н/п 1-в/640/364/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про застосування Закону про амністію
"18" грудня 2017 р.
Київський районний суд м. Харкова:
головуючий - суддя ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
засудженого ОСОБА_3 ,
представника органу пробації ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від покарання у зв`язку із застосуванням ЗУ «Про амністію у 2016 році»,
08.11.2017 року до суду звернувся ОСОБА_3 з клопотанням про звільнення від покарання у зв`язку із застосуванням до нього п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році», оскільки він засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України та на день набрання законом чинності має неповнолітню доньку ОСОБА_6 2010 року народження, батьківських прав відносно неї непозбавлений.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 просив клопотання про застосування амністії на підставі п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» задовольнити.
Представник органу пробації та прокурор клопотання про застосування амністії підтримали.
Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, вважає, що подання заява засудженого підлягає задоволенню.
Вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 11.03.2016 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч. 2 ст. 286 України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 2 роки, зі звільненням від відбування основного покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Засуджений перебуває на обліку Київського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції у зв`язку з виконанням вказаного вироку.

Іспитовий строк засудженому встановлено до 11.03.2019 року.

З клопотанням про застосування амністії звернувся саме засуджений.
Згідно з п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у вигляді позбавлення волі та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, що не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
Відповідно до п. «а» ч.2 ст.10 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07.09.2017 р., застосування цього Закону здійснюється щодо осіб звільнених від відбуванням покарання з випробуванням за клопотанням самої особи.
Згідно з ст.5 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст.13 Закону України «Про амністію у 2016 році», дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності.
Згідно з ст.6 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст.15 Закону України «Про амністію у 2016 році», особи на яких поширюється дія Закону про амністію, можуть бути звільнені від відбування як основного, так і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом.
Згідно зі свідоцтвом про народження, засуджений ОСОБА_3 є батьком малолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З матеріалів справи вбачається, що відомості про позбавлення засудженого ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_7 відсутні.
Враховуючи, що ОСОБА_3 визнаний винуватим і засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який є необережним злочином та не є особливо тяжким, на момент набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» не позбавлений батьківських прав та має неповнолітню дитину, на нього не поширюються заборони щодо застосування амністії, передбачені Законом України «Про амністію у 2016 році» та Законом України «Про застосування амністії в Україні» та засуджений не заперечував проти застосування до нього амністії, вказане відповідно до вимог п. «в» ст.1 Закону «Про амністію у 2016 році» дає підстави для звільнення його від відбування покарання.
На підставі викладеного, суд вважає, що клопотання засудженого підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 539 КПК України, п. «в» ст.1 Закону «Про амністію у 2016 році», суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_3 задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування основного покарання у виді 4 років позбавлення волі та від додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на 2 роки, призначеного вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 11.03.2016 року, на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 7-ми діб з моменту її проголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_1