав неприбуття в судовий розгляд свідків обвинувачення та захисника обвинуваченого ОСОБА_10 , у зв`язку із чим, для запобігання встановленим судом ризикам, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань КПК України щодо повного та неупередженого судового розгляду, колегія суддів вважає доцільним та виправданим тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою та недостатнім застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Обставин, які є перешкодою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, не встановлено.

У зв`язку із викладеним, на підставі ч.3 ст.331 КПК України, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Підстав для зміни ОСОБА_8 запобіжного заходу на більш м`який цілодобовий домашній арешт, про що просили суд обвинувачений та його захисник, колегія суддів не вбачає у зв`язку із необґрунтованістю клопотання, оскільки обвинувачений та його захисник не надали суду належних та допустимих доказів щодо наявності у ОСОБА_8 на утриманні малолітніх дітей, тяжких хронічних захворювань.

Обвинувачений ОСОБА_8 під час судового розгляду відмовився повідомити колегії суддів про наявні у нього захворювання.

Також, колегія суддів вважає безпідставним ствердження обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що в місцях попереднього ув`язнення не здійснюється його лікування, оскільки на запитання суду останній повідомив, що зі скаргами до прокурора з приводу відмови йому у наданні медичної допомоги чи лікування не звертався, разом з тим суд вважає за необхідне витребувати інформацію з СІЗО ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1» про те, чи звертався до адміністрації установи з приводу надання йому медичної допомоги ОСОБА_8 та чи надавалася йому медична допомога, а якщо відмовлено у лікуванні, то з яких причин.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 197, 199, 331, 350, 369, 372, 395 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Клопотання першого заступника керівника Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 продовжити строком на 60 днів, починаючи з 21 години 40 хвилин 27.01.2018 року до 21 години 40 хвилин 27.03.2018 року.

Розгляд кримінального провадження відкласти на 06 лютого 2018 року о 13 годині.

Виклик сторонам кримінального провадження та їх представникам поновити.

Витребувати з СІЗО ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1» інформацію про те, чи звертався до адміністрації установи з приводу надання йому медичної допомоги ОСОБА_8 та чи надавалася йому медична допомога, а якщо відмовлено у лікуванні, то з яких причин.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_8 та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 284, 288, п.2 ч.2 ст.314, ч.6 ст.340, ст.417, п.3 ч.1 ст.346 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3