Справа № 570/1263/18
номер провадження 1-кп/570/194/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2018 року
Рівненський районний суд Рівненської області
в особі судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №000160 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Стара Гута Дунаєвецького району Хмельницької області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , громадянина України, не одруженого, не судимого, з професійно-технічною освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом, солдата, старшого навідника першої гармати першого гарматного артилерійського взводу п`ятої гарматної артилерійської батареї другого гарматного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -
в с т а н о в и в :
31.07.2017 року близько 10 години 00 хвилин ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом призваним на військову службу 29.01.2017 року, старшим навідником першої гармати першого гарматного артилерійського взводу п`ятої гарматної артилерійської батареї другого гарматного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , солдатом, самовільно, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , що тимчасово дислокувалась на території військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 загальновійськовий полігон, АДРЕСА_3 ) та до 22.03.2018 року, тобто до моменту добровільного з`явлення у військову прокуратуру Рівненського гарнізону, перебував поза межами військової частини, обов`язки військової служби не виконував, проводив час на власний розсуд.
Обвинувачений свою вину у вчинені злочину передбаченого ч.4 ст.407 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та дав показання про те, що дійсно будучи військовослужбовцем військової частини Збройних Сил України НОМЕР_1 , призваним 29.01.2017 року на військову службу за контрактом, під час проходження військової службу в умовах особливого періоду, самовільно, без будь - яких поважних причин, 31.07.2017 року близько 10 години 00 хвилин, з метою тимчасово ухилитись від військової служби, залишив місце служби - місце табірного збору військової частини на базі військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 загальновійськовий полігоні у АДРЕСА_3 ) та до 22.03.2018 року проводив службовий час на власний розсуд.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання, в якому просить розглянути кримінальне провадження без дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки ОСОБА_4 вину у вчиненому злочині визнав повністю.
У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінюючи щиросердечні показання обвинуваченого, суд вважає що його вина у інкримінованому злочині доведена повністю та його дії вірно кваліфіковані за ч.4 ст.407 КК України як самовільне залишення місця служби без поважних причин, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
До обставин, що пом`якшують покарання слід віднести те, що обвинувачений у вчиненому щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю вчиненого ним злочину.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.
При обранні виду та визначенні міри покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.
При призначенні покарання судом враховується особа обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання та служби характеризується з позитивної сторони. За наведених обставин суд прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах повного контролю з боку уповноваженого органу з питань пробації.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст.349, 373, 374, 395 КПК України, суд, -
з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити покарання у виді позбавленння волі на строк три роки.
На підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_4 звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи (служби).
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1