Справа № 128/540/17
Іменем України
25 жовтня 2017 року Вінницький районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
за участю обвинуваченого: ОСОБА_4
за ст. 185 ч.1 КК України, -
02.01.2017 року, близько 12 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у домоволодінні ОСОБА_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , помітив на дивані мобільний телефон марки «Samsung 6700» в копусі чорного кольору та мобільний телефон марки «Nokia 5610» в корпусі сірого кольору. Після цього, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою незаконного збагачення, здійснив крадіжку мобільного телефону марки «Samsung» 6700 в корпусі чорного кольору, вартість якого згідно висновку експерта № 127 від 08.02.2017 року становила 1678 грн. 00 коп. та мобільного телефону марки «Nokia» 5610 в корпусі сірого кольору, вартість якого згідно висновку експерта № 127 від 08.02.2017 року становила 1678 грн. 00 коп. В подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 3356 грн. 00 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому правопорушенні визнав повністю, пояснивши, що після Нового Року, 02.01.2017 року, він прийшов до свого знайомого, який проживав разом з ОСОБА_5 по сусідству з ним, і будучи з останнім в неприязних стосунках, вирішив йому відомстити, а саме: забрав з дивану два мобільні телефони «Самсунг» та «Нокіа». Будучи непоміченим, вийшов з будинку, не знаючи, що ці телефони належали ОСОБА_5 . Один з них «Самсунг», він загубив, а другий, марки «Нокіа», повернув потерпілій ОСОБА_5 після того, як до нього прийшли працівники поліції. Заподіяну шкоду за другий телефон він повністю відшкодував ОСОБА_5 . Про скоєне ним він жалкує, просить суд його суворо не карати, запевняючи у неповторенні подібного, а також просив звільнити його від призначеного судом покарання згідно Закону України «Про амністію у 2016 році».
Враховуючи клопотання учасників судового провадження про недоцільність дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за необхідне обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, характеризуючих його особу і при цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На думку суду дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст. 185 ч.1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та дана кваліфікація знайшла своє підтвердження в ході досудового та судового слідства.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України воно відноситься до категорії середньої тяжкості, особу винного, те що він раніше несудимий, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, на утриманні має малолітню дитину доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; відшкодування заподіяної шкоди, думку потерпілої щодо міри покарання ОСОБА_4 , згідно якої вона покладається на розсуд суду.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд встановив: щире каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю правопорушення, добровільне відшкодування заподіяної шкоди.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Сукупність даних про обставини вчинення правопорушення та особу винного дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у вигляді громадських робіт.
З обвинуваченого підлягають до стягнення на користь держави судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи.
Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.
В судовому засіданні прокурор та обвинувачений просили застосувати до ОСОБА_4 . Закон України «Про амністію у 2016 році», оскільки останній є суб`єктом амністії в зв`язку з перебуванням на його утриманні малолітньої дитини.
Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу, вважає, що ОСОБА_4 підлягає звільненню від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, який набув чинності 07.09.2017 року, оскільки він вчинив злочин середньої тяжкості до дня набрання цим законом чинності; згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 15.07.2013 року має малолітню дитину: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Керуючись ст. ст. 100, 370, 373, 374, 376 КПК України, Законом України «Про амністію у 2016 році», суд
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 200 (двісті ) годин громадських робіт.
Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 440 грн. 20 коп.
Речові докази: мобільний телефон марки «Nokia» 5610 в корпусі сірого кольору, що повернутий потерпілій ОСОБА_5 залишити у власності останньої.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя: