пр. № 1-кп/759/86/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2018 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000224, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, одруженого, освіта вища, працюючого провідним спеціалістом сектору захисту інформації Головного управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю СБ України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.286; ч.1 ст.309 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурори - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник - ОСОБА_8 ,

інші учасники: потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

представники потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

цивільний відповідач - ПАТ СК «Галицька»

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 з 29.10.2004р. проходить військову службу в органах Служби безпеки України (далі - СБ України). З 21.02.2012 року призначений на посаду провідного спеціаліста сектору захисту інформації Головного управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю СБ України. Перебуває у військовому званні «майор». У його власності перебуває автомобіль марки «Toyota RAV4», д.н.з. НОМЕР_1 .

17.02.2016р., приблизно о 06.00год., ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного та психотропного сп`яніння (амфетамін), керуючи на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу технічно справним транспортним засобом автомобілем марки «Toyota RAV4», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині у крайній лівій смузі автомобільної дороги вул. Кільцева дорога у м.Києві, зі сторони масиву Борщагівка у напрямку Жулянського шляхопроводу та повинен, був керуватися вимогами ст. 68 Конституції України, ст. 14, 15, 16 Закону України «Про дорожній рух», п.п.1.5, 2.3 б), 12.3, 12.4, 13.1 та термінологією п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінетів Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - Правил), відповідно до яких зобов`язаний знати та неухильно дотримуватись вимог Закону України «Про дорожній рух», Правил та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям та громадянам, вживати усіх можливих заходів для забезпечення безпечних умов для пересування найбільш уразливих учасників дорожнього руху - дітей, інвалідів, велосипедистів і людей похилого віку, своїми діями або бездіяльністю не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, для забезпечення безпеки дорожнього руху бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керуванням цим засобом на дорозі, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною руху переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Тоді ж ОСОБА_3 , рухаючись у крайній лівій смузі зі швидкістю близько 100 км/год з ввімкненим ближнім світлом фар, діючи зі злочинною недбалістю, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча об`єктивно повинен був і міг їх передбачити, у порушення зазначених вимог, не переконавшись перед початком перестроювання та зміною напрямку руху керованого ним транспортного засобу, що це буде безпечним і не створить перешкод, або небезпеки іншим учасникам руху, а також що проїзна частина на траєкторії, якою він мав намір рухатися, вільна від об`єктів на достатній для здійснення маневру відстані, почав здійснювати маневр, оскільки, під`їжджаючи до розвороту в районі заїзду на вул.Трублаїні на відстані близько 20-30 м він побачив автомобіль «ВАЗ-2107», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_13 , який зліва зі швидкістю 20-30 км/год. рухався від місця розвороту в напрямку його смуги руху. З метою запобігання зіткнення з даним автомобілем ОСОБА_3 різко крутнув кермо праворуч і змістився з третьої смуги руху у другу. Автомобіль «ВАЗ-2107», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_13 уже проїхав третю смугу руху та знаходився повністю у другій смузі руху на відстані близько 1 м від смуги горизонтальної дорожньої розмітки, що поділяє другу і третю смугу руху та зміщувався до правого краю проїзної частини.

Унаслідок цього ОСОБА_3 допустив зіткнення, яке відбулось у другій смузі руху напрямку слідування транспортних засобів на Жулянський міст (напроти ТОВ «Арма Моторе», м. Київ, вул. Велика Кільцева. 18), передньою правою частиною автомобіля «Toyota RAV4», д.н.з. НОМЕР_1 та задньої правої кутової частини автомобіля «ВАЗ-2107», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_13 , внаслідок чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя, які знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням його смерті.

Крім того, ОСОБА_14 , діючи з прямим умислом і з метою використання для власного вживання, без мети збуту психотропної речовини, у порушення вимог ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, Закону України №60/95 від 15.02.1995 «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 року, незаконно придбав у невстановленої особи, у невстановлений час і місці та зберігав психотропну речовину - амфетамін, масою 0,249г., а також в портисигарі загальною масою 1,1517г., які 17.02.2016 під час огляду місця події, по вул.Кільцева дорога у м. Києві, в автомобілі «Toyota RAV-4», д.н.з. НОМЕР_1 та на зупинці громадського транспорту було виявлено та вилучено.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.309 КК України не визнав та бажав давати показання. В подальшому, на пропозицію головуючого надати показання щодо кримінального провадження відповідно до встановленого порядку дослідження доказів у справі, обвинувачений ОСОБА_3 відмовився від дачі показань на підставі ст.63 Конституції України, цивільний позов не визнав.

Не дивлячись на невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, суд приходить до висновку, що його вина підтверджується наступними доказами, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 суду показав, що його син ОСОБА_13 вранці їхав на роботу та загинув внаслідок ДТП, обставини якої йому відомі з матеріалів справи. Просить призначити обвинуваченому максимальне покарання, оскільки вони втратили єдиного сина.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 суду показала, що 17.02.2016р. її син загинув внаслідок ДТП, яку спричинив ОСОБА_3 . Також просила суд призначити обвинуваченому максимальне покарання, оскільки вони втратили єдиного сина, а ОСОБА_3 не визнає свою провину, не кається у вчиненому. Цивільний позов підтримує у повному обсязі.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні показав, що він працює інспектором УПП в м. Києві. Приблизно о 04.00 годині ранку 17.02.2016р. він, інспектор поліції ОСОБА_16 та інспектор поліції ОСОБА_17 в складі екіпажу 817 отримали виклик про ДТП на вул. Кільцевій дорозі навпроти вул. Трублаїні в м. Києві. Прибувши на місце пригоди, було виявлено розбитий автомобіль «ВАЗ» та тіло чоловіка без ознак життя. На відстані приблизно 500 метрів стояв автомобіль «Тойота» зі слідами ДТП. Автомобіль «Тойота» був зачинений, на килимку біля переднього пасажирського сидіння ним, за допомогою фонарика, був помічений пакетик з порошкоподібною речовиною білого кольору, про що було повідомлено слідчо-оперативну групу. Неподалік від автомобіля «Тойота» знаходилася зупинка громадського транспорту, на якій перебувало 5-6 осіб, які повідомили, що нічого не бачили та чекають на транспорт. Серед цих людей був і ОСОБА_3 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння та не зміг повідомити на яку саме маршрутку він чекає. Під час перевірки номерного знаку автомобіля «Тойота» за допомогою бази «Армор» було встановлено, що даний автомобіль належить батьку ОСОБА_3 , який помер. ОСОБА_3 спочатку заперечував, що він керував автомобілем, говорив, що гуляв з подругою, в подальшому зізнався, що керував автомобілем та сталося ДТП, пред`явив посвідчення працівника СБУ, по суті нічого не пояснював. На лобі ОСОБА_3 були садна, інших пошкоджень він не бачив. Поряд з ОСОБА_3 перебувала жінка, проте встановити її особу на той час було неможливо, оскільки в неї при собі не було документів. Під час поверхневого огляду ОСОБА_3 дістав з лівого внутрішнього карману курточки портсигар, яке викинув під лавку на зупинці. Під час перевірки даного портсигару слідчо-оперативною групою в ньому було виявлено порошкоподібну речовину білого кольору. ОСОБА_3 заперечував, що даний портсигар йому належить. Після цього ОСОБА_3 було затримано. Особа потерпілого встановлена ним не була. Він складав лише рапорт, а події фіксувалися на нагрудну відеокамеру, яка була одна на екіпаж.

Допитаний в судовому засіданні свідок « ОСОБА_18 », щодо якого застосовано заходи безпеки, показав, що 17.02.2016р. ніс службу на вул.В.Кільцева дорога в м.Києві, поряд з місцем ДТП. Приблизно о 06.10год. помітив як з вул.Трублаїні виїхав «ВАЗ» темно зеленого кольору та направився на розворот у напрямку Жулянського шляхопроводу. Освітлення було слабке, оскільки було ще темно, а дорога освічувалась лише світлом від автозаправної станції. В цей час у напрямку Жулянського шляхопроводу зі сторони станції метро «Акедеммістечко» зі швидкістю приблизно 100-110 км/год рухався джип темного кольору з увімкненим ближнім світлом фар. Приблизно за 50 м від джипа «ВАЗ» уже здійснив розворот і рухався зі швидкістю приблизно 30 км/год у смузі розгону. Через приблизно 10 с. стався удар, при цьому ОСОБА_19 перед зіткненням не гальмував. В якій смузі сталось зіткнення не пам`ятає. Після зіткнення ОСОБА_19 проїхав далі та зупинився біля зупинки громадського транспорту «Совки». З автомобіля вийшло двоє людей (хто саме та як вони виглядали він, свідок, не бачив). Він викликав поліцію та швидку. За подіями спостерігав на відстані 200-250м.

Свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні показав, що 17.02.2016р. працював слідчим Києво-Святошинського УП НП у Київській обл. Того дня за викликом прибув на місце ДТП на вул.Кільцева дорога в м.Києві. Вказані події пам`ятає погано. Складав два протоколи про проведення слідчих дій: протокол огляду місця події зупинки громадського транспорту та протокол огляду місця події автомобіля Тойота. ОСОБА_3 був виявлений на зупинці. За зовнішніми ознаками перебував у стані сп`яніння. Поряд з ним на лавці зупинки лежав портсигар, як саме було встановлено, що він належить ОСОБА_3 не пам`ятає. Обвинуваченого не затримували, він вільно міг пересуватись та спілкуватись з іншими людьми, видимих тілесних пошкоджень на ньому не помітив. Особистий огляд ОСОБА_3 не проводив. При здійсненні огляду автомобіля «Тойота», останній був відчинений, але оскільки місце ДТП охоронялось патрульними ще до приїзду СОГ, вважає, що сторонні до нього потрапити не могли.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні показав, що він працює інспектором УПП в м. Києві. В складі екіпажу, хто був його напарником вже не пам`ятає, приблизно о 04.00 годин отримали виклик про ДТП з потерпілими, по Кільцевій дорозі в напрямку Одеської площі в м. Києві. Прибувши максимум через 10 хвилин на місце пригоди, побачив автомобіль «ВАЗ», який був повністю розбитий, одна особа загибла. Він пішов до зупинки громадського транспорту де знаходився автомобіль «Тойота», метрів за 30 від якого перебував обвинувачений, який розповів, що сталася ДТП, свідком якої він був. Коли вони почали встановлювати власника автомобіля та особу ОСОБА_3 , який на той час був їм невідомий, було виявлено, що прізвища однакові, автомобіль зареєстрований на його батька. ОСОБА_3 розповів, що він здійснив ДТП, але обставини не розповідав. Разом з ОСОБА_3 була дівчина. Після того як ОСОБА_3 розповів, що він здійснив дану ДТП, до нього було застосовано спецзасіб кайданки, оскільки він виражався нецензурно, поводив себе неадекватно, та його посадили до службового автомобіля. Спочатку ОСОБА_3 та дівчина, яка була разом з ним, говорили, що вони свідки, що вони викликали працівників поліції та швидку. Всі події були зафіксовані на нагрудну відеокамеру. Всього на місці було два екіпажі поліції. Не пам`ятає які саме були у ОСОБА_3 пошкодження, але на обличчі був забій. Огляд на стан сп`яніння ним на місці ДТП не проводився. Ознаки алкогольного сп`яніння були. Поїхали з місця ДТП приблизно о 07-08.00 годин. Перебуваючи на місці пригоди вони забезпечували охорону місця події. Під час спілкування слідчо-оперативної групи з обвинуваченим він присутній не був. Складанням документів він не займався, оскільки це ДТП з потерпілими, її оформлює слідчо-оперативна група.

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні показав, що він працює інспектором УПП в м. Києві. Обвинуваченого до даних подій він не знав. Особу, яка загинула він знав особисто, разом працювали в 2014-2015 році. Перебуваючи в складі екіпажу разом з ОСОБА_15 отримали виклик про ДТП з потерпілими. Прибувши а місце ДТП, по вул. Кільцева дорога, з протилежної сторони від вул. Трублаїні, було виявлено розбитий автомобіль «ВАЗ», задня частина якого була в метрах 50 в стороні, в задньому вікні був чоловік без ознак життя. Також на місце приїхав ще один екіпаж поліції. Після чого він разом з поліцейським з іншого екіпажа Євтушком, пішли до зупинки громадського транспорту, де стояв автомобіль «Тойота», на зустріч до них йшов обвинувачений разом з дівчиною, які відповіли, що гуляють, на питання чи бачили вони ДТП, вони відповіли, що ні. Підійшовши до «Тойоти», оглянувши візуально було зрозуміло, що саме цей автомобіль здійснив зіткнення з автомобілем «ВАЗ». Повернувшись назад до автомобіля «ВАЗ», ОСОБА_15 разом з обвинуваченим пішов до автомобіля «Тойота», та в подальшому було виявлено, що автомобіль «Тойота» належить родичам обвинуваченого. Вони викликали слідчо-оперативну групу і чекали на її приїзд. Він допомагав слідчо-оперативній групі робити виміри до схеми ДТП. Він особисто наркотичні засоби не бачив, що їх вилучали йому відомо зі слів ОСОБА_15 . Події фіксувалися на відеокамеру, але в кого вона була він не пам`ятає. Він не пам`ятає чи були у обвинуваченого тілесні ушкодження. ОСОБА_3 показував посвідчення працівника СБУ. Він спецзасоби до обвинуваченого не застосовував, не пам`ятає чи був ОСОБА_3 в кайданках. На час перебування їх на місці ДТП транспортні засоби не переміщалися, а приблизно о 08.00-09.00 годин вони поїхали з місця пригоди.

Свідок ОСОБА_21 у судовому засіданні показала, що вона працює інспектором УПП в м. Києві. Перебуваючи в складі екіпажу з напарником ОСОБА_22 отримали виклик про ДТП з потерпілими по вул. Кільцева дорога в м. Києві. Приблизно о 04.00, через 10 хвилин після виклику, прибувши на місце пригоди, вони побачили автомобілі «Тойота» та «ВАЗ», на відстані достатньо великій один від одного. Колеса автомобіля «ВАЗ» були окремо від автомобіля. Неподалік від місця ДТП, на зупинці, стояли хлопець, одягнений в джинси та темну куртку, та дівчина, обличчя якої вона не пам`ятає, коли вона запитала в них чи вони щось бачили, вони повідомили, що нічого не бачили. Інших людей вона не бачила на зупинці. Чи були тілесні пошкодження на обвинуваченому, вона не пам`ятає. Коли приїхала швидка медична допомога, то констатувала смерть водія автомобіля «ВАЗ», і весь цей час вона знаходилася біля даного автомобіля. Приблизно о 07.30 годин вони поїхали з місця ДТП, на місці події були приблизно 2 години, за цей час автомобілі з місця не зміщувалися.

Також судом безпосередньо досліджено наступні письмові докази:

-висновок щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №000813 від 17.02.2016р., відповідно до якого ОСОБА_3 перебуває у стані алкогольного та наркотичного (амфетамін) сп`яніння (том.3, а.с.91);

-висновок експерта №472х від 14.04.2016р., згідно якого в наданих на дослідження порошкоподібних речовинах білого кольору масою 0,318 г (об.1), 0,308 г (об.2), 0,318 г (об.3), 0,319 г (об.4), 0,315 г (об.5), 0,151 г (об.8), 0,150 г (об.9), 0,156 г (об. 10) та в нашаруваннях на коробці (портсигарі) (об.7), на лезі (об.11) виявлено психотропну речовину - амфетамін. Маса амфетаміну в наданих речовинах дорівнює 0,178 г(об.1), 0,169 г (об.2), 0,184 г (об.3), 0,179 г (об.4), 0,176 г (об.5), 0,088 г (об.8), 0,087 г (об.9), 0,090 г (об.10). В нашаруваннях на коробці (портсигарі) та на лезі дорівнює 0,0005 г (об.7) та 0,0002 г (об.11). Загальна маса амфетаміну становить 1,1517 г (об.1-5,7-11) (том 1, а.с.122-125);

-висновок експерта №470х від 19.02.2016р., відповідно до якого вилучені в автомобілі «Toyota RAV-4» три поліетиленові пакети, що надані на дослідження - порошкоподібна речовина білого кольору масою 0,711г, містить психотропну речовину амфетамін. Маса амфетаміну в речовині становить 0,249г. (том 1, а.с.127-129)

- висновок експерта за результатами проведення автотоварознавчого дослідження від 30.06.2016р. №91/06-16 відповідно до якого ринкова вартість автомобіля «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_2 до ДТП складала 44290, 10грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля 90813, 62грн. Ринкова вартість автомобіля ВАЗ 2107»д.н.з. НОМЕР_2 після ДТП складає 2354, 44 грн. (том 1, а.с. 139-166);

-висновок №2-06/16 судової автотехнічної та транспортно- трасологічної експертизи по факту ДТП з участю автомобілів Toyota RAV-4 АА5886 ІА та НОМЕР_3 від 23.06.2016р. відповідно до якого:

1) в момент первинного контакту передньої правої частини автомобіля Toyota RAV-4 та задньої правої кутової частини автомобіля ВАЗ-2107 поздовжня вісь останнього від поздовжньої осі автомобіля ToyotaRAV-4 була розвернута по ходу годинникової стрілки на кут близько 25...35°

2) місце зіткнення транспортних засобів розташовувалося в другій смузі руху напрямку слідування на Жулянській міст, безпосередньо перед початком першого від зони розвороту на схемі ДТП правого сліду бічного ковзання автомобіля ВАЗ-2107 в 18,1м за рівнем поздовжнього орієнтиру та на відстані незначно лівіше 9,1м від правого краю проїзної частини напрямку слідування на Жулянській міст.

3) детальний механізм зіткнення і подальших переміщень транспортних засобів викладено в дослідницькій частині даного висновку експертизи.

4) відповідно до п.1.5 та 10.4 Правил дорожнього руху України (ПДР) водієві автомобіля ВАЗ-2107 ОСОБА_13 при розвороті, у випадку необхідності, належало дати дорогу зустрічним автомобілям, яким би його діями могла бути створена небезпека для руху. Відповідно до вимог п.п.1.5, 2.3 (б), 12.3, 12.4, 13.1 та термінології п.1.10ПДР водієві автомобіля Toyota RAV-4 ОСОБА_3 , належало уважно стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і обирати такий швидкісний режим руху і прийоми керування, які б дозволили контрольовано керувати автомобілем в межах своєї смуги руху (без відвороту вправо) і, у випадку необхідності, не пізніше об`єктивного моменту виникнення небезпеки (моменту перевищення допустимого швидкісного режиму руху) слід було своєчасно знизити швидкість до 60 км/год, а при виявленні зміщення автомобіля ВАЗ-2107 із зони розвороту своєчасно застосувати зниження швидкості до швидкості руху останнього, і при перестроюванні в другу смугу руху позаду автомобіля ВАЗ-2107 підтримувати безпечну дистанцію.

5) з причин, наведених в дослідницькій частині даного висновку, водій автомобіля Toyota RAV-4 ОСОБА_3 , своєчасно виконуючи вимоги п.п.1.5, 2.3 (б), 12.3, 12.4 та 13.1 ПДР, своїми односторонніми діями мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем ВАЗ-2107.

6) з причин, наведених в дослідницькій частині даного висновку, і небезпечна, і аварійна дорожні ситуації були створенні односторонніми діями водія автомобіля Toyota RAV-4 ОСОБА_3 , які суперечили вимогам п.п. 1.5, 2.3 (б), 12.3, 12.4, 13.1 та термінології п. 1.10 ПДР. (том1 а.с.168- 190);

- протокол огляду місця ДТП від 17.02.2016р. та додаток схема ДТП, відповідно до якого було оглянуто місце зіткнення транспортних засобів у напрямку від вул.Гр.Барського до вул.Трублаїні в м.Києві. Встановлено місце ДТП Кільцева дорога в напрямку пл.Одеська поруч з місцем розвороту, що розташований між АЗС «ТНК» та автосалоном «Акура» та здійснено його огляд. Також було оглянуто транспортні засоби «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1 та «ВАЗ2107» д.н.з. НОМЕР_2 , а також описано локалізацію пошкоджень. В автомобілі ВАЗ -2107 виявлено труп ОСОБА_13 (том 3, а.с.73-79);

- протокол огляду місця події від 17.02.2016р. відповідно до якого було оглянуто місце поряд із зупинкою громадського транспорту та припаркований автомобіль «Toyota RAV-4» д.н.з. НОМЕР_1 , який має пошкодження передньої частини. При огляді автомобіля було виявлено та вилучено, крім іншого, на передньому правому килимку на підлозі салону поліетиленовий згорток з речовиною білого кольору кристалічного походження; при огляді водійського сидіння було виявлено спрацьовану передню подушку безпеки, яку вилучено. З керма автомобіля були зроблені змиви. В кармані біля стелі салону були виявлені та вилучені 5 поліетиленових згортків з речовиною кристалічного походження. З переднього сидіння було вилучено барсетку з мобільним телефоном та електричним передавачем та ін. (том 3, а.с.81-82);

- протокол огляду місця події від 17.02.2016р., відповідно до якого було оглянуто зупинку громадського транспорту, яка розміщена за адресою: м.Київ, вул.Кільцева дорога поряд з будинком №18. На даній зупинці знаходився ОСОБА_3 при поверхневому огляді якого виявлено та вилучено в задньому кармані джинсів металевий портсигар білого кольору в якому знаходиться дві купюри по одній гривні, металеве лезо та три прозорих поліетиленових пакета з пазовим замком та порошкоподібною речовиною білого кольору всередині (том 3, а.с.83-85) та відеозапис ( том 3 а.с.152);

- рапорт від 17.02.2016р. інспектора батальйону №2 роти №8 УПП МВС в м.Києві Гончарова, де зафіксовані відомості про транспортні засоби, які були учасниками ДТП та відомості про потерпілого (том 3, а.с.95-96)

- акт огляду та тимчасового вилучення транспортного засобу від 17.02.2016р. відповідно до якого було здійснено огляд та тимчасове затримання транспортного засобу Тойота РАВ 4 д.н.з. НОМЕР_4 (том 3 а.с.97);

- акт огляду та тимчасового вилучення транспортного засобу від 17.02.2016р. відповідно до якого було здійснено огляд та тимчасове затримання транспортного засобу ВАЗ-2107 д.н.з. НОМЕР_2 (том 3 а.с.98);

- висновок експерта №12-1-29 від 30.06.2016, відповідно до якого на момент ДТП ходова частина, робоча гальмова система та рульове керування автомобіля «Тойота РАВ 4» д.н.з. НОМЕР_1 знаходились у працездатному стані. (том 3, а.с.109-118);

- акт судово-медичного дослідження (обстеження) №367 від 24.02.2016р. відповідно до якого в результаті судово-токсилогічного дослідження крові від трупа ОСОБА_13 не знайдено: метиловий та етиловий спирти, а також пропілів, бутиловий, аліловий спирти та їх ізомери. (том 3, а.с.104);

- висновок експерта №510від 10.05.2016р., відповідно до якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_13 , 1982р.н., виявлені ушкодження: А) синці на обличчі; переломи кісток основи черепу; огортаючі, нерівномірно-виражені обмежено¬-дифузні субарахноїдальні крововилив на всіх поверхнях лівої та правої півкуль великого мозку та мозочку, крововиливи в шлуночки мозку та набряк-набухання речовини мозку. Б)синець на грудях; переломи ребер справа без ушкодження пристінкової плеври; фрагментарний перелом правої лопатки; окутуючий крововилив в парааортальну кітковину на рівні грудного відділу; забої легень, крововилив в фіксуючий апарат легень - ознаки струсу тіла; ознаки шунтування крові в нирках; гостре здуття легень - ознаки шоку. Смерть ОСОБА_13 , 1982 р.н. настала від закритої черепно-мозкової травми з переломами кісток основи черепа, масивними субарахноїдальними крововиливами під оболонки великого мозку та мозочку, крововиливи в шлуночки мозку та набряком-набуханням речовини мозку. Всі ушкодження виявлені на трупі ОСОБА_13 , спричинені тупими предметами по механізму удару та струсу. Їх характер та розташування вказують на можливість виникнення ушкоджень при автомобільній травмі - травмі в салоні автомобіля, від дії деталей салону автомобіля, при зіткненні автомобіля з перешкодою, і при знаходженні постраждалого в салоні автомобіля. Отримані ушкодження в результаті травми мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя (небезпека для життя, переломи кісток основи черепа, крововиливу під оболонки та в шлуночки головного мозку, набряк-набухання речовини мозку), та знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням його смерті. (том 3. а.с. 100-103);

- протокол отримання зразків для проведення експертизи від 28.04.2016р. відповідно до якого було відібрано у ОСОБА_3 зразки букального епітелію «слини» (том 3 а.с.122);

- висновок експерта №10-239 від 06.06.2016, відповідно до якого у змивах з дверної ручки (об`єкт № 1), з керма автомобіля (об`єкт № 2), з ричага перемикання передач (об`єкт № 3), на недопалку цигарки «Rothmans» (об`єкт № 5), на двох недопалках цигарок «Marlboro» (об`єкти №№ 4,6), у змивах з подушки безпеки (об`єкти №№ 7-9) крові не виявлено, але виявлено клітини з ядрами, встановлено генетичні ознаки клітин та зразка букального епітелію ОСОБА_3 (об`єкт № 10), які наведено в таблиці результатів дослідження 1.1, додатку 1. Генетичні ознаки клітин, виявлених у змиві з подушки безпеки (об`єкт № 7) є змішаними належать двом особам і містять генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_3 . Генетичні ознаки клітин, виявлених у змиві з подушки безпеки (об`єкт № 8) є змішаними належать більш ніж одній особі і містять генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_3 . Генетичні ознаки клітин, виявлених у змиві з подушки безпеки (об`єкт № 9) є змішаними і належать більш ніж одній особі, придатні для ідентифікації лише по домінуючому профілю та містять генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_3 . Генетичні ознаки клітин, виявлених у змиві з ричага перемикання передач (об`єкт № 3) та на недопалку цигарки «Marlboro» (об`єкт № 6) збігаються між собою та з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_3 (об`єкт № 10). (том 3, а.с.129-147);

Протокол огляду від 25.04.2016р. мобільного телефону, який був вилучений при особистому огляді ОСОБА_3 ; протокол тимчасового доступу до речей та документів від 29.06.2016р. відповідно до якого було встановлено інформацію, щодо телефонних номерів НОМЕР_5 та НОМЕР_6 за період з 01.02.2016р. до 01.06.2016р.; протокол тимчасового доступу до речей та документів та їх вилучення (виїмку) від 14.06.2016р.; протокол огляду від 20.06.2016р., протокол огляду від 24.06.2016р. судом до уваги не беруться, оскільки як не встановлюють, так і не спростовують вину обвинуваченого (том 3, а.с.153-154, 159-161, 162, 164-165, 167-169, 170, 172-175).

Таким чином, розглянувши справу у межах пред`явленого обвинувачення, дослідивши надані стороною обвинувачення та стороною захисту докази, суд приходить до наступних висновків.

Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях й ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи в учиненні кримінального правопорушення. Підставою для обвинувального вироку суду є така сукупність достовірних доказів, що отримані з додержанням законодавства, розглянуті в судовому засіданні та є достатніми для безспірного висновку про те, що подія кримінального правопорушення мала місце, наявні ознаки складу кримінального правопорушення, вчинив це діяння обвинувачений і його вина у вчиненні цього кримінального правопорушення доведена судом. Забезпечення доведеності вини є одним з основних конституційних принципів основ судочинства (п.3 ч.3 ст.129 Конституції України, п.10 ч.1 ст.7, ст.17 КПК України).

Відповідно до ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно з вимогами ст.86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим кодексом.

Стороною захисту заявлено про недопустимість доказу, а саме висновку щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №000813 від 17.02.2016р. з тих підстав, що огляд проводився о 13.40год., а висновок складено о 13.15год., відсутні результати аналізу сечі, крім того ні кров, ні сеча у встановленому КПК України порядку не відбирались, а працівниками поліції не проводився огляд за допомогою приладу «Драгер». Суд не приймає до уваги такі твердження сторони захисту, оскільки висновок складений уповноваженою на те особою лікарем КМНКЛ «Соціотерапія», в ньому зазначено час огляду, міститься запис про відібрання біологічних зразків та зроблено висновок про перебування ОСОБА_3 в стані алкогольного та наркотичного (амфетамін) сп`яніння. Зазначений висновок підписаний і самим ОСОБА_3 , клопотань про витребування та дослідження акту огляду особи щодо результатів медичного огляду, стороною захисту не заявлялось, отже такі твердження не є підставою для визнання доказу недопустимим.

Також захисник в судовому засіданні вказував на ті обставини, що хоча сторона захисту і не заперечує сам факт ДТП, однак ні під час досудового розслідування, як і в суді не встановлено тих обставин, хто ж саме керував автомобілем «Тойота», оскільки на подушці безпеки виявлено біологічні зразки двох осіб, а свідок « ОСОБА_18 » вказав про те, що з автомобіля виходили дві особи. Суд, проаналізувавши усі зібрані у справі докази, приходить до висновку, що такі твердження сторони захисту є намаганням обвинуваченого уникнути відповідальності за вчинене, оскільки судом достовірно встановлено, що на місці ДТП перебував безпосередньо ОСОБА_3 , який не повідомляв слідчого, прокурора, а також в судовому засіданні не вказував про те, що за кермом його автомобіля перебувала інша особа, яка вчинила ДТП. Натомість в судовому засіданні, скориставшись правом репліки в дебатах, обвинувачений вказав про те, що в автомобілі на момент ДТП перебували три особи, однак знову ж не вказав про цих осіб, у зв`язку з чим суд не вбачав підстав для відновлення з`ясування обставин. Крім того, висновок експертизи №10-239 від 06.06.2016 в частині виявлених у змиві з подушки безпеки генетичних ознак ОСОБА_3 , прямо вказують на те, що саме обвинувачений керував транспортним засобом в момент ДТП.

Захисник в судовому засіданні також вказав про те, що стороні захисту під час виконання вимог ст.290 КПК України не відкривалися будь-які речові докази або матеріали даного кримінального провадження, отже усі докази, які зібрані під час досудового розслідування не можуть бути визнані судом, як допустимі докази, а як наслідок на них не може грунтуватись рішення суду. Суд не може погодитись із такими твердженнями захисника, оскільки відповідно до протоколу про повідомлення підозрюваному про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів від 12.07.2016р., вимоги ст.290 КПК України було виконано та підозрюваному ОСОБА_3 надано доступ до матеріалів досудового розслідування, який будь-яких заяв, зауважень, доповнень та клопотань не заявляв (том 4 а.с.40-42). Захисник ОСОБА_8 , як і сам не заперечував, вступив у справу вже на стадії судового розгляду, отже мав можливість ознайомитись із матеріалами кримінального провадження, в тому числі і тими, про долучення яких не заявлялось стороною обвинувачення. Крім того стороною захисту не заявлялись клопотання про безпосередній огляд в судовому засіданні речових доказів.

Захисник в судовому засіданні просив суд не брати до уваги висновок №2-06/16 судової автотехнічної та транспортно- трасологічної експертизи з тих підстав, що він протирічить матеріалам кримінального провадження, а саме: вихідні дані щодо швидкості руху автомобіля «Тойота» жодним доказом не встановлено, місце зіткнення протирічить схемі ДТП, а причиною ДТП стало невиконання водієм ВАЗ п.п.1.5, 10.4 ПДР, отже є суб`єктивним та не повним, а слідчий експеримент під час досудового розслідування не проводився.

Суд не може погодитись із такими твердженнями сторони захисту, оскільки за їх клопотанням в судовому засіданні допитаний експерт ОСОБА_23 , який підтримав висновок експертизи.

Так, експерт ОСОБА_24 роз`яснив, що проводив експертизу на підставі наданих йому матеріалів, яких було достатньо для її проведення. При цьому розраховувати швидкість автомобілів «Тойота» і «ВАЗ» не було необхідності, оскільки на результати та висновки експертизи це не впливає. Експерт наголосив, що наданих йому матеріалів було достатньо для встановлення місця зіткнення, яке сталося в другій смузі руху, ще й у праву частину автомобіля «ВАЗ». При цьому було встановлено, що водій автомобіля «Тойота» рухався в третій смузі, до моменту контакту водій «ВАЗ», виходячи з розвороту, повністю змістився в другу смугу. Якщо б водій «Тойота» діяв відповідно до п.12.3 (виникнення небезпеки), то він повинен був би гальмувати без зміщення у інші смуги, оскільки автомобіль ВАЗ є небезпекою для руху. При збереженні водієм «Тойота» своєї третьої смуги, та руху навіть з перевищенням швидкості, зіткнення б не відбулось. Саме зміна смуги руху водієм автомобіля «Тойота» стала причиною ДТП та він мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «ВАЗ».

При цьому суд не знайшов підстав для призначення повторної експертизи з підстав, зазначених в ухвалі суду від 12.03.2018 року ( том 4 а.с.154-160).

Суд визнає висновок №2-06/16 судової автотехнічної та транспортно- трасологічної експертизи, який складений кваліфікованим експертом, що має достатній фах, досвід і стаж експертної роботи, належно мотивованим, проведеним на підставі дослідження достатніх матеріалів, висновки експерта не допускають подвійного тлумачення і суперечностей, а тому кладе в основу свого рішення. Надані стороною захисту скріншоти з відкритого інтернет джерела сайту карти «Google» з місця ДТП ( том 4 а.с.138-148), зазначені висновки суду не спростовує.

Суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення ті обставини, що ОСОБА_3 16.02.2016р. о 21.00год., перерахувавши невідомій особі через ай-бокс 300 гривень, який знаходиться в приміщенні магазину «Новус», що поблизу станції метро Академмістечко КП «Київський метрополітен» та отримавши на свій номер телефону CMC-повідомлення від невідомої особи з інформацією, про те, що психотропна речовина знаходиться у пачці з-під цигарок, яка знаходилась під сіткою огорожі спортивної площадки, що біля будинку №36 по вул. Жмеринській в м. Києві, забрав психотропну речовину «амфетамін», яка знаходилась у пачці з-під цигарок «Marlboro», та почав його зберігати та перевозити у своїй кишені, перебуваючи за кермом автомобіля марки «Toyota RAV-4», д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки ці обставини жодним доказом не підтверджені.

Натомість суд вважає встановленим та доведеним ті обставини, що ОСОБА_14 , діючи з прямим умислом і з метою використання для власного вживання, без мети збуту психотропної речовини, у порушення вимог ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, Закону України №60/95 від 15.02.1995 «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 року, незаконно придбав у невстановленої особи, у невстановлений час і місці та зберігав психотропну речовину - амфетамін, масою 0,249г., а також в портисигарі загальною масою 1,1517г., яку 17.02.2016 під час огляду місця події, по вул.Кільцева дорога у м. Києві, в автомобілі «Toyota RAV-4», д.н.з. НОМЕР_1 та на зупинці громадського транспорту було виявлено та вилучено.

При цьому посилання сторони захисту на недопустимість протоколу огляду місця події від 17.02.2016р., суд до уваги не бере, оскільки огляд автомобіля не потребував дозволу суду, був здійснений за участі його власника ОСОБА_3 , який жодних застережень не вказав. Огляд місця події відбувались в тому числі і в присутності понятих, про допит яких в суді стороною захисту клопотань не заявлялось.

Щодо тверджень сторони захисту про те, що не встановлено, що вилучена в автомобілі та на зупинці громадського транспорту психотропна речовина не належить ОСОБА_3 , суд відноситься критично, оскільки свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні вказав, що даний портсигар ОСОБА_3 дістав з куртки та кинув під лавку, після чого заперечував приналежність саме йому. Крім того портсигар вилучено слідчим безпосередньо біля обвинуваченого, що підтверджується і відеозаписом, інші заборонені речовини вилучено в автомобілі обвинуваченого, отже такі заперечення суд вважає намаганням уникнути відповідальності, з урахуванням також і того, що ОСОБА_3 перебував у стані наркотичного (амфетамін) сп`яніння, а незаконне зберігання психотропної речовини беззаперечно вказує і на його незаконне придбання.

Така захисна версія обвинуваченого про непричетність до ДТП, а також незаконне придбання та зберігання психотропних речовин повністю спростовується сукупністю здобутих у ході досудового розслідування та судового розгляду доказів, які суд визнав належними та допустимими, при цьому суд не знаходить підстав для визнання цих доказів такими, що отримані з порушенням прав людини і основоположних свобод.

У судовому засіданні не здобуто і стороною захисту не надано доказів, які хоча б з малою долею вірогідності, враховуючи правову позицію, викладену у рішеннях Європейського суду з прав людини, давали обґрунтовані підстави припускати те, що ОСОБА_3 придбав та зберігав заборонені речі завдяки провокації з боку працівників поліції.

Таким чином, безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази беззаперечно вказують про те, що саме ОСОБА_3 порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_13 , а також незаконно придбав та зберігав психотропну речовину без мети збуту за викладених вище обставин є послідовними, логічними, узгоджуються та підтверджуються сукупністю зібраних в кримінальному провадженні доказів, в тому числі показаннями допитаних в судовому засіданні свідків, письмовими доказами, висновками судових експертиз, які суд визнає належними та допустимими та такими, що мають значення у даному кримінальному провадженні. Відтак, суд кладе їх в основу обвинувального вироку і, виходячи із позиції ЄСПЛ, визнає їх досить переконливими, щоб на підставі їх розумної оцінки визнати ОСОБА_3 причетним до вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.309 КК України.

Отже, аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена повністю та кваліфікація його дій вірна: за ч.2 ст.286 КК України, оскільки він, керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_13 ; за ч.1 ст.309 КК України, оскільки він незаконно придбав та зберігав психотропну речовину без мети збуту.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які віднесено до категорії тяжких та середнього ступеню тяжкості, відношення до скоєного, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, під час проходження служби в органах СБУ зарекомендував себе посередньо, має двох неповнолітніх дітей, стан його здоров`я, думку потерпілих, які просили суду призначити суворе покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбаченою ст.67 КК України, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та у стані, викликаному вживанням психотропної речовини.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що обвинувачений не покаявся та не висловив жодного жалю з приводу смерті потерпілого, до якої він безпосередньо причетний, намагався поставити під сумнів здобуті у справі докази його винуватості та всілякими способами намагався уникнути відповідальності, наслідки вчиненого, які є тяжкими, поведінку після вчинення злочинів та ставлення до цих порушень, те, що після пригоди, за час досудового та судового розгляду жодним чином не намагався відшкодувати батькам потерпілого матеріальну та моральну шкоду, суд вважає за можливе виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 виключно в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі, застосувавши при цьому принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів та не вбачає підстав до набрання вироком суду законної сили змінювати обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Також суд, з урахуванням фактичних обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, призначає обвинуваченому ОСОБА_3 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на максимальний, передбачений законом строк.

Крім того, суд на підставі ст.54 КК України вважає за необхідне позбавити ОСОБА_3 військового звання, оскільки він, будучи працівником СБУ, вчинив злочини, які порочать честь офіцера.

При вирішення питання щодо цивільного позову, суд виходить з наступного.

Так, потерпіла ОСОБА_9 заявила цивільний позов у якому з урахуванням уточнень просить стягнути з ПрАТ СК «Галицька» матеріальну шкоду пов`язану зі смертю ОСОБА_13 , який є її сином, у розмірі 24804грн., витрати на поховання у розмірі 9555,14грн., моральну шкоду у розмірі 8268грн., а всього 42627,14грн., а також з ОСОБА_3 575 грн. щомісячно, починаючи з 17.02.2016р. і довічно, вартість медичних препаратів та засобів у розмірі 1895,28грн., моральну шкоду у розмірі 200000 грн., процесуальні витрати у розмірі 10000грн. Свої вимоги підтверджує наданими суду квитанціями та товарними чеками, копією свідоцтва про смерть, копією виписки із медичної картки.

Представник СК «Галицька» в судове засідання не прибув, заперечень на позов не подав, при цьому суд враховує, що цивільним позивачем ОСОБА_9 подано уточнений цивільний позов з урахуванням заперечень, викладених представником СК «Галицька» в апеляційній скарзі.
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV), редакція якого неодноразово змінювалася.

У судовому засіданні безспірно встановлено, що 17.02. 2016 року внаслідок ДТП за участю ОСОБА_3 цивільно-правова відповідальність якого застрахована в СК «Галицька» (поліс № АЕ/6084595 від 24.11.2015р., з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну 50 000грн., життю і здоров`ю потерпілого 100 000 грн), потерпілий ОСОБА_13 загинув.
Таким чином, на підставі ст.ст.22, 27 Закону, ст.1200 ЦК України, СК «Галицька» повинна здійснити відшкодування шкоди у розмірі 9555, 14грн. витрат на поховання, що підтверджується наданими квитанціями ( том 1 а.с.51), 8 268 грн. у відшкодування моральної шкоди (12х1378/2), а також 24 804грн. у відшкодування матеріальної шкоди.
З відповідача ОСОБА_3 підлягає стягненню: понесені потерпілою ОСОБА_9 та документально підтверджені витрати на лікування у розмірі 1896,28грн. ( том 1 а.с.52-54), а також на підставі ст.ст.1200, 1202 ЦК України та наведених у позовній заяві розрахунків, 575грн. щомісячно, починаючи з 17.02.2016р. і довічно шкоди, завданої смертю потерпілого ( том 1 а.с. 46, 48, 49, 50).
Суд вважає, що цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, та з урахуванням тяжкості моральних страждань внаслідок втрати єдиного сина, з обвинуваченого ОСОБА_3 слід стягнути 150 000 грн. моральної шкоди, оскільки своїми діями він завдав потерпілій душевних страждань, при цьому суд враховує характер правопорушення, тривалість страждань потерпілої, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, а також вимоги розумності та справедливості. Суд, також враховує, що обвинувачений не відшкодовував завдані збитки.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 витрати за проведення судових експертиз у сумі 18207,56 грн. на користь держави, відповідно до наданих суду документальних підтверджень та 10000грн. судових витрат, понесених потерпілою ОСОБА_9 ( том 1 а.с.55).

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.309 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

-за ч.2 ст.286 КК України у виді 6 (шести ) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки та відповідно до ст.54 КК України з позбавленням військового звання майор.

На підставі ст.70 КК України, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 6 (шести ) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки та відповідно до ст.54 КК України з позбавленням військового звання майор.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_3 - тримання під вартою на гаупвахті ЦУ ВСП по м.Києву та Київській обл. - залишити без зміни.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з 17.02.2016р.

Цивільний позов ОСОБА_9 задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ СК «Галицька» (76018, м.Івано-Франківськ, вул.Василіянок, 22, , п/р № НОМЕР_7 в ПАТ КБ «Хрещатик» м.Івано-Франківська, МФО300670) на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 24804грн., витрати на поховання у розмірі 9555,14грн., моральну шкоду у розмірі 8268грн., а всього 42 627( сорок дві тисячі шістсот двадцять сім)грн. 14 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 витрати на лікування у розмірі 1896,28грн., 575грн. щомісячно, починаючи з 17.02.2016р. і довічно шкоду, завданої смертю потерпілого та 150000 ( сто п`ятдесят) грн. у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 судові витрати у розмірі 10000 (десяти тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судових експертиз у сумі 18207 (вісімнадцять тисяч двісті сім) грн. 56 коп.

Речові докази по справі:

- автомобіль «Toyota RAV4», н/з НОМЕР_1 , який знаходиться на відповідальному зберіганні на штрафмайданчику за адресою: м. Київ. вул. Червоногвардійська. 20-Б (вул. П.Усенко, 9), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 повернути законному володільцю ОСОБА_3 ; автомобіль «ВАЗ-2107», н/з НОМЕР_2 , який знаходиться на відповідальному зберіганні на штрафмайданчику за адресою: м. Київ. вул. Червоногвардійська, 20-Б (вул. П.Усенко, 9), повернути потерпілій ОСОБА_9 ; поліетиленовий прозорий пакет з об`єктами дослідження, а саме: металевим портсигаром з металевим лезом, двома купюрами по 1 грн., трьома поліетиленовими пакетами з кристалічною речовиною та поліетиленовий пакет з п`ятьма поліетиленовими пакетами з пазовими замочками з порошкоподібною речовиною світлого кольору, пакет з об`єктом дослідження, які знаходиться на зберіганні в кімнати речових доказів військової прокуратури Київського гарнізону (квитанція №35-2016, 10-2016, 4-2016) знищити; диск DVD-R з відеозаписом з місця події від 17.02.2016р. залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м.Києва через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: