АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 648/2110/17 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/791/146/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: справи в порядку виконання
судових рішень у кримінальних справах

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2018 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участі прокурора: ОСОБА_6
адвоката: ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 , та засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 27 листопада 2017 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Миколаєва від 01.06.2009 року за ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі.
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання, виходив із того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу суду, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення останнього від відбування покарання.
Вважає, що судом не враховано, що отримані засудженим стягнення погашені у встановленому законом порядку, ОСОБА_8 має заохочення, дотримується правил внутрішнього розпорядку, сумлінно ставиться до праці, за час відбування покарання навчався, отримав професію.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить застосувати до нього ст. 81 КК України.
Не погоджується із висновком суду про те, що він не довів своє виправлення.
Вважає, що суд не в повній мірі врахував, що він працює на промисловій зоні, за час відбування покарання отримав дві спеціальності, має заохочення, і ці обставини дають підстави для його умовно- дострокового звільнення.
Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_7 , який підтримав заявлені ним та засудженим апеляційні вимоги, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою й ставленням до праці довів своє виправлення.
Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Колегія суддів вважає, що суд, проаналізувавши відомості про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, дані про особу засудженого в цілому, дійшов вірного висновку, що матеріали провадження в своїй сукупності не свідчать, що ОСОБА_8 став на шлях виправлення.
Як вбачається із матеріалів провадження ОСОБА_8 засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Миколаєва від 01.06.2009 року за ч. 1 ст. 115 КК України та відбуває призначене йому покарання у виді 14 років позбавлення волі. Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 26.01.2016 року зараховано у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 29.11.2013 року по 19.05.2014 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На день подачі клопотання про умовно-дострокове звільнення засуджений фактично відбув більше 3/4 частини призначеного покарання.
У травні 2016 року установою виконання покарання йому було відмовлено у поданні до суду клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 , як такому, що не довів своє виправлення.
Питання про умовно- дострокове звільнення ОСОБА_8 вже було предметом судового розгляду і ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 24 червня 2016 року відмовлено у задоволенні заяви засудженого .
На час розгляду судом повторного клопотання засудженого, поданого 18.07.2017 року установою виконання покарань ОСОБА_8 характеризується негативно.
В характеристиці зазначено, що він за власним бажанням з 2014 року працевлаштований на добровільних засадах без оплати праці. До представників адміністрації ставиться ввічливо, на заходи виховного впливу реагує, але не завжди належним чином, за складом характеру не завжди спокійний та врівноважений, спілкується із засудженими як позитивної, так і негативної спрямованості, має 8 заохочень.
За період відбування покарання засуджений неодноразово порушував вимоги режиму відбування покарання, за що 36 разів піддавався стягненням, які на даний час зняті та погашені у встановленому законом порядку.
Наведене свідчить, що поведінку засудженого протягом всього часу відбування покарання не можна вважати сумлінною.
Враховуючи дані про поведінку засудженого за весь час відбування покарання, дані про особу засудженого, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про неможливість досягнення мети покарання при застосуванні до засудженого умовно-дострокового звільнення.
Доводи апеляційної скарги зводяться до іншої оцінки захисником та засудженим обставин, встановлених судом та висновків суду.
Твердження апелянтів про те, що суд не в повній мірі дослідив відомості про особу та поведінку ОСОБА_8 за час відбування покарання є безпідставними.
Відбуття певної частини призначеного покарання та наявність заохочень, отримання засудженим спеціальності під час відбування покарання, самі по собі не можуть бути визнані підставою для застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від подальшого відбування покарання.
Наведені в апеляційних скаргах твердження про виправлення засудженого є необгрунтованими та такими, що суперечать матеріалам провадження в цілому.
Доводи апеляційних скарг висновків суду першої інстанції не спростовують.
При перевірці матеріалів провадження колегія суддів не встановила істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 , та засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 27 листопада 2017 року якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без зміни
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: (три підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Копія вірна, ухвала набирає законної сили 20.02.2018 року

Суддя: ОСОБА_2