"14" вересня 2017 р.
судді Апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_1
по кримінальному провадженню
(єдиний унікальний №335/9920/17, провадження № 11-сс/778/980/17)
на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 14 вересня 2017 року.
Вказаною Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області задоволено апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_3 , ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 серпня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , та до підозрюваного ОСОБА_2 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 22 серпня 2017 року по 20 жовтня 2017 року, скасовано, клопотання слідчого задоволено частково, та до підозрюваного ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто з 14 вересня 2017 року по 14 листопада 2017 року, включно.
Керуючись положеннями ч.3 ст.375 КПК України, викладаю окрему думку щодо цього рішення Апеляційного суду Запорізької області.
Вважаю, що слідчий суддя при розгляді клопотання дотримався вимог ст.ст.177, 178 КПК України та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Так, згідно з матеріалами провадження, ОСОБА_2 обґрунтовано підозрюється у вчиненні в стані алкогольного сп`яніння тяжкого правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Унаслідок вказаного правопорушення загинула людина.
Відповідно до матеріалів провадження, ОСОБА_2 раніше не судимий в силу ст.89 КК України, але раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного правопорушення.
За місцем реєстрації ОСОБА_2 не проживає. Стороною захисту надані суперечливі відомості щодо фактичного місця проживання ОСОБА_2 .
Так, згідно з характеристикою селищного голови Нововасилівської селищної ради, ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_2 з матір`ю, проте, згідно з характеристикою старшої по будинку АДРЕСА_3 , він проживає у кімнаті 37 зазначеного будинку із ОСОБА_5 та дітьми останньої.
Враховуючи фактичні обставини провадження та відомості про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність ризику того, що ОСОБА_2 схильний до вчинення вищевказаних правопорушень, тобто існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а також ризик, передбачений п.1 ч.1 зазначеної статті.
Вважаю, що слідчий суддя дійшов правильного висновку і про те, що інші окрім тримання під вартою запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання вказаним ризикам.
Крім того, при апеляційному розгляді встановлено, що досудове розслідування вже закінчено та обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_2 01 вересня 2017 року переданий до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя.
Тому, застосування за наслідками перегляду вищевказаної ухвали слідчого судді до ОСОБА_2 , який на цей час вже має статус обвинуваченого, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до 14 листопада 2017 року , тобто поза межами строків досудового розслідування, не узгоджується з положеннями ст.181 КПК України.
На мою думку, на цій стадії процесу, питання щодо запобіжного заходу має вирішуватися судом першої інстанції в ході підготовчого провадження, відповідно до вимог ст.315 КПК України.
Отже, вважаю, що вищевказана апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.
Суддя Апеляційного суду
Запорізької області ОСОБА_1