Справа № 428/3831/18
Провадження № 11-сс/782/97/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши 16 квітня 2018 року в м. Сєвєродонецьку у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12 квітня 2018 року

ВСТАНОВИЛА
Ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого 2-го відділення СВ 3-го управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_7 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, на строк 60 днів, а саме з 11 години 54 хвилин 10 квітня 2018 року по 11 годину 54 хвилин 08 червня 2018 року.

Органом досудового розслідування встановлено, що у березні - квітні 2014 року у м. Луганську створено стійке ієрархічне об`єднання осіб, «Луганську народну республіку», яка відповідно до ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» є терористичною організацією. Її учасники на території України займаються вчиненням актів тероризму, залякуванням населення, вбивством громадян, захопленням адміністративних будівель органів державної влади і місцевого самоврядування, а також вчиненням інших тяжких і особливо тяжких злочинів, що призводить до дестабілізації суспільно-політичної ситуації у державі.

З метою виконання функцій силового блоку терористичної організації «Луганська Народна Республіка», 07.10.2014 її самопроголошеним головою виданий наказ за №15, згідно з яким створено незаконне військове формування «Народна міліція ЛНР», на яке покладено функції здійснення збройного опору силам АТО на території Луганської та Донецької областей та забезпечення захисту життєдіяльності зазначеної терористичної організації від зовнішніх загроз.

Наприкінці 2014 року - початку 2015 року у складі «Народної міліції ЛНР» створений структурний підрозділ - «2 Окрема мотострілецька бригада» (далі - «2 ОМБр»).

За рішенням керівництва терористичної організації «ЛНР» зазначеному незаконному збройному формуванню доручено здійснення збройного опору силам АТО, проведення артилерійських обстрілів та залякування цивільного населення на території Станично-Луганського і Новоайдарського районів Луганської області. З метою виконання цих завдань у складі «2 ОМБр» сформовані окремі мотострілецькі, артилерійський, танковий та інші підрозділи, до складу яких на постійній основі залучені громадяни України та інших держав, радикально налаштовані до діючої державної влади України.

На початку 2017 року ОСОБА_7 , достовірно знаючи з розповсюджених у засобах масової інформації та мережі Інтернет повідомлень про проведення на території Луганської області України антитерористичної операції проти терористичної організації «ЛНР», діючи з особистих політичних міркувань, корисливих мотивів, з метою забезпечення діяльності терористичної організації, порушуючи вимоги ст. 17 Конституції України, вирішив взяти на себе зобов`язання виконувати обов`язки та задачі військовослужбовця одного з підрозділів терористичної організації.

Безпосередньо реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 увійшов до складу терористичної групи, в якій зайняв посаду розвідника-гранатометника, у складі якого до теперішнього часу безпосередньо виконував накази керівників «2 ОМБр 2 АК НМ ЛНР» та іншого керівництва терористичної організації «ЛНР». Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_7 , з моменту вступу, а саме з 02 березня 2017 року по 10 квітня 2018 року, здійснював розвідку артилерії «2 ОМБр 2 АК НМ ЛНР», яка із застосуванням тяжкого озброєння, з 2014 року по теперішній час вчиняла обстріли позицій, військової техніки та особового складу сил АТО, цивільних об`єктів та населення на території Станично-Луганського та Новоайдарського районів Луганської області.

Відповідно до листа Луганської обласної державної адміністрації (обласної військо-цивільної адміністрації) від 07.06.2017 №22-08/01-1251 встановлені документальні дані щодо обстрілів представниками терористичної організації «ЛНР» підконтрольної українській владі території Луганської області та нанесеної шкоди об`єктам цивільної інфраструктури, звернення цивільного населення до уповноважених органів за результатами нанесеної шкоди, прийняті за результатами звернень рішення відповідних органів та призначених сум до відшкодування внаслідок обстрілів підконтрольної українській владі території Луганської області з боку представників незаконних збройних підрозділів терористичної організації «ЛНР» з відображенням нанесеної внаслідок цього шкоди цивільному населенню та об`єктам інфраструктури військового призначення. Зазначено, що протягом 2015-2016 років відповідно до Генерального плану загальна сума збитків по 9002 об`єктам складала 8851,1 млн. грн., станом на 01.04.2017 загальна сума збитків по 7417 об`єктам складає 8987,6 млн. гривень.

10 квітня 2018 року в порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_7 було затримано. 11 квітня 2018 року, відповідно до вимог ст.ст. 276, 277, 278 КПК України, відносно ОСОБА_7 складена та вручена повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

На думку слідчого, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, повністю підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами

Також слідчим встановлено, що у даному кримінальному провадженні виникли ризики, передбачені ст. 177 КПК України та є необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 .

Встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Ризики підтверджується тим, що підозрюваний має можливість виїхати до місця свого постійного перебування (с. Поріччя Краснодонського району Луганської області), тобто на тимчасово окуповану територію Луганської області та надалі сприяти або брати участь у діяльності і терористичної організації «ЛНР» чи «ДНР», де буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Слідчим суддею при розгляді даного клопотання слідчого встановлено, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ст. 258-3 ч. 1 КК України, обґрунтовується наявними матеріалами кримінального провадження. Сукупність цих доказів дає підстави вважати, що підозра ОСОБА_7 є обґрунтованою.

Слідчий суддя прийшов до висновку про доведеність існування ризику, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, продовжити вчинення кримінального правопорушення. Про ці обставини свідчить його можливість виїхати на тимчасово окуповану територію Луганської області та надалі сприяти або брати участь у діяльності терористичної організації, а також те, що існування терористичної організації, у діяльності якої брав участь підозрюваний не припинено.

При застосуванні найбільш суворого запобіжного заходу, слідчий суддя послався на вимоги ч. 5 ст. 176 КПК України щодо неможливості застосовувати запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки та домашнього арешту, застави до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчинені злочинів, передбачених зокрема статтею 258-3 КК України.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити в застосуванні стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою та посилається на вимоги ст. 178 КПК України щодо підстав для застосування запобіжного заходу. Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_7 має повну середню освіту, неодружений, однак перебуває у фактичних шлюбних стосунках, раніше не засуджений. На думку захисника, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України. Посилається на пояснення підозрюваного про наявність у того місця проживання на території, яка підконтрольна українській владі. Крім того, від органу досудового розслідування ОСОБА_7 не переховувався, в розшук оголошений не був, в правоохоронні органи будь-яким чином не викликався. З приводу наявності ризику - продовжити злочинну діяльність, захисник вважає, що даний ризик також відсутній, тому що він базується на припущеннях, нічим не підтверджений, а його діяльність на даний час не може вважатись злочинною, бо не визнана такою вироком суду, який набрав чинності. На думку захисника, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу не відповідає вимогам закону, оскільки в ньому відсутній виклад обставин, передбачений п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 184 КПК України. Вказує на Рішення Європейського суду з прав людини в справі «Харченко проти України» та «Клішин проти України». На переконання захисника, положення ч. 5 ст. 176 КПК України, яка наголошує про неможливість обрання інших запобіжних заходів, крім тримання під вартою, до осіб, які підозрюються, обвинувачуються у вчиненні, поміж інших, за ст. 258-3 КК України, суперечить Конституції та не підлягає застосуванню в зв`язку з тим, що обмежує права людини, рівність всіх перед законом. З цього приводу посилається на практику Європейського суду з прав людини, який вказав на те, що при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

При апеляційному розгляді, висловлюючи доводи за апеляційною скаргою, були заслухані:

- захисник, який підтримав її вимоги, пославшись на доводи, що в ній викладені;

- прокурор, який заперечував проти її задоволення, пославшись на законність ухвали слідчого судді.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи захисника та прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Виходячи з вимог ст. 370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

У відповідності до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що матеріали кримінального провадження свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК УкрКПК України, на які вказує слідчий та прокурор.

При цьому у клопотанні слідчого є достатньо даних, що підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_7 міг вчинити кримінальне правопорушення.

Наявність вказаних ризиків, а саме існування можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; продовжити кримінальне правопорушення підтверджується такими даними.

У підозрюваного, який зареєстрований у Краснодонському районі, є можливість виїхати на тимчасово окуповану територію Луганської області та надалі сприяти або брати участь у діяльності терористичної організації; яка продовжує діяти на території Луганської області.

Окрім того, ч. 5 ст. 176 КПК України встановлює заборону застосовувати запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчинені злочинів, передбачених зокрема статтею 258-3 КК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, застосувавши до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в повній мірі дотримався загальних засад кримінального провадження, зокрема законності.

На теперішній час положення ч. 5 ст. 176 КПК України не визнанні неконституційними, чи такими, що не відповідають міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Отже відсутні підстави для не застосування ч. 5 ст. 176 КПК України при вирішенні питання про застосуванні запобіжного заходу.

Проте слідчий суддя невірно визначив строк обчислення цього запобіжного заходу, вказавши години та хвилини, з якого цей строк починається обчислюватися та його закінчення.

Так згідно з ухвалою слідчого судді до підозрюваного застосовано запобіжний захід на строк 60 днів, а саме з 11 години 54 хвилин 10 квітня 2018 року по 11 годину 54 хвилин 08 червня 2018 року.

Стаття 197 КПК України визначає, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Отже цей строк обчислюється днями.

У відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 115 КПК при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку. При обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.

Отже строк затримання ОСОБА_7 необхідно обчислювати з дня його затримання 10.04.2018.

За таких обставин, з урахуванням повноважень апеляційного суду за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді, визначених ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвалу слідчого судді необхідно скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 55 днів, тобто датою його закінчення є 03.06.2018.

Керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12 квітня 2018 року скасувати.

Постанови нову ухвалу, якою клопотання слідчого 2-го відділення СВ 3-го управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_8 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 55 днів.

Строк тримання під вартою обчислювати з 10 квітня 2018 року.

Строк дії ухвали до 03 червня 2018 року включно.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3