Номер провадження: 11-сс/785/1886/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

адвоката - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Одесі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 31.10.2017 року про продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ново-Петрівка Бердянського району Запорізької області, громадянина України, українця, одруженого, працюючого директором ТОВ «Охоронного агентства «СТЕРХ», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 190 ч. 2, 187 ч. 2, 289 ч. 2, 289 ч. 3 КК України, задоволено клопотання слідчого Хаджибеївсського ВП Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 на період проведення досудового розслідування, продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 до 08.12.2017 року.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.07.2017 року приблизно о 05:40 год., ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою разом із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 , а також невстановленими в ході досудового розслідування особами, маючи спільний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, заздалегідь обумовивши роль кожного у скоєнні кримінального правопорушення, з корисливих мотивів, прибули за адресою: АДРЕСА_3 . Побачивши ОСОБА_13 біля корпусу №3 за вищевказаною адресою ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та невстановлені досудовим розслідуванням особи визначили предметом свого злочинного посягання майно ОСОБА_13 . З метою заволодіння майном потерпілого, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, використовуючи для цього з метою демонстрації реальності своїх злочинних намірів предмети за конструктивними особливостями схожі на автомати, як психологічний фактор можливого застосування відносно потерпілого насильства, небезпечного для його життя та здоров`я, вищевказані особи здійснили напад на ОСОБА_13 , в ході якого відкрито заволоділи його чоловічою сумкою з наявними в ній грошовими коштами у сумі 4200 доларів США, 200 євро, 12500 гривень, документами на автомобіль «Mersedes-Benz Е270 CDI», 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також ключами від зазначеного автомобіля, які знаходились в руках ОСОБА_13 . Крім того, 12.07.2017 року приблизно з 05:40 год. по 05:58 год., ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 та невстановлені в ході досудового розслідування особи, маючи спільний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом марки «Mersedes-Benz Е270 CDI», сірого кольору, 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , польської реєстрації, який належить ОСОБА_13 , в ході вчинення розбійного нападу на останнього шляхом погрози застосування насилля, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, незаконно заволоділи транспортним засобом марки «Mersedes-Benz Е270 CDI», сірого кольору, 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , польської реєстрації. Вказаними противоправними діями потерпілому ОСОБА_13 спричинена майнова шкода на загальну суму 128200 гривень.
Кірм того, 08.08.2017 року приблизно о 17.00 год., ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_12 , маючи спільний умисел направлений на заволодіння чужим майном, заздалегідь обумовивши роль кожного у скоєнні кримінального правопорушення, з корисливих мотивів, прибули за адресою: АДРЕСА_4 , де побачили потерпілого ОСОБА_16 , майно якого визначили предметом свого злочинного посягання. Підійшовши до потерпілого ОСОБА_8 та ОСОБА_15 , представившись співробітниками СБУ, запропонували ОСОБА_16 проїхати до нього додому, з метою перевірки помешкання останнього на предмет наявності у ньому наркотичних речовин. Далі ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та потерпілий прослідували за адресою помешкання останнього, а саме: АДРЕСА_5 , після чого ОСОБА_15 та ОСОБА_8 , маючи в очах потерпілого статус працівників СБУ, які правомірно виконують своїх обов`язки, висунули вимоги про те, що ОСОБА_16 повинен передати їм мобільний телефон марки «Iphone 6S+» вартістю 600 доларів США, що згідно курсу НБУ еквівалентно 15 600 грн та грошові кошти у розмірі 100 доларів США, що згідно курсу НБУ еквівалентно 2600 грн. та 1900 грн, для перевірки причетності речей та відомостей, які містяться в них до вчинення злочинів потерпілим, на що ОСОБА_16 погодився та передав останнім вищевказані речі.
Далі, 08.08.2017 року ОСОБА_8 та ОСОБА_15 , маючи спільний умисел на заволодіння транспортним засобом марки «Пежо 607» реєстраційний номер НОМЕР_2 , видаючи себе за співробітників СБУ, висунули вимогу до потерпілого ОСОБА_16 , про передачу їм вищевказаного автомобіля у якості предмета перевірки на законність його знаходження на території України. Потерпілий у свою чергу, сприймаючи уявне за дійсне, згодився та передав вищевказаним особам свій транспортний засіб марки «Пежо 607» реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 1000 доларів США, що згідно курсу НБУ еквівалентно 26 000 гривень. Вищевказаними злочинними діями ОСОБА_8 та ОСОБА_15 спричинили потерпілому - ОСОБА_16 , матеріальний збиток на загальну суму 46 100 гривень. В апеляції захисник просить скасувати ухвалу, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання підозрюваного під вартою, застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що прокурор не обґрунтував наявність ризиків, слідчий суддя не перевірив твердження прокурора про наявність ризиків, передбачених ст.. 177 КПК України, ОСОБА_8 в розшуку не перебував, має постійну реєстрацію та місце постійного мешкання, є громадянином України, має родину, офіційно одружений, має батька похилого віку, якому допомагає, позитивно характеризується, що свідчить про відсутність ризику того, що підозрюваний буде переховуватися від органу досудового розслідування, за весь час досудового розслідування ОСОБА_8 не намагався впливати на свідків, а також не підтверджено, що підозрюваний, який раніше працював в правоохоронних органах, може перешкоджати досудовому розслідуванню, знищити, спотворити або сховати речові докази, тим більше, враховуючи, що докази по матеріалам кримінального провадження вже зібрані.
Вислухавши доповідача, захисника про задоволення її апеляції, прокурора про залишення ухвали суду без змін, вивчивши доводи апеляції та матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою до закінчення строку попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя в ході розгляду клопотання слідчого, в цілому, виконав вимоги ст. 199 КПК України і обґрунтовано прийняв рішення про продовження строку тримання під вартою.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою, слідчий суддя обґрунтовано врахував передбачені ст. 178 КПК України обставини, зокрема: вагомість наявних доказів обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування і існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на теперішній час не зменшилися, зокрема, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення; знищити, переховувати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, тим більше, враховуючи, що в минулому ОСОБА_8 працював в правоохоронних органах, та з урахуванням наявних знань, може намагатися перешкоджати встановленню істини по справі та впливати на хід розслідування. Слідчий суддя також врахував тяжкість інкримінованих йому злочинів, особу підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, характеристику та дійшов правильного висновку про те, що заявлені при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ризики не зменшились, підтверджуючих документів щодо фактичного проживання підозрюваного в орендованому офісі на АДРЕСА_6 не надано.

Враховуючи, що термін тримання під вартою ОСОБА_8 закінчується, а для всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин інкримінованих злочинів, по матеріалам кримінального провадження необхідно ще провести ряд необхідних слідчих дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінальних правопорушень, а також встановлення осіб причетних до інкримінованих йому злочинів, та для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, колегія суддів вважає, що слідчий суддя встановив достатньо підстав для задоволення клопотання слідчого та прийняв обґрунтоване рішення про необхідність продовження підозрюваному строку тримання під вартою, з метою запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду, перешкоджання проведенню розслідування.
Щодо доводів захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то вони були ретельно перевірені в судовому засіданні апеляційного суду, та не знайшли свого підтвердження.
Твердження захисника про те, що підозрюваний більше усвідомлює відповідальність за невиконання процесуальних обов`язків, оскільки раніше працював у правоохоронних органах, є необґрунтованими і надуманими, адже зазначена обставина не утримала його від вчинення інкримінованих йому дій, а, навпаки, він використовував набуті під час зазначеної роботи навички з метою вчинення зазначених дій.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що на даний час не перестали існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а даних, які б підтверджували існування обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що є перешкодою для продовження строку тримання підозрюваного під вартою, апелянтом не надано.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді про те, вищезазначені обставини виправдовують продовження строку тримання підозрюваного під вартою і підстав для задоволення апеляції захисника та скасування ухвали слідчого судді не вбачає.
Керуючись ст. 407,409, 419,422 КПК України,
УХВАЛИЛА:
Апеляцію адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 31.10.2017 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 - без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді апеляційного суду Одеської області :
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3