У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2017 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , особи яка подала скаргу адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді матеріали справи за скаргою адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого СВ СУ прокуратури Закарпатської області радника юстиції ОСОБА_6 від 29.09.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000078, від 26.04.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 367, ч.1 ст. 374 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулася до суду із скаргою на постанову старшого слідчого СВ СУ прокуратури Закарпатської області радника юстиції ОСОБА_6 від 29.09.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000078 від 26.04.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 367, ч.1 ст. 374 КК України

В скарзі зазначає, що 26.04.16 р. слідчий повідомив захисника потерпілих про внесення відомостей до ЄРДР на підставі ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 18.04.16 р., якою суд зобов`язав посадових осіб прокуратури Закарпатської області внести до ЄРДР відомості про злочини, вчинені старшим слідчим СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_7 , що передбачені ч. 1 ст. 367 та ч. 1 ст. 374 ККУ по заяві ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 18.03.16 р. та розпочати досудове розслідування. 29.07.16 р. заявники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 набули статус потерпілих в КП № 0000078 та були допитані попереднім слідчим ОСОБА_8 в якості потерпілих, їм вручено пам`ятки, в той самий день слідчий закрив кримінальне провадження 1-й раз. 12.08.16 р. Ужгородський міськрайонний суд скасував постанову слідчого про закриття КП № 0000078, розслідування було продовжено. 23.11.16 р. прокуратура області надсилає захиснику потерпілих лист, в якому повідомляє, що з метою з`ясування всіх обставин вчинення ОСОБА_7 протиправних дій, процесуальним прокурором ОСОБА_9 призначено службове розслідування, проведення якого доручено начальнику ГУНП у Закарпатській області, про наслідки якого буде повідомлено окремо. В той же день 23.11.16 р. прокурор направляє начальнику ГУНП у Закарпатській області доручення на проведення службового розслідування та складення висновку, який необхідно направити прокуратурі і також адресу захисника потерпілих. 30.11. 2016 р. слідчий знову постановою закриває КП № 0000078. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 19.01.2017 р. постанову слідчого від 30.11.16 р. про закриття КП № 0000078 скасовано. Справу для розслідування передано старшому слідчому СВ СУ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 , який після допиту одного свідка ОСОБА_10 , ухвалив закриття КП № 0000078 втретє. Зазначає, що не погоджується з постановою слідчого про закриття кримінального провадження, оскільки ним не було вчинено всіх необхідних дій для всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження і оцінки слідчим показань, речей, документів, що стосується кримінального провадження в сукупності.

Заявник в судовому засіданні скаргу підтримала з підстав викладених у ній.

Слідчий в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч.2 ст. 303 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, дослідивши матеріали скарги суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

В суді встановлено , що як вбачається зі змісту листа № 17/1-2136-16(234) прокуратури Закарпатської області від 06.05.2016 р. , 26.04.16 р. слідчим відділом прокуратури області на виконання ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 18.04.16 р., за заявою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 18.03.16 р. про вчинення слідчим СВ Ужгородського МВ УМВС України у Закарпатській області ОСОБА_7 злочину, внесено відомості до ЄРДР за № 0000078 та розпочато досудове розслідування за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 367 ККУ.

Постановою від 29.07.16 р. слідчий в ОВС слідчого відділу прокуратури Закарпатської області молодший радник юстиції ОСОБА_8 кримінальне провадження закрив на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

В якості підстав для закриття кримінального провадження в постанові від 29.07.16 р. слідчий ОСОБА_8 наводить покази ОСОБА_7 , які він надав слідчому під час допиту в якості свідка в наведеному кримінальному провадженні. Зміст цих показів зводиться до того, що слідчий ОСОБА_7 вперше розслідував особливо тяжкий злочин, і не звернув уваги на розмір санкції за ст. 203-2 ККУ, що відносить його до особливо тяжких.

При повторному закритті КП № 0000078 30.11.16 р. слідчий навів аналогічні підстави для закриття КП і мотивував постанову відсутністю в діях ОСОБА_7 складу злочину через те, що останній не звернув уваги на розмір санкції при розслідуванні злочину, який вчинили ОСОБА_4 і ОСОБА_5 .

В ухвалі Ужгородського міськрайонного суду від 19.01.2017 р., якою суд скасував постанову слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 від 30.11.17 р. про повторне закриття КП № 0000078, встановлено, що слідчий виніс постанову про закриття кримінального провадження зневажаючи на те, що процесуальним прокурором ОСОБА_9 призначено службове розслідування за фактом правомірності дій слідчим ОСОБА_7 під час здійснення досудового розслідування, проведення якого доручено начальнику ГУНП у Закарпатській області, і висновки службового розслідування на час прийняття слідчим рішення про закриття кримінального провадження були відсутні.

Крім того, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що слідчим в оскаржуваній постанові від 30.11.2016 р. не зазначені будь-які відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, не наведено обґрунтування мотивів прийняття постанови, тобто зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам ст. 110 КПК України.

Дослідивши додані до скарги докази, слідчий суддя констатує, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження від 29.09.17 р. суперечить не тільки висновкам ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 19.01.17 р., а і за своїм змістом повторює мотивацію попередніх постанов про закриття цього кримінального провадження від 29.07.2016 р. та від 30.11.2016 р.

Безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого ст.. 367 ККУ є суспільні відносини, що забезпечують нормальну службову діяльність в окремих ланках апарату управління органів державного влади. Вчинення цього злочину зумовлене службовим становищем суб`єкта, а його основним безпосереднім об єктом є авторитет органів влади. При цьому потрібно враховувати ступінь негативного впливу протиправного діяння на нормальну діяльність органів влади та управління, завданих злочином, характер завданої нематеріальної шкоди. Істотною є шкода, яка, зокрема, полягає у підриві авторитету та престижу органів державної влади чи місцевого самоврядування, якщо шкода полягає у заподіянні суспільно небезпечних наслідків нематеріального характеру, як роз`яснено в ч. 6 Постанови ВСУ № 15 від 26.12.2003 р. ВСУ також вказує, що при вирішенні питання про те, чи є заподіяна шкода істотною, потрібно також ураховувати кількість потерпілих громадян, розмір моральної шкоди чи упущеної вигоди тощо.

В постанові про закриття КП № 0000078 слідчий вказує, що формально в діях слідчого ОСОБА_7 вбачаються ознаки складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 374 ККУ порушення права на захист, однак слідство не спромоглося здобути достатні об`єктивні докази про його умисел.

В постанові про закриття від 29.09.17 р. слідчий знову повторює наведене твердження про відсутність умислу в діях слідчого, що має своїм наслідком відсутність суб`єктивної сторони через те, що слідчий ОСОБА_7 під час розслідування не звернув уваги на розмір санкцій за ст.. 203-2 ККУ.

Твердження слідчого в оскаржуваній постанові від 29.09.17 р. про те, що під час судового розгляду у скаржників був адвокат, не має правового значення для вказаних обставин та існування об`єктивної сторони злочинів ., оскільки в заяві потерпілих Балог йдеться виключно про діяння, вчинені слідчим саме під час досудового розслідування.

Ця позиція також узгоджується з правовою позицією ВССУ, який в ч. 2 Узагальнення «Про судову практику забезпечення права на захист у кримінальному провадженні» від 25.09.15 р. зазначає: Необхідною умовою реалізації права на захист є забезпечення основних його гарантій на усіх стадіях кримінального провадження, оскільки випадки, коли підозрюваному, обвинуваченому під час досудового розслідування не було призначено захисника за умови його обов`язкової участі, ставлять під сумнів питання належності та допустимості доказів, на яких ґрунтується обвинувальний акт прокурора. При цьому призначення захисника у судовому провадженні у таких справах не може саме по собі відновити порушене право на захист. Правову позицію ЄСПЛ щодо початкового етапу забезпечення права на захист у кримінальному провадженні викладено, зокрема, в п. 63 рішення ЄСПЛ від 09 червня 2011 року у справі «Лучанінова проти України», п. 49, 51, 52 рішення ЄСПЛ у справі "Чопенко проти України" від 15 січня 2015 р.
Крім того в чсуді встановлено, що слідчий при повторному закритті кримінального провадження не врахував ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 19.01.17 р., оскільки в постанові про закриття кримінального провадження від 29.09.17 р. жодним чином не зазначив про висновки службового розслідування, що повинно бути проведено начальником ГУНП у Закарпатській області на підставі постанови процесуального прокурора ОСОБА_9 .

Мотиви закриття кримінального провадження, наведені слідчим ОСОБА_6 в постанові від 29.09.17 р., не відповідають фактичним обставинам справи. Крім того, зі змісту постанови не зрозуміло, які слідчі дії здійснило слідство з метою розслідування цих злочинів, чи здійснив слідчий аналіз слідчих дій, вчинених слідчим ОСОБА_7 та процесуальних документів КП № 0002957.

Закриваючи провадження у даному кримінальному провадженні, слідчим в оскаржуваній постанові не зазначені будь-які відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, не наведено обґрунтування мотивів прийняття постанови, тобто зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам ст. 110 КПК України.

Закриття кримінального провадженняє одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Крім того, постанова слідчого містить перелік проведених слідчих дій та здобутих відомостей однак, у ній відсутній аналіз здобутих доказів у їх сукупності.

До завдань кримінального провадження стаття 2 КПК України відносить насамперед захист особи, суспільства і держави від кримінальних правопорушень. Оскільки кримінальним правопорушенням можуть бути порушені права і свободи фізичної особи, права особи юридичної в результаті чого їм буде завдана шкода у різних видах її прояву,то,держава в особі уповноважених нею органів зобов`язана їх захистити. Власне, захист від кримінальних правопорушень, пов`язаних з посяганням на життя і здоров`я, особисту свободу, честь і гідність, майно, інші права та законні інтереси людини і громадянина, на майнові чи особисті немайнові (ділова репутація) права та інтереси юридичних осіб всіх форм власності, а також на інтереси суспільства й держави і становить зміст провадження у кримінальних справах.

Таким чином, діяльність слідчого у конкретному кримінальному провадженні повинна бути спрямована на збирання (формування), перевірку й оцінку доказів, а також висуненню ними на підставі необхідної та достатньої сукупності доказів певних правових тез із відповідним обґрунтуванням у процесуальних рішеннях по кримінальному провадженню.

Однак, слідчим суддею встановлено, що слідчим в порушення вимог ст. 2 КПК України , зроблено передчасні правові висновки , не дано оцінки зібраним доказам окремо та у їх сукупності, визначаючи їх належність, допустимість і достовірність, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, у тому числі , про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Однак слідчий суддя вважає, що слідчий, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, зробив висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без повної і всебічної перевірки обставин, на які вказував заявник у своїй заяві про вчинене кримінальне правопорушення, без проведення допиту всіх свідків на яких вказували заявники , а відтак за відсутності законних на те підстав.

Враховуючи вищенаведене, оскільки, в ході досудового розслідування допущена істотна неповнота, усунення якої потребує виконання слідчих та інших процесуальних дій, спрямованих на збирання та перевірку доказів, слідчий суддя приходить до висновку про передчасність та необґрунтованість викладеного висновку в постанові слідчого, а тому вважає недотриманими при винесенні оскаржуваної постанови вимог КПК України, в зв`язку з чим постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

При новому розслідуванні належить допитати свідка ОСОБА_10 , перевірити та надати оцінку обставинам, які викладені за результатами службового розслідування та виконати інші необхідні слідчі та процесуальні дії, і в залежності від встановленого прийняте законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно, оскаржувана постанова суперечить нормам ст. 91 КПК України, оскільки в ній не описано та не встановлено ряд обов`язкових обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 36, 284, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого СВ СУ прокуратури Закарпатської області радника юстиції ОСОБА_6 від 29.09.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000078 від 26.04.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 367, ч.1 ст. 374 КК України задовольнити.

Постанову старшого слідчого СВ СУ прокуратури Закарпатської області радника юстиції ОСОБА_6 від 29.09.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000078 від 26.04.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 367, ч.1 ст. 374 КК України скасувати.

Слідчому СВ СУ прокуратури Закарпатської області провести всебічне, повне і об`єктивне розслідування по кримінальному провадженню, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000078 від 26.04.2016 року - з урахуванням зазначеного в мотивувальній частині ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1