Справа № 333/3328/17
Справа №333/3328/17
Провадження №1-кп/333/57/18

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001589 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 24.04.2009 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений умовно-достроково на 4 місяці 15 днів; 20.11.2013 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185, 71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі, 22.07.2014 року звільнений на підставі ухвали Синельниківського районного суду Дніпропетровської області від 14.07.2014 року за ст.. 7 ЗУ «Про амністію», 16.11.2016 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст. 121, 75, 76 КК України до п`яти років позбавлення волі з іспитовим строком три роки, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

07.04.2017 року о 16-40 год. ОСОБА_8 , не маючи посвідчення водія, а відповідно і права керування транспортними засобами, керуючи автомобілем «ЗАЗ-DAEWOO T 131110» реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснював рух по проїзній частині вул.. Новокузнецька, рухаючись з боку вул.. Стешенко в напрямку вул. Нагнибіди в м. Запоріжжя.
В цей же час ОСОБА_6 , діючи в якості пішохода, перебуваючи в районі буд. №45 по вул.. Новокузнецька в м. Запоріжжя, перетинав проїзну частину вул.. Новокузнецької, рухаючись зліва-направо по ходу руху автомобіля по нерегульованому пішохідному переходу.
Водій ОСОБА_8 , наближуючись до нерегульованого пішохідного переходу, по якому рухався пішохід ОСОБА_6 , діючи в порушення вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України, де сказано:
П. 18.1: «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», своєчасно не зменшив швидкість та не надав дорогу пішоходу ОСОБА_9 в результаті чого допустив на нього наїзд.
Після скоєння наїзду на пішохода ОСОБА_6 , водій ОСОБА_8 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.
В ході дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримав закритий перелом 4,5,6,7 ребер зліва по задньо-пахвиній лінії зі зміщенням кісткових фрагментів, закритий перелом в верхній та середній третинах правої малогомілкової кістки без зміщення кісткових фрагментів, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості, що не є небезпечними для життя, але спричинили тривалий розлад здоров`я, більше як 21 день.
Також пішоходу ОСОБА_6 були спричинені легкі тілесні ушкодження у вигляді саден в лівій тім`яній ділянці, в області лівої лопатки, синця в правій потиличній ділянці.
Своїми діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
В судовому засіданні ОСОБА_8 свою провину у вчинені злочину, передбаченому ч.1 ст. 286 КК України не визнав та пояснив, що 07.04.2017 року він з кафе «Виноград» на Північному мікрорайоні виїхав на автомобілі «Деу Ланос» золотистого кольору разом з цивільною дружиною ОСОБА_10 та її дитиною. Виїхав на вул.. Новокузнецька, їхав зі швидкістю не більше 20 км на годину, бачив людей, які переходять пішохідний перехід, вважав, що всі встигнули пройти. Проїжджаючи через перехід відчув звук удару по даху та потім крики чоловіків. Призупинився, глянув в дзеркало заднього огляду та побачив декілька чоловіків, які лаялися на нього нецензурно та кричали, щоб він навчився їздити. Лежачого чоловіка на землі не було. Дружина злякалась та сказала їхати вперед. Він, щоб уникнути сварки поїхав далі. Потім дружина сказала залишити автомобіль біля «Бруснички», він залишив на стоянці та поїхали додому на маршрутному таксі.

Винність ОСОБА_8 в об`ємі зазначеному у вироку повністю підтверджується дослідженими в суді доказами.
Потерпілий ОСОБА_6 в суді пояснив, що 07.04.2017 року о 16-35 год. він на вул.. Новокузнецькій переходив проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу. Бачив, як з прибудинкової території виїхав автомобіль «Ланос», але він був на відстані 30-40 метрів. Він перейшов три полоси дороги в одному напрямку, потім половину дороги в іншому напрямку, потім відчув удар, впав та вже не міг піднятися. Після наїзду автомобіль не зупинився, а поїхав. Номер цього автомобіля запам`ятав хтось з очевидців та викликали швидку. На стаціонарному лікуванні в лікарні він находився тиждень, витратив власні кошти. Обвинувачений шкоду не відшкодував, тому цивільний позов він підтримує в повному обсязі.
Висновком судово-медичної експертизи №1184 від 15.05.2017 р. підтверджується, що ОСОБА_6 отримав закритий перелом 4,5,6,7 ребер зліва по задньо-пахвиній лінії зі зміщенням кісткових фрагментів, закритий перелом в верхній та середній третинах правої малогомілкової кістки без зміщення кісткових фрагментів, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості, що не є небезпечними для життя, але спричинили тривалий розлад здоров`я, більше як 21 день. Садна в лівій тім`яній ділянці, в області лівої лопатки, синець в правій потиличній ділянці у ОСОБА_6 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Дані ушкодження утворились від дії тупих предметів та могли утворитися в умовах дорожньо-транспортної пригоди.
Свідок ОСОБА_11 , допитана в суді, після роз`яснення їй ст. 63 Конституції України повідомила, що вона є співмешканкою ОСОБА_8 . В день ДТП вони з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 перебували в кафе «Віноград». На автомобілі «Ланос» золотистого кольору номер НОМЕР_2 під`їхав ОСОБА_14 . Цей автомобіль зареєстрований на неї як власника, але фактично власницею є ОСОБА_15 , яка попросила її оформити право власності на цей автомобіль за нею, щоб отримувати соціальні пільги від держави. ОСОБА_8 попросив у ОСОБА_16 право скористатися автомобілем. Він сів за кермо, вона з дитиною - на заднє сидіння та вони поїхали з вулиці ОСОБА_17 на вул. Новокузнецька. Проїхали пішохідний перехід та вона почула як хтось стукнув по автомобілю. Повернувшись нікого не побачила. ОСОБА_12 запитав: «Що сталося?» Але вона відповіла щоб він їхав скоріше бо дитина злякалася. Вони поїхали далі, зупинившись біля магазину «Брусничка» по вул. Новокузнецька. Залишили автомобіль та пішли гуляти пішки. Наступного дня приїхав слідчий та сказав, що на автомобілі збили людину. Але вона не бачила, щоб вони збивали чоловіка.
Свідок ОСОБА_18 під час допиту в судовому засіданні повідомила, що в квітні 2017 року вони втрьох з ОСОБА_12 та ОСОБА_19 перебували в кафе «Виноград». Її автомобіль «Деу Ланос» золотистого кольору знаходився біля цього кафе. ОСОБА_12 попросив дозволу скористатися автомобілем, щоб відвезти дружину та дитину додому. Вона дозволила. ОСОБА_12 поїхав після 16 години на автомобілі з дружиною та дитиною. На цей час права передня фара та лобове скло були цілі. Зранку наступного дня їй зателефонували з поліції та повідомили, що на її автомобілі було вчинене ДТП. Вона передзвонила ОСОБА_12 , але він повідомив, що ні в яке ДТП не потрапляв, сказав, що автомобіль залишив біля зупинки громадського транспорту «Ромакса», де його забрав ОСОБА_20 та поїхав на ньому в с. Юльєвка. Цей автомобіль мав пошкодження, оскільки неодноразово потрапляв в ДТП.
Свідок ОСОБА_21 в суді повідомив, що 07.04.2017 року о 16-45 год. вони їхали з роботи, вийшли на останній зупинці громадського транспорту та переходили дорогу по пішохідному переходу. Він йшов першим, потім чоловік, потім потерпілий. Перейшли половину дороги, зупинились, потім продовжили шлях. На цій полосі руху пройшли половину, потім почув звук удару, повернувшись, побачив потерпілого, який падав на землю. Автомобіль, який його збив знизив швидкість, але не зупинився, а потім збільшив швидкість та з місця скоєння злочину зник. Цей автомобіль був золотистого кольору, він бачив його в дворі багатоквартирного будинку, в якому він проживає. Серед очевидців був молодий хлопець, який записав номер автомобіля.
Свідок ОСОБА_22 повідомив, що 07.04.2017 року у батька потерпілого ОСОБА_6 день народження, він чекав його з роботи. Близько 18-00 год. з незнайомого номера подзвонив чоловік та сказав, що батька збив автомобіль на зупинці громадського транспорту на Пісках. Він прибіг на місце ДТП та побачив батька, який лежав на асфальті, поряд з ним була швидка допомога. Потім батька повезли до міської лікарні №5. Чоловік, на ім`я ОСОБА_23 , який телефонував, повідомив номер автомобіля, який збив батька. Люди, які були на зупинці громадського транспорту повідомили, що автомобіль спочатку знизив швидкість, а потім збільшив її та поїхав з місця ДТП. У батька були зламані ребра, права рука та права нога.
Свідок ОСОБА_24 під час допиту в суді повідомив, що він в день ДТП зателефонував ОСОБА_25 близько 17-15 год. та запитав де автомобіль Деу Ланос, оскільки мав намір ним скористатись. ОСОБА_12 повідомив, що автомобіль перебуває біля магазину «Брусничка» на 3-му Південному мікрорайоні. Він на таксі о 18-00 год. під`їхав до цього магазину разом з дружиною, побачив автомобіль та через годину сів в нього та поїхав разом з дружиною в с. Юльївка. Наступного ранку йому зателефонував слідчий на ім`я ОСОБА_26 , який запитав де знаходиться цей автомобіль та через деякий час приїхав. Оглянувши автомобіль слідчий повідомив, що на ньому вчора збили людину. Він пояснив, що цим автомобілем він керував пізніше, ніж сталося ДТП, вказав номера служби таксі на якому їхав до «Бруснички», слідчий перевірив цю інформацію, все співпало. Тоді він зателефонував ОСОБА_27 та запитав в неї, хто користувався цією машиною, вона сказала, щоб запитав в ОСОБА_28 . Подзвонивши ОСОБА_12 , дізнався, що вчора той їхав разом з дружиною та на пішохідному перехресті стався який то інцидент, чоловіки хлопнули по даху машини, потім почали лаятись, а він злякався та поїхав.

Показання вказаних свідків про обставини дорожньо-транспортної пригоди об`єктивно підтверджені даними, що викладені в протоколі огляду місця пригоди, та додатками до нього, де зафіксована дорожня обстановка на місці пригоди, протоколах огляду транспортного засобу, де зафіксовані пошкодження автомобіля «ЗАЗ-DAEWOO T 13110, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Висновок суду про місце та обставини дорожньо-транспортної пригоди підтверджується даними, які містяться в протоколі огляду місця пригоди, схеми та фото таблиці до нього від 07.04.2017 р., протоколах слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_6 та свідком ОСОБА_29 від 05.05.2017 року., в яких зафіксована дорожня обстановка після пригоди. Відповідно до протоколу огляду місця події та долученої до протоколу схеми, на проїжджій частині є нерегульований пішохідний перехід. Місце пригоди знаходиться у зоні дії дорожніх знаків, встановлених по ходу огляду: 5-35 1. На фото таблиці видний цей знак.

Показання потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_29 надані ними в судовому засіданні узгоджуються із відомостями викладеними в протоколах слідчого експерименту, проведених з ними 05.05.2017 року.

Згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи №9-266 від 25.05.2017 р. в даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «ЗАЗ-DAEWOO T 13110» ОСОБА_8 є невідповідності вимогам п. 18.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією ДТП. Водій ОСОБА_8 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_6 шляхом застосування своєчасних мір гальмування автомобілем «ЗАЗ-DAEWOO T 13110».

Сукупність приведених доказів свідчить про те, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст. 286 КК України, оскільки він допустив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Показання ОСОБА_8 про те, що він не бачив, що збив людину, не впливають на висновки суду щодо провини обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Вина ОСОБА_8 в повному обсязі підтверджена показаннями потерпілого, свідків та письмовими матеріалами.

Суд враховує, що скоєне ОСОБА_8 кримінальне правопорушення є злочином невеликої тяжкості, він раніше судимий, не обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не відшкодував шкоду потерпілому.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України. Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, не знаходячи обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, та вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів обрати у відношенні ОСОБА_8 покарання у вигляді арешту в межах санкції статті Кримінального кодексу України.

Оскільки ОСОБА_8 вчинив злочин в період іспитового строку, отже остаточне покарання необхідно йому призначити на підставі статті 71 КК України. При цьому суд вважає за можливе не призначати обвинуваченому додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 не має права керування транспортним засобом, водійське посвідчення йому не видавалось.

При призначенні покарання за сукупністю вироків суд враховує, що відповідно до ч.1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю злочинів та вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи зі співвідношення одному дню позбавлення волі відповідають один день арешту.

По справі потерпілим ОСОБА_6 до ОСОБА_8 заявлений цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди в сумі 13600 грн. та моральної шкоди в сумі 50000 грн. Суд вважає, що цивільний позов потерпілого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності зі ст. 1187 ЦК України шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Крім того ч.1 ст. 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В судовому засіданні встановлено, що транспортний засіб автомобіль «ЗАЗ-DAEWOO T 13110, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_8 на момент дорожньо-транспортної пригоди, належить ОСОБА_11 , але ОСОБА_8 керував ним зі згоди власниці. Отже, ОСОБА_8 він зобов`язаний відшкодувати потерпілому шкоду, спричинену його здоров`ю.

Вартість матеріальної шкоди, спричиненої потерпілому ОСОБА_6 на суму 1553,14 грн. підтверджена належними доказами, які містяться в матеріалах справи (т.1 а.с. 26-30), але суд не може вважати обґрунтованими вимоги про стягнення 12046,86 грн. оскільки суду не надано доказів на підтвердження цих витрат, тому позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню.

У відповідності зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що заподіяла таку шкоду за наявності вини. Вина ОСОБА_8 в порушенні правил безпеки руху, які призвели до тілесних пошкоджень середньої тяжкості ОСОБА_6 , а отже і заподіяння моральної шкоди потерпілому доведена повністю, однак суд вважає, що позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню з підстав викладених нижче. У відповідності зі ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної порушенням його прав. Моральна шкода полягає в т.ч. у фізичному болю та душевних стражданнях, які заподіяні фізичній особі у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини моральних страждань та інших обставин, що мають значення у справі. Так, суд враховує, що потерпілий ОСОБА_6 знаходився на тривалому лікуванні, переніс моральні страждання, які виразились в переживаннях з приводу пошкодження здоров`я, фізичного болю, який він переніс у зв`язку із спричиненою травмою, що є підставою для відшкодування моральної шкоди. Виходячи з характеру правопорушення, з матеріального стану обвинуваченого, виходячи з принципів розумності та справедливості, оцінює заподіяну моральну шкоду в сумі 20000 грн., саме ця сума підлягає стягненню з ОСОБА_8 на користь потерпілого, в решті позову - необхідно відмовити.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 ч.9 КПК України.

Згідно зі ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за залучення експертів на проведення авто-технічної експертизи складають 1186 гривень 44 коп.

Вищезазначені процесуальні витрати документально підтверджені у матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ВизнатиОСОБА_8 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йомупокарання за цією статтею у вигляді шість місяців арешту без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Призначити ОСОБА_8 остаточне покарання згідно ч.1 ст. 71, ч.1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання призначеного цим вироком, невідбутої частини покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.11.2016 р. у вигляді п`яти років одного місяця позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 1553 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят три) грн. 14 коп., моральну шкоду в сумі 20000 (двадцять тисяч) грн., в решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення експертизи в сумі 1186 грн. 44 коп.

Речові докази:

-автомобіль «ЗАЗ-DAEWOO T 13110, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на спец майдані Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області повернути власниці ОСОБА_11 .

Арешт на автомобіль «ЗАЗ-DAEWOO T 13110, реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2017 року - скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуюча суддя: ОСОБА_1