УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.10.2017 року м. Житомир
Прокурор звернувся із указаним клопотанням, в якому просить накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_4 , мотивуючи це наступним.
До Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що в період часу з 16.08.2017 по 02.09.2017 невідома особа шахрайським шляхом заволоділа майном, що належить ОСОБА_5 , чим спричинила останньому матеріальної шкоди на суму, яка встановлюється.
Під час проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та договору купівлі-продажу від 10 лютого 2001 року, 26.01.2015 уклав договір найму із ОСОБА_6 , згідно якого остання та її син, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово користуються для проживання вищевказаною квартирою АДРЕСА_1 .
Згідно показів ОСОБА_5 встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на виконання умов договору найму щомісячно, сплачували грошові кошти за проживання в даній квартирі, а також комунальні послуги.
28.09.2017 року ОСОБА_5 стало відомо про те, що квартира АДРЕСА_1 декілька разів відчужувалась без його відома. Також, останній в своїх показах пояснив що будь-які документи не підписував та дану квартиру на продаж не виставляв, хто це зробив йому невідомо.
Також встановлено, що приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , отримав від ОСОБА_9 1977 року народження, заяву від 16.08.2017 ( зареєстрована в реєстрі № 359 інд 720/02.03 НМО № 480557), про те, що вона надає згоду своєму чоловіку ОСОБА_5 продати та укладати договори купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 на умовах та за ціну на його розсуд.
Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що 16.08.2017 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_10 посвідчено договір купівлі-продажу майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_11 .
При цьому, згідно указаного договору купівлі-продажу від 16.08.2017 інтереси ОСОБА_5 представляв ОСОБА_7 , який діяв на підставі довіреності від 19.07.2017, посвідченої приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу ОСОБА_12 .
У подальшому, 02.09.2017 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_10 посвідчено договір купівлі-продажу квартири, укладеного між ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , предметом якого також була квартира АДРЕСА_1 .
Прокурор у клопотанні вказує, що з огляду на те, що є всі підстави вважати, що квартира АДРЕСА_1 є об`єктом кримінально-протиправних дій та отримана внаслідок вчинення кримінального правопорушення, визнана речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, а тому виникла необхідність в отриманні ухвали слідчого судді про накладення арешту на указане нерухоме майно з дотримання вимог повного, об`єктивного та неупередженого досудового розслідування вказаного кримінального провадження.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником квартири є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Прокурор зазначає, що враховуючи положення ч. 2 ст. 172 КПК України, вважає за необхідне провести розгляд указаного клопотання за відсутності власника майна, оскільки це може зашкодити подальшому досудовому розслідуванню та необхідне для забезпечення арешту майна.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Слідчий суддя вважає за можливе провести розгляд клопотання за відсутності власника майна, на яке прокурор просить накласти арешт, за наведених прокурором підстав.
Відповідно до ст. 107 КПК України, фіксування процесу технічними засобами не здійснювалося, оскільки таке клопотання не заявлялося.
Вивчивши й дослідивши клопотання та додані до нього документи, оглянувши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
За змістом ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно із п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
З огляду на обставини, встановлені в ході розгляду клопотання, а також предмет досудового розслідування, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання та накласти арешт на майно, вказане у клопотанні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), з тимчасовим позбавленням можливості відчуження та розпорядження вищевказаного майна його власником, офіційним володільцем або третіми особами.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти з дня її оголошення, а особами, що не були присутні в судовому засіданні з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1