Справа № 296/7122/17
УХВАЛА
Іменем України
08 вересня 2017 року м.Житомир
Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане до суду в межах кримінального провадження № 0000061, відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Овруч, Житомирської області, одруженого, що утримує неповнолітню дитину, працюючого на посаді старшого оперуповноваженого СКП Бердичівського ВП ГУ НП в Житомирській області, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

08.09.2017 р. до слідчого судді Корольовського райсуду м. Житомира звернувся ст. слідчий слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 , з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000061, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
В клопотанні посилається на те, що слідчим відділом прокуратури області проводиться розслідування у кримінальному провадженні № 0000061 від 18.05.2017 р. в ході якого було встановлено, що у серпні 2017 року старший оперуповноважений СКП Бердичівського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_6 висунув ОСОБА_7 вимогу про необхідність передачі йому неправомірної вигоди у виді грошових коштів у сумі 3000 гривень за сприяння у не притягненні останнього до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення у сфері незаконного обіг) наркотичних засобів.
Реалізуючи злочинний умисел спрямований на одержання неправомірної вимоги 07.09.2017 о 8 год. 50 хв., перебуваючи по АДРЕСА_2 , оперуповноважений Бердичівського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_6 , одержав від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 3000 гривень, за сприяння у не притягненні останнього до кримінальної відповідальності.
07 вересня 2017 року о 08 год. 58 хв. ОСОБА_6 було затримано в порядку ст.208 КПК України і цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
На підтвердження вини підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення слідчим наведено наступні докази: протокол - заява ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 30.08.2017; протокол огляду речей (грошових коштів) від 30.08.2017; протокол огляду місця події від 07.09.2017; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 07.09.2017, під час чого у останнього було вилучено вищевказані грошові кошти, які він напередодні затримання отримав від ОСОБА_7 ..
З посиланням на викладене, слідчий у клопотанні вказує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
Зазначений злочин останній за підозрою вчинив, будучи працівником правоохоронного органу, перебуваючи на посаді старшого оперуповноваженого СКП Бердичівського ВП ГУ НП в Житомирській області.
При цьому слідчий вказує, що ОСОБА_6 протягом тривалого часу працюючи у правоохоронних органах, обізнаний про методи і форми роботи правоохоронних органів, має стійки професійні та особисті зв`язки з працівниками правоохоронних органів області, шляхом використання свого службового становища та набутих знайомств, контактів у правоохоронних органах та експертних установах може незаконними засобами впливати на свідків у кримінальному провадженні, експертів, що в подальшому може змусити їх змінити свої показання.
Так, кримінальне провадження в рамках якого у свідка ОСОБА_7 вилучались наркотичні засоби, та у якому ОСОБА_6 погрожував останньому притягненням до кримінальної відповідальності, проводилось Бердичівським ВП ГУ НП в Житомирській області, де підозрюваний обіймає посаду оперуповноваженого.
Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 будучи оперуповноваженим Бердичівського ВП та маючи необмежений доступ до документації, що знаходиться у відділенні поліції може спробувати знищити, підробити або спотворити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування.
З огляду на викладене слідчий вказує на наявність ризиків за ст.177 КПК України, а саме можливості знищення підозрюваним або схову чи спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків, експертів у кримінальному провадженні або перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Слідчий і прокурор заявлене клопотання у судовому засіданні підтримали із зазначених у ньому підстав.
Захисник та підозрюваний в судовому засіданні просили застосувати менш суворий запобіжний захід.
Заслухавши прокурора, слідчого, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають підстави вважати, що дане клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Згідно ч.2 ст.194 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Однак, перевіряючи доводи слідчого у клопотанні, слідчий суддя вважає, що законних та обґрунтованих підстав для застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_6 не має, а доводи, викладені прокурором в судовому засіданні не знайшли свого саме повного підтвердження в ході судового розгляду.
Вчинення особою кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого не може бути єдиною підставою для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою. Не знайшли свого повного підтвердження доводи слідчого щодо не можливості, з метою запобігання впливу на свідків і експертів та знищенню, схову або спотворенню будь-якої із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, застосування іншого менш суворого запобіжного заходу.
Згідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. При цьому, у п.52 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ливада проти України» від 26 червня 2014 року за заявою № 21262/06 суд вказує, що аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений (підозрюваний) може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Зазначена небезпека не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування вказаної небезпеки, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (див. також рішення у справі «Доронін проти України» (Doronin v. Ukraine), пп. 63-64, рішення у справах «Осипенко проти України» (Osypenko v. Ukraine), заява № 4634/04, пп. 76-80, від 9 листопада 2010 року, та «Харченко проти України» (Kharchenko v. Ukraine), заява № 40107/02, пп. 79-81, 99 та 101, від 10 лютого 2011 року).
Оцінюючи в сукупності тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має статус учасника бойових дій, має постійне місце проживання в м. Бердичеві, Житомирської області, одружений, утримує неповнолітню дитину, що вказує на наявність соціальних зв`язків, слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
В зв`язку з цим, зазначені вище обставини, на думку слідчого судді, дають підстави вважати, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю, буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 181, 183, 184, 193, 194, 196, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю строком на два місяці.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі процесуальні обов`язки:
1) заборонити цілодобово залишати житло, за адресою: АДРЕСА_1 , застосувавши електронні засоби контролю;
2) прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду;
3) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
4) утримуватися від спілкування із свідками, працівниками правоохоронних органів, окрім тих, що здійснюють слідчі та процесуальні дії у кримінальному провадженні № 0000061 та іншими особами з приводу обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення;
5) в разі наявності здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Контроль за виконанням ухвали покласти на ст. слідчий слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 ..
Ознайомити підозрюваного під розпис з ухвалою суду.
Визначити строк дії обов`язків впродовж двох місяців з моменту оголошення ухвали.
Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення, шляхом звільнення підозрюваного ОСОБА_6 з-під варти в залі суду та зобов`язання після звільнення з-під варти негайно прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Копію ухвали суду направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення для відома.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1