Справа № 282/1106/17
Провадження № 1-кп/282/136/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 грудня 2017 року
смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі

головуючого - судді: ОСОБА_1

при секретарі судових засідань: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

представника потерпілого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000301 від 22.08.2017 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В:
20 серпня 2017 року близько 00 годин 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу приміщення будинку культури, що в АДРЕСА_2 з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка виразилась в ігноруванні загальноприйнятих норм поведінки та моралі, безпричинному пошкодженні чужого майна, за допомогою сірників та пляшки із бензином підпалив вхідні двері приміщення будинку культури Привітівської сільської ради завдавши цим самим сільській раді матеріальної шкоди на суму 500 грн.

Дії ОСОБА_4 , які виразились у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, органами досудового розслідування кваліфіковані правильно за ч. 1 ст. 296 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , дав пояснення по обставинам справи викладеним у обвинувальному акті. Свою вину визнав повністю, зазначив, що зробив для себе висновок. Завдану шкоду відшкодував.

Представник потерпілого ОСОБА_5 , підтвердила обставини викладені у обвинувальному акті, доповнила, що шкода відшкодована, претензій до обвинуваченого не має.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ст. 349 КПК України, показами обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо вищевказаних фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, і вважає доведеним пред`явлене обвинувачення, а тому, суд при дослідженні доказів обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , показами представника потерпілого ОСОБА_5 , та вивченням документів, які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд, з`ясував правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду зміст цих обставин, з`ясував, чи немає сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив учасникам розгляду, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Проаналізувавши всі зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, які є належними та допустимими, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого в інкримінованому йому злочині.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.296 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання, та обтяжують покарання, а тому призначає його в межах санкції ч.1 ст.296 КК України.

Обставинами, які згідно ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які згідно ст.67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 1 ст. 296 КК України, також суд враховує тяжкість скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, думку представника потерпілого, яка при обранні міри покарання обвинуваченому, просила призначити йому мінімальне покарання, дані, що характеризують особу винного, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, чистосердне каяття, усвідомив протиправність скоєного, розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується за місцем проживання, а відтак враховуючи викладене суд приходить до переконання, про необхідність призначення йому покарання у виді обмеження волі.

Разом з тим, приймаючи до уваги, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання позитивну характеристику за місцем проживання, то суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без відбування покарання, а тому його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. ст. 75,76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Речовими доказами розпорядитись у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 , звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Підстави для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , не встановлені.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Речові докази, після набрання вироком суду законної сили: паперові серветки на які виконано змиви обвуглень із вхідних дверей та віконної рами приміщення будинку культури с. Привітів Любарського району Житомирської області, які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області знищити; кофту темно-коричневого кольору із вставками світло-коричневого кольору, яку передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області повернути власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ч.2 ст.394 КПК України до апеляційного суду Житомирської області через Любарський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1