Ухвала
Іменем України

15 січня 2018 року
м. Київ
Провадження № 51-342ск18

Верховний суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 16 січня 2017 року й ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 14 грудня 2017 року стосовно ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

захисник звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій порушує питання про скасування зазначених судових рішень та закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185, ст. 386 КК через відсутність в діяннях засудженого складів кримінальних правопорушень.
Статтею 427 КПК встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для зміни чи скасування судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав необхідно керуватися статтями 412414 КПК.

У касаційній скарзі захисник порушує питання про скасування вироку місцевого суду й ухвали апеляційного суду з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідності призначеного ОСОБА_5 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, однак, усупереч п. 4 ч. 2

ст. 427 КПК не наводить правового обґрунтування своїх вимог з урахуванням відповідних положень статей 284, 412-414, 374, 404, 419 КПК та статей 50, 65, 185, 386 КК у їх взаємозв`язку. Натомість він зазначає про однобічність і неповноту судового розгляду та про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перегляду суду касаційної інстанції.
Також захисник не зазначив, які клопотання сторони захисту всупереч вимогам

ч. 3 ст. 404 КПКапеляційний судбезпідставно не задовольнив, а також які конкретно доводи його апеляційної скарги у порушення ст. 419 цього Кодексу належним чином

не дослідив, не перевірив та не оцінив, внаслідок чого визнав їх необґрунтованими.
Усупереч ч. 6 ст. 427 КПК він не долучив до касаційної скарги її копій з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження й усім учасникам судового провадження.
Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до положень

ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги. Відсутність у ній згаданого обґрунтування та недотримання захисником положень ст. 427 цього Кодексу перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків (захисник має підтвердити, що не пропустив такого строку при повторному зверненні до суду).
Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК,

п о с т а н о в и в:

залишити без руху касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 і встановити п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3