Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
13 березня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати по розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Костопільського районного суду Рівненської області від 11 грудня 2017 року,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 11 грудня 2017 року заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд вироку Костопільського районного суду Рівненської області від 01 квітня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.152 КК України за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_4 просить ухвалу суду скасувати. Зазначає, що в ході ознайомлення із матеріалами справи, а також додатковим опитуванням свідків та оглядом фактичного місця події відображеного згідно показань потерпілої та зафіксованого протоколом огляду місця події було виявлено ряд обставин, які хоча і існували на день та час інкримінованого злочину, однак не були відомі суду та засудженому, а також не могли бути відомі суду та не були предметом дослідження в судовому порядку при постановленні вироку, але могли прямо вплинути на судове рішення по справі. Вказує як на нововиявлену обставину на невідповідність місця події показанням потерпілої та протоколу огляду місця події, оскільки, з показів свідка ОСОБА_9 йому стало відомо, що підвальне приміщення в період з 21-00 год. до 07-00 год. завжди зачиняється та доступу до підвалу у сторонніх осіб немає. Показання даного свідка не перевірялися та стали відомі лише в травні 2017 року. Невідповідність місця події також вбачається із фототоблиці, яка додана до заяви та була виготовлена лише в травні 2017 року. Покликається також на те, що нововиявленою обставиною, яка ставить під сумнів походження доказу, що лежить в основі обвинувального вироку, а саме протоколу огляду місця події від 22.11.2015 року за адресою м. Костопіль, вул. Довбуша,9.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи засудженого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_7 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора та представника потерпілої ОСОБА_8 про відмову в задоволенні скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційній скарги слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Нововиявленими є такі обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи, але не були відомі чи не могли бути відомі на той час суду та слідчим органам. Обов`язковою умовою перегляду вироку за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстави для скасування вироку, повинні бути абсолютно новими, суттєвими, раніше невідомими слідчим органам і суду, тобто такими, що не фігурували та не досліджувались в матеріалах справи та потребують окремого розслідування.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі "Пономарьов проти України" від 03 квітня 2008 року зазначив, що "право на справедливий судовий розгляд, яке гарантовано п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення (п.40 мотивувальної частини зазначеного рішення).

Отже, Європейський суд з прав людини у даному рішенні визначив окремі ознаки принципу остаточності судового рішення, який полягає в тому, що б жодна сторона не мала права ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише заради повторного судового розгляду й ухвалення нового рішення у справі. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

Щодо посилання засудженого ОСОБА_4 на невідповідність місця події показанням потерпілої ОСОБА_10 та протоколу огляду місця події, то дана обставина детально досліджувалась як під час судового розгляду обвинувального акту так і під час апеляційного розгляду апеляційної скарги засудженого на вирок місцевого суду. Саме ця обставина була предметом розгляду заяви засудженого про перевірку вироку місцевого суду за нововиявленими обставинами і за результатом розгляду якої судом було постановлено ухвалу від 21.03.2017 року (а.с.47-48) про залишення заяви засудженого ОСОБА_4 без задоволення. Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 15.06.2017 року ухвалу суду від 21.03.2017 року було залишено в силі, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 без задоволення, чим підтверджено законність ухвали суду першої інстанції (а.с.76-77).
Вказані обставини також раніше були покладені в основу апеляційної скарги на вирок Костопільського районного суду від 01.04.2016 р. та були предметом дослідження у суді апеляційної інстанції (а.с. 110-112).
Зокрема, колегія суддів, дослідивши протокол огляду місця події від 22.11.2015 року з фототаблицею до нього (а.с. 9-13), та фототаблицю, надану обвинуваченим до апеляційної скарги, дійшли висновку, що місце події досліджено належним чином, із фототаблиць долучених до протоколу огляду місця події від 22.11.2015 року та наданої до апеляційної скарги вбачається, що на них зображено одне й теж місце події.
Надані потерпілою ОСОБА_10 показання про обставини замаху на вчинення злочину ОСОБА_4 детально перевірені у суді першої інстанції та при розгляді апеляційної скарги (а.с.68-70, 110-112).
Покликання ОСОБА_4 як на нововиявлену обставину на твердження свідка ОСОБА_9 про те що підвальне приміщення закривалося у період з 21-00 год. до 07-00 год. було предметом розгляду в суді першої інстанції та не знайшло свого підтвердження і заявник відмовився від клопотання про допит свідка ОСОБА_9 . Крім того, свідок ОСОБА_11 , яка є головою ОСББ показала, що в другій половині 2015 року приміщення підвалу не зачинялося. Свідок також підтвердила, що була присутня при проведенні слідчих дій в приміщенні підвалу (а.с.126).
Крім того, посилання ОСОБА_4 щодо внесення до ЄРДР відомостей про надання неправдивих показань потерпілою ОСОБА_10 спростовується постановою слідчого СВ Костопільського ВП ГУ НП в Рівненській області від 29 грудня 2017 року про закриття кримінального провадження №0000077 від 22.12.2017 року за ч.1 ст. 384, ч.1 ст.383 КК України у зв`язку з відсутністю події кримінальних правопорушень.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до переконання, що у заяві ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не наведені обставини, які можуть вважатися нововиявленими, що у свою чергу не доводить неправильність, необґрунтованість, незаконність вироку Костопільського районного суду Рівненської області від 01 квітня 2016 року, який переглянути бажає засуджений, та безпосередньо не впливають на висновок суду, який зроблений з урахуванням усіх досліджених у судовому засіданні доказів.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 405, 407, 466, 467 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:

Ухвалу Костопільського районного суду Рівненської області від 11 грудня 2017 року про перегляд вироку Костопільського районного суду Рівненської області від 01 квітня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.152 КК України за нововиявленими обставинами залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 без задоволення.

Касаційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, - в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3