АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/212/18 Справа № 709/246/17 Категорія: ч.3 ст.185 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6

особи стосовно якої відмовлено в застосуванні ОСОБА_7

примусових заходів медичного характеру

захисника ОСОБА_8

законного представника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 04.12.2017 року, якою у задоволенні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця,

громадянина України, проживає та зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого,

непрацюючого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше несудимого,

за ознаками вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України відмовлено.

Кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_7 за ознаками вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - закрито.

Матеріали кримінального провадження № 0000440, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 вересня 2016 року, щодо застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_7 за ознаками вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - повернуто прокурору,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 04.12.2017 року відмовлено в задоволенні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_7 за ознаками вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_7 за ознаками вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України закрито, а матеріали кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_7 за ознаками вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - повернуто прокурору.

Районний суд мотивував своє рішення тим, що відповідно до даних висновку судово-психіатричного експерта від 10 січня 2017 року № 10, згідно з яким у ОСОБА_7 на період, до якого відноситься скоєння ним інкримінованого правопорушення, відмічалися прояви хворобливого розладу психічної діяльності у вигляді органічного розладу особистості в стані декомпенсації, з наростанням емоційно-вольових розладів, астенізації психіки, дезорганізації психічної діяльності, з проявами тривожності, слуховими розладами сприйняття у вигляді окликів, з вираженими розладами адаптації, через що на вказаний період часу він не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. На час проведення експертизи ОСОБА_7 виявляв прояви хворобливого розладу психічної діяльності у вигляді органічного розладу особистості в стані декомпенсації, з наростанням емоційно-вольових розладів, астенізації психіки і дезорганізації психічної діяльності, з проявами тривожності, слуховими розладами сприйняття у вигляді окликів, з вираженими розладами адаптації, через що на час проведення експертизи він також не здатний усвідомлювати свої дії і керувати ними, не здатний приймати участь у слідчих діях і судовому процесі і за своїм психічним станом через відмічені в клінічній картині енцефалопатичні розлади, прояви розгальмованості емоцій і поведінки, слухові розлади сприйняття, прояви некритичності, що становить пасивний тип суспільної небезпеки, ОСОБА_7 потребував застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, лікуванням і наступним вирішенням питань соціальної реабілітації. В зв`язку з чим пропонувалося застосувати стосовно ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, лікуванням і наступним вирішенням питань соціальної реабілітації.

Разом з тим під час судового розгляду ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 27 березня 2017 року (суддя ОСОБА_10 ) задоволено клопотання прокурора та призначено стосовно ОСОБА_7 стаціонарну судово-психіатричну експертизу. Відповідно до даних висновку судово-психіатричного експерта від 26 вересня 2017 року № 173 ОСОБА_7 у період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, виявляв ознаки «Дисоціального розладу особистості», але за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, а також на теперішній час виявляє ознаки «Дисоціального розладу особистості», але за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії і керувати ними, може приймати участь у судових засіданнях та не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду прокурор, який брав участь у суді першої інстанції, подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що ухвала суду першої інстанції винесена з порушенням кримінального процесуального закону України, а саме, суд першої інстанції не прийняв рішення про закриття кримінального провадження, а продовжив судовий розгляд в загальному порядку про, що і зазначив в мотивувальній частині свого рішення. Тобто, районний суд ухвалюючи рішення, посилається в мотивувальній частині на ч.5 ст.513 КПК України, як на основну норму, при цьому проводить судовий розгляд у відповідності до вимог ст.512 КПК України, завершаючи його винесенням ухвали про відмову у задоволенні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру. В зв`язку з цим, просить ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 04.12.2017 року стосовно ОСОБА_7 скасувати, постановити нову ухвалу, якою закрити кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_7 за ознаками вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Матеріали кримінального провадження повернути прокурору для початку кримінального провадження в загальному порядку.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення ОСОБА_7 його законного представника ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_8 , які заперечили проти вимог апеляційної скарги прокурора, та просили залишити без змін рішення суду першої інстанції, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення, суду першої інстанції, в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Зазначених вище вимог закону суд першої інстанції належним чином не дотримався.

Ухвалюючи на підставі ст.513 КПК України ухвалу про відмову в застосуванні до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру та закриття кримінального провадження, суд першої інстанції в основу судового рішення покладає висновок судово-психіатричного експерта від 26.09.2017 р. №173, згідно якого ОСОБА_7 у період часу до якого відноситься інкриміноване йому діяння, виявив ознаки «Дисоціального розладу особистості», але за своїм психічним станом міг усвідомлювати дії та керувати ними, а також на теперішній час виявляє ознаки «Дисоціального розладу особистості», але за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії і керувати ними, може приймати участь у судових засіданнях та не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

Так, відповідно до ч.1 ст.513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення;

2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою;

3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності;

4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання;

5) чи слід застосувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Відповідно до ч. 5 ст.513 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру може бути закрито судом, якщо неосудність особи на момент вчинення суспільно небезпечного діяння не була встановлена, а так само в разі видужання особи, яка після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу. У такому разі після закриття судом кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру прокурор повинен розпочати кримінальне провадження в загальному порядку.

Разом з тим, суд першої інстанції, дослідивши висновки стаціонарної судово-психіатричної експертизи від 26.09.2017 р. №173, яку прийняв в основу свого рішення, не дотримався вимог ч.5 ст.513 КПК України та не прийняв рішення про закриття кримінального провадження, а продовжив судовий розгляд в загальному порядку, про що і зазначив в мотивувальній частині своєї ухвали.

Отже, суд ухвалюючи рішення, посилається в мотивувальній частині на ч.5 ст.513 КПК України як на основну норму, при цьому проводить судовий розгляд у відповідності до вимог ст.512 КПК України, завершуючи його винесенням ухвали про відмову у задоволенні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.

Окрім того, судом першої інстанції також порушено вимоги ст.19 КПК України, яка містить імперативну норму, про заборону двічі притягувати особу за вчинення одного й того ж злочину.

З оскаржуваної ухвали суду, вбачається, що судом, одночасно прийнято два рішення по суті, а саме про відмову у задоволенні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру та про повернення матеріалів кримінального провадження прокурору для початку кримінального провадження в загальному порядку.

У свою чергу, початок кримінального провадження в загальному порядку передбачає повторне притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Колегія суддів, приходить до висновку, що вказані істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, що є підставою для його скасування та повернення матеріалів кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України, прокурору для початку кримінального провадження в загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407,409, 418,419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, задовольнити.

Ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 04 грудня 2017 року, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України, закрити, а матеріали кримінального провадження повернути прокурору для проведення досудового розслідування в загальному порядку.

Головуючий :

Судді :