Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А
Іменем України

02 квітня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
та особи, яка подала скаргу ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 01 березня 2018 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою від 01 березня 2018 року слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_6 відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_7 від 29.11.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000191 від 27.10.2017 року за ч. 1 ст. 190 КК України.

Своє рішення про відмову у задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження слідчий суддя обґрунтував тим, що виносячи постанову від 29 листопада 2017 року про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, слідчий виходив із того, що об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, має виражатися в меті присвоїти суб`єктом злочину майна потерпілого, але об`єктивна сторона цього злочину в діях представників виконавця відсутня і що такий висновок було зроблено слідчим на підставі аналізу наданих заявником копій договорів.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 01.03.2017 року у справі № 756/1470/18 та ухвалити нову ухвалу.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_5 посилається на те, що висновки слідчого судді не відповідають обставинам справи, оскільки у скарзі до суду за № 3/2 від 02.02.2018 року зазначалось про те, що 23.12.2017 р. виявилось, що в матеріалах провадження відсутня його заява від 12.10.2017 року з доданими до неї копіями документів, тому 26.12.2017 року він подав слідчому заяву № 4/12, до якої додав копії документів, відсутніх у провадженні.

Отже, слідчий ОСОБА_7 міг ознайомитись з цими документами тільки 26.12.2017 року, тобто тільки через місяць після внесення ним 29.11.2017 року відомостей до ЄРДР про закриття кримінального провадження.

Крім цього, заявник звертає увагу суду на те, що 23.12.2017 року слідчий запропонував йому скласти протокол допиту потерпілого, надавши йому його проект із запитаннями до нього. 26.12.2017 року він, ОСОБА_5 , передав слідчому цей проект з відповідями на запитання, але при цьому він його не підписав, запевнивши слідчого, що підпише його після відновлення провадження.

При цьому постанову від 29.11.2017 року про закриття кримінального провадження слідчий пообіцяв надати йому пізніше, а фактично передав її тільки 31.01.2018 року.

З урахуванням викладеного, як вважає ОСОБА_5 , є всі підстави вважати, що ні станом на 29.11.2017 року, ні станом на 23.12.2017 року, постанову про закриття кримінального провадження № 0000191 від 27.10.2017 року взагалі ще не було складено.

Про передчасність і безпідставність висновків слідчого ОСОБА_7 обумовлених недостатнім з`ясуванням обставин справи, на думку скаржника, свідчить також те, що слідчий закрив кримінальне провадження, прийшовши до висновку про «… відсутність об`єктивної сторони складу злочину в діях ТОВ «Київ Майстер Вікно». Тобто, слідчий навіть не зрозумів, що його заява до прокуратури була не про притягнення до кримінальної відповідальності представників заводу «Київ Майстер Вікно», а про притягнення до кримінальної відповідальності представників ФОП ОСОБА_8 , які видавали себе представниками заводу «Київ Майстер Вікно».

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення особи, яка подала скаргу та просила її задовольнити; перевіривши матеріали судового провадження за скаргою ОСОБА_5 та матеріали закритого кримінального провадження № 0000191 від 27.10.2017 року; проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що зазначена скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, у відповідності до вимог, передбачених ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 26.

Згідно з вимогами ст.ст. 307, 370 КПК України, судове рішення слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення слідчого або прокурора, в даному випадку на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, слідчий суддя дійшов помилкового висновку щодо обґрунтованості цієї постанови та її відповідності нормам кримінального процесуального закону, оскільки постанова слідчого, яку оскаржував заявник, не в повній мірі відповідала загальним засадам кримінального провадження, які зокрема покладають на прокурора, керівника органу досудового розслідування та слідчого обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Зокрема, як передбачено ч. 5 ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого, прокурора, повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови та їх обґрунтування.

Більш того, оскільки в даному випадку йде мова про постанову слідчого про закриття кримінального провадження, вона повинна містити оцінку доказів зібраних під час досудового розслідування, яка повинна ґрунтуватись на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.

Між аналіз вивчення матеріалів провадження за скаргою ОСОБА_5 та матеріалів закритого кримінального провадження, дозволяє зробити висновок про те, що під час досудового розслідування не були досліджені всі обставини кримінального провадження, у зв`язку з чим рішення слідчого про закриття кримінального провадження є передчасним.

З огляду на це, ухвала слідчого судді за скаргою ОСОБА_5 не може бути визнана законною, обґрунтованою та вмотивованим, а тому підлягає скасуванню, з постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали.

При цьому, розглянувши доводи скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_7 від 29.11.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000191 від 27.10.2017 року за ч. 1 ст. 190 КК України, колегія суддів вважає, що вона також підлягає задоволенню, а зазначена постанова скасуванню, з огляду на наступне.

По-перше, як зазначалось вище постанова слідчого про закриття кримінального провадження № 0000191 за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України в діях ТОВ «Київ Майстер Вікно», не в повній мірі відповідає вимогам ст.ст. 94, 110 КПК України, оскільки висновки слідчого про відсутність в діях вказаного Товариства складу кримінального правопорушення не ґрунтуються на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, а в самій постанові не тільки не наведено жодного доказу, а й не надано їм будь-якої оцінки з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, в даному випадку для закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

По-друге, як обґрунтовано зазначається у скарзі ОСОБА_5 , на момент прийняття рішення про закриття кримінального провадження, в розпорядженні слідчого, крім заяви ОСОБА_5 про злочин, не було будь-яких інших документів, які б дозволили зробити висновок про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, що підтверджується не тільки матеріалами кримінального провадження, а й самою постановою про закриття кримінального провадження.

По-третє, перевіркою матеріалів закритого кримінального провадження № 0000191, витребуваних судом апеляційної інстанції, встановлено, що крім єдиного доручення, в порядку ст.ст. 40, 41 КПК України, про встановлення осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення щодо ОСОБА_5 та їх допиту в якості свідків, яке залишилось без будь-якої відповіді, слідчим не було проведено жодної слідчої (розшукової) дії, направленої на встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення, зокрема навіть не допитано потерпілого.

Більш того, рішення слідчого про закриття кримінального провадження було прийнято до спливу строку, встановленого для виконання вказаного вище доручення, а також отримання копій документів, які потерпілий надав слідчому лише 26 грудня 2027 року, що свідчить якщо не про відсутність будь-якого розслідування, то принаймні про його неповноту, яка призвела до прийняття необґрунтованого, безпідставного та передчасного рішення про закриття кримінального провадження.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що постанова слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_7 від 29.11.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000191 від 27.10.2017 року за ч. 1 ст. 190 КК України, не може бути визнана законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню, а матеріали вказаного кримінального провадження направленню до Київської місцевої прокуратури № 5 для організації проведення досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 01 березня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_7 від 29.11.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000191 від 27.10.2017 року за ч. 1 ст. 190 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_7 від 29.11.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000191 від 27.10.2017 року за ч. 1 ст. 190 КК України задовольнити; зазначену постанову слідчого скасувати, а матеріали кримінального провадження направити до Київської місцевої прокуратури № 5 для організації проведення досудового розслідування.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-сс/796/1712/2018

Категорія ч. 2 ст. 309 КПК України

Слідчий суддя у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_6

Доповідач - суддя ОСОБА_1