Справа № 462/278/18
У Х В А Л А
15 лютого 2018 року Слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 02.02.2018 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим, зобов`язання до вчинення дій

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся до суду зі скаргою, в якій просить постанову слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 02.02.2018 року про відмову в задоволені клопотання ОСОБА_3 від 02.02.2018 року про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0003389 визнати незаконним та скасувати; зобов`язати слідчого залучити ОСОБА_3 як потерпілого у зазначеному кримінальному провадженні. Свої вимоги мотивує тим, що зазначена постанова є незаконною, а дії слідчого грубо порушують вимоги КПК України.

У судовому засіданні скаржник скаргу підтримав, дав пояснення аналогічні доводам, які наведені у його скарзі.

Слідчий у судове засідання не з`явився, проте його неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши скаржника, оглянувши матеріали скарги, прихожу до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що Залізничним ВП ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003389 від 15.08.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

02.02.2018 року до слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 надійшло клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0003389.

Постановою слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 02.02.2018 року ОСОБА_3 було відмовлено у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0003389.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

З аналізу вищевказаних норм КПК України слідує, що чинне кримінально-процесуальне законодавство передбачає можливість відмови у визнанні особи потерпілим. Разом з тим, умовою для цього є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч. 1 ст. 55 КПК України.

Як убачається з оскаржуваної постанови, слідчий при винесенні такої обмежився лише тим, що у клопотанні ОСОБА_3 не зазначено жодних підстав, які б вказували на завдання останньому шкоди. Однак, при цьому слідчим не взято до уваги ту обставину, що заява про кримінальне правопорушення була подана безпосередньо ОСОБА_3 , яке, на думку скаржника, вчинено щодо його нього, зокрема щодо незаконного заволодіння його грошовими коштами.

Таким чином, неналежне мотивування постанови про відмову у визнанні потерпілим, з одного боку, не відповідає вимогам процесуального законодавства, а з іншого - не дає слідчому судді змоги в повній мірі перевірити правильність прийнятого слідчим рішення про наявність чи відсутність шкоди для конкретної особи у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова винесена передчасно, оскільки обставини, наведені слідчим у оскаржуваній постанові не можна вважати очевидними та достатніми, та слідчим при цьому не вжито належних заходів для з`ясування факту завдання шкоди ОСОБА_3 кримінальним правопорушенням, а тому дану постанову слід скасувати.

Разом з тим, скарга в частині вимог про зобов`язання слідчого залучити ОСОБА_3 як потерпілого у зазначеному кримінальному провадженні не підлягає задоволенню, оскільки кримінально-процесуальне законодавство не передбачає прийняття слідчим суддею імперативного процесуального рішення про визнання особи потерпілим, зокрема, не передбачено і прийняття такого рішення, як зобов`язання залучити конкретну особу потерпілим у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 306,307,318-380 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 02.02.2018 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 02.02.2018 року про визнання потерпілим.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала остаточна в силу ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.