Справа № 675/695/18
Провадження № 1-в/675/171/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"23" березня 2018 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
представника установи ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Ізяславі у режимі відеоконференції подання начальника Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» про переведення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя м. Новоград-Волинського Житомирської області, такого, що відбуває покарання у Державній установі «Ізяславська виправна колонія (№ 31)», до приміщення камерного типу,
ОСОБА_6 відбуває покарання в Державній установі «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» за вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 14 квітня 2014 року, яким він був засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.
15 березня 2018 року до Ізяславського районного суду Хмельницької області надійшло подання начальника Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» про застосування до засудженого ОСОБА_6 заходу стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу, яке мотивоване тим, що 06 березня 2018 року о 15 годині 10 хвилин під час проведення дисциплінарно-профілактичної комісії ОСОБА_6 з метою шантажу адміністрації установи та ухилення від дисциплінарного покарання за систематичні порушення режиму відбування покарання скоїв поріз передпліччя лівої руки лезом від одноразового станка для гоління. Під час вчинення протиправних дій ОСОБА_6 підбурював інших засуджених до тих самих дій. На зроблені йому зауваження погрожував фізичною розправою, грубив, принижував честь і гідність працівників КВС, висловлював невдоволення існуючим в установі режимом відбування покарання.
У судовому засіданні представник установи виконання покарань підтримав подання, просив його задовольнити, вказав, що засуджений дійсно вчинив дисциплінарний поступок, за який має понести покарання у вигляді дисциплінарного стягнення.
Прокурор вважає, що подання підлягає задоволенню, однак в зв`язку з закінченням строків накладення стягнення вважає за необхідне закрити провадження за даним поданням.
Засуджений проти задоволення подання заперечив, заперечив факт вчинення ним дисциплінарного проступку 06 березня 2018 року, вважає, що адміністрація державної установи перевищує свої службові повноваження, а тому засуджений вчинив акт протесту проти свавілля адміністрації, оскільки іншим чином привернути увагу до факту порушення адміністрацією прав засудженого не виявляється можливим.
Захисник ОСОБА_5 категорично заперечив проти задоволення подання, зазначив, що адміністрацією установи не було доведено факт вчинення ОСОБА_6 дисциплінарного проступку 06 березня 2018 року, крім того, на момент розгляду подання витекли строки притягнення особи до відповідальності.
Дослідивши вказане подання, додані до нього матеріали, матеріали особової справи, вислухавши учасників провадження, суд приходить до наступних висновків.
У відповідності до п. 13-2 ч. 1 ст. 537 та п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України питання про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у вигляді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночні камери) вирішується судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
Частиною 4 статті 539 КПК України встановлено, що подання про застосування заходів стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) розглядаються протягом 24 годин з моменту надходження відповідного клопотання (подання) до суду суддею одноособово.
Згідно ст. 131-1 КВК України дисциплінарним проступком особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, є протиправне, винне діяння (дія або бездіяльність), що посягає на встановлений порядок у сфері виконання покарань, вчинене цією особою. Персонал установи виконання покарань зобов`язаний довести наявність у діях чи бездіяльності особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, усіх ознак дисциплінарного проступку. Відсутність таких ознак виключає застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, заходів стягнення.
За вимогами ст. 131-2 КВК України особа, яка діяла у стані крайньої необхідності, під дією психологічного або фізичного примусу, виконувала наказ або розпорядження, не підлягає дисциплінарній відповідальності.
Згідно рапортів працівників установи ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 від 06 березня 2018 року цього ж дня о 15 годині 10 хвилин під час проведення дисциплінарно-профілактичної комісії ОСОБА_6 з метою шантажу адміністрації установи та ухилення від дисциплінарного покарання за систематичні порушення режиму відбування покарання скоїв порізи передпліччя лівої руки лезом від одноразового станка для гоління. Під час вчинення протиправних дій ОСОБА_6 підбурював інших засуджених до тих самих дій. На зроблені йому зауваження погрожував фізичною розправою, грубив, принижував честь і гідність працівників КВС, висловлював невдоволення існуючим в установі режимом відбування покарання.
Відповідно до акту від 06 березня 2018 року, засуджений відмовився надати письмове пояснення по факту порушення режиму відбування покарання.
Від надання першої медичної допомоги та огляду рани медичними працівниками установи ОСОБА_6 у категоричній формі відмовився, що підтверджується актом від 06 березня 2018 року, проти чого не заперечував сам ОСОБА_6 .
Відповідні обов`язки та заборони для засуджених встановлені також і статтею 107 КВК України.
У відповідності до ч. 1 ст. 134 КВК України при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.
До матеріалів подання долучено характеристику на засудженого ОСОБА_6 , відповідно до якої засуджений під час відбування покарання у Державній установі «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» характеризується вкрай негативно.
В той же час, відповідно до ч. 9 ст. 134 КВК України, стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) накладається в разі безуспішного застосування інших заходів впливу.
Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення від 14 березня 2018 року відносно засудженого ОСОБА_6 , він за період відбування покарання допустив 74 порушення встановленого порядку відбування покарання, з яких 8 у 2018 році, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, догани, суворої догани, поміщення у ДІЗО. Заохочень не має.
Згідно ч. 3 ст. 134 КВК України стягнення може бути накладене лише на особу, яка вчинила проступок, і не пізніше десяти діб з дня виявлення проступку, а якщо у зв`язку з проступком проводилась перевірка, то з дня її закінчення, але не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.
Згідно з ч. 1 ст. 135 КВК України питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань.
Частиною четвертою цієї норми закріплено, що особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, має бути повідомлена про місце і час засідання дисциплінарної комісії не пізніше ніж за одну добу до його проведення.
ОСОБА_6 заперечив, що був повідомлений 13 березня 2018 року про заплановане на 14 березня 2018 року засідання дисциплінарної комісії, зокрема, йому не було роз`яснено право скористатись правовою допомогою. Належних та допустимих доказів того, що засуджений належним чином був у встановлений законом строк повідомлений про дату проведення засідання дисциплінарної комісії та його права при підготовці до цього засідання, суду надані не були. Вказана обставина не була спростована в ході судового розгляду. Зокрема, в порушення вимог ч. 5 ст. 135 КВК України ОСОБА_6 не повідомлений про право користуватися послугами адвоката або фахівця в галузі права за власним вибором під час підготовки до засідання дисциплінарної комісії, який представлятиме її інтереси під час засідання комісії.
Сам ОСОБА_6 у судовому засіданні вказав, що йому запропонували підписатись у розписці перед початком проведення засідання комісії, а оскільки йому не роз`яснили, за що саме він має розписатись, засуджений поставив свій підпис у розписці, не звернувши уваги на дату. Вказана обставина не була спростована в ході судового розгляду.
Протоколом № 50 від 14 березня 2018 року засідання дисциплінарної комісії з розгляду питань доцільності (недоцільності) застосування до засуджених заходів заохочення та дисциплінарних стягнень підтверджується факт розгляду питання про доцільність переведення засудженого ОСОБА_6 до приміщення камерного типу. Вказаною комісією вирішено направити матеріали до Ізяславського районного суду щодо поміщення засудженого ОСОБА_6 до приміщення камерного типу строком на 90 діб.
Частиною першою статті 132 КВК України встановлено, що такий захід стягнення, як переведення засуджених до приміщення камерного типу може застосовуватись на строк до трьох місяців.
Відповідно до ч. 16 ст. 134 КВК України адміністрація колонії при встановленні факту порушення особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, вимог режиму зобов`язана невідкладно розпочати перевірку причин, обставин і мотивів вчинення порушення, поведінки цієї особи до вчинення проступку, визначити кількість і характер раніше накладених стягнень, а також отримати її пояснення про суть проступку. За наслідками такої перевірки приймається рішення про доцільність або недоцільність застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, заходів стягнення та обґрунтовується їх вид.
Разом з тим, у документах, наданих суду, зазначено, що дисциплінарно-профілактична комісія з питань накладення на ОСОБА_6 стягнення проводилась 06 березня 2018 року, що підтверджується, зокрема, висновком службового розслідування від 12 березня 2018 року. У зазначеному висновку беззаперечно стверджується, що на засіданні дисциплінарно-профілактичної комісії після встановлення адміністрацією установи факту вчинення дисциплінарного проступку ОСОБА_6 , обставин і мотивів його вчинення, дослідження усіх обставин вчинення проступку, ставлення самого засудженого до вчиненого та визначення стягнення у вигляді поміщення ОСОБА_6 до ДІЗО терміном на 14 діб, ОСОБА_6 з метою шантажу адміністрації установи та ухилення від дисциплінарного покарання за систематичні порушення режиму відбування покарання скоїв поріз передпліччя лівої руки лезом від одноразового станка для гоління. Однак вказана обставина була спростована дослідженою в ході судового розгляду постановою начальника Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» № 45 про поміщення засудженого у ДІЗО строком на 14 діб, яка датована 07 березня 2018 року. ОСОБА_6 був прийнятий у ДІЗО 07 березня 2018 року.
Судом за клопотанням захисника засудженого адвоката ОСОБА_5 були витребувані з Ізяславського ВнП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області матеріали перевірки факту вчинення самоушкодження ОСОБА_6 06 березня 2018 року. Сам ОСОБА_6 стверджував, що надавав працівникам поліції письмові пояснення причин, мотивів і обставин вчинення самоушкодження, однак такі пояснення у дослідженому в ході судового розгляду висновку № 320 Ізяславського ВнП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області щодо самоспричинення ОСОБА_6 порізу 06 березня 2018 року відсутні.
Будь-яких інших доказів на підтвердження того, що ОСОБА_6 скоїв поріз передпліччя лівої руки з метою ухилення від відбування покарання або виконання встановлених обов`язків, суду надано не було.
Враховуючи вищевикладене, а також проаналізувавши в сукупності пояснення представника установи виконання покарань, засудженого та письмові документи, долучені до подання, суд вважає не обґрунтованим твердження адміністрації установи щодо порушення засудженим Правил внутрішнього розпорядку та вчинення ним дисциплінарного проступку.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що підстави для задоволення подання начальника Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» про застосування заходу стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу до засудженого ОСОБА_6 відсутні.
Керуючись ст. ст. 131-1, 131-2, 132, 134, 135 КВК України, ст. ст. 537, 539 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні подання начальника Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№31)» про переведення засудженого ОСОБА_6 до приміщення камерного типу відмовити.
Ухвала може бути оскаржена через Ізяславський районний суд Хмельницької області до Апеляційного суду Хмельницької області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1