06 березня 2018 р. Справа № 632/313/18 провадження № 1-в/632/86/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2018 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника Державної установи «Первомайська ВК (№117)» ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , засудженого: 16 липня 2012 року Тарутинським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки; 27 липня 2015 року цим же судом за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до трьох років і двох місяців позбавлення волі. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 94, ст. 96 КК України до засудженого застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку в місцях позбавлення волі, ухвалою Піщанського районного суду Вінницької області від 18 жовтня 2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 09 лютого по 16 серпня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, про застосування відносно нього ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році», -

В С Т А Н О В И В:

26 лютого 2018 року від засудженого ОСОБА_5 , який відбуває покарання у ДУ «Первомайська ВК (№117)», надійшло клопотання про застосування до нього ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» і звільнення від подальшого відбування покарання. В обґрунтування клопотання засуджений зазначив, що він вчинив тяжкий злочин у неповнолітньому віці і на день набрання чинності цим Законом відбув половину призначеного строку основного покарання, у зв`язку з чим підлягає звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі.

У судовому засіданні засуджений, його захисник та представник адміністрації клопотання підтримали і просили задовольнити з наведених у ньому підстав.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, пославшись на обмеження у застосуванні амністії, визначені у ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши особову справу засудженого, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків, суд, окрім іншого, має право вирішувати питання про звільнення від покарання на підставі Закону України про амністію.
Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України №1810-VIIІ від 22 грудня 2016 року «Про амністію у 2016 році».
Статтею 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» встановлено, що звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі підлягають особи, зазначені у ст. 1 цього Закону, засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

Відповідно до пункту «а» ст. 1 наведеного Закону, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі підлягають, окрім інших, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми.
Згідно з вироком Тарутинського районного суду Одеської області від 27 липня 2015 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до трьох років і двох місяців позбавлення волі. Злочини вчинені у віці до 18 років.

Крім того, на день набрання чинності закону про амністію він відбув більше половини призначеного строку основного покарання.

Однак, до застосування амністії існують певні обмеження, передбачені ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році»які виключають можливість застосування амністії до засудженого ОСОБА_5 .

Зокрема, відповідно до пункту «в» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», амністія не застосовується також до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Як вбачається з наявних в особовій справі вироків Тарутинського районного суду Одеської області від 16 липня 2012 року і 27 липня 2015 року, ОСОБА_5 був засуджений до покарання у виді позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинив умисний тяжкий злочин, а тому, відповідно до пункту «в» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія до нього застосована бути не може.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування відносно нього ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення від подальшого відбування покарання - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Харківської області через Первомайський міськрайонний суд протягом семи діб з моменту її проголошення.

Суддя:ОСОБА_1