Справа № 361/7341/17
Провадження № 1-кп/361/243/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

законного представника потерпілого - ОСОБА_4

особи, відносно якої подано клопотання - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

законного представника неповнолітнього - ОСОБА_7

представника служби у справах дітей та

сім`ї Іванківської райдержадміністрації

Київської області - ОСОБА_8
розглянувши в закритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари клопотання слідчого СВ Іванківського відділення поліції Вишгородського відділу поліції Головного управління національної поліції в Київській області про застосування в кримінальному провадженні № 0000168 від 10.04.2017 примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Іванків Іванківського району Київської області, громадянина України, з початковою загальною середньою освітою, учня 9-Б класу Іванківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 1, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 ,
- за фактом вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
29.08.2017 до Броварського міськрайонного суду Київської області з Апеляційного суду Київської області після скасування ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 12.07.2017 надійшли обвинувальний акт з додатками в кримінальному провадженні № 0000168 від 10.04.2017 про обвинувачення ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 153 КК України, ОСОБА_11 - за ч. 2 ст. 296, ч. 3 ст. 153 КК України, та клопотання про застосування відносно ОСОБА_5 примусових заходів виховного характеру. Ухвалою підготовчого судового засідання від 29.11.2017 матеріали про застосування щодо ОСОБА_5 примусових заходів виховного характеру виділені в окреме провадження, згідно з ухвалою від 23.01.2018 та поданням від 25.01.2018 скеровані до Апеляційного суду Київської області для визначення підсудності, на підставі ухвали Апеляційного суду Київської області від 31.01.2018 повернуті до Броварського міськрайонного суду для розгляду по суті.

Згідно з клопотанням, 09.04.2017 неповнолітні ОСОБА_11 і ОСОБА_10 разом із ОСОБА_5 , що не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, для розваги вирішили познущатися з малолітнього ОСОБА_12 , достовірно знаючи, що він страждає на розумову відсталість. У подальшому малолітній ОСОБА_5 , діючи групою осіб з неповнолітніми ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , демонструючи зневагу до загальноприйнятих норм моралі, прагнучи самоствердитись за рахунок психічно хворої дитини, перебуваючи на ділянці місцевості поблизу вул. Мотрича в смт. Іванків Іванківського району Київської області, безпричинно, з хуліганських спонукань, в період з 11 години 30 хвилин до 16 години 09.04.2017 наносили ОСОБА_13 численні удари руками й ногами по різних частинах тіла, крім того, проявляючи винятковий цинізм та принижуючи людську гідність, під погрозою побиття змусили ОСОБА_14 вживати випорожнення людського організму. Вказані дії ОСОБА_5 , що не досяг віку, з якого можлива кримінальна відповідальність, за вказівкою ОСОБА_10 знімав на камеру належного останньому мобільного телефону, марку якого в ході досудового розслідування не встановлено.

В судовому засіданні ОСОБА_5 , що на час суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, свою вину у вчиненні хуліганства групою осіб визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Пояснив, що вдень 09.04.2017 він гуляв зі зведеним братом ОСОБА_10 та приятелем ОСОБА_11 , коли до них приєднався малолітній ОСОБА_15 , який страждає на розумову відсталість. Під час спільної гри в «бабу ОСОБА_16 » на території закинутого колгоспу в межах смт. Іванків Київської області ОСОБА_11 почав завдавати удари ОСОБА_17 , переважно ногами, по різних частинах тіла, останній плакав, ОСОБА_10 його заспокоював, однак згодом також періодично наносив удари потерпілому. На пропозицію ОСОБА_11 він також бив ОСОБА_12 , щоб не виділятися, оскільки не хотів стати об`єктом насміхань і трохи побоювався старших хлопців. Крім того, ОСОБА_11 вигадував різні способи знущання над малолітнім, які реалізовував, випорожнився і під погрозою побиття примусив ОСОБА_17 їсти свої фекалії. Загалом хуліганські дії тривали близько двох годин та, за пропозицією ОСОБА_11 , фіксувались ним на камеру наданого ОСОБА_10 мобільного телефону. Про себе ОСОБА_5 повідомив, що він навчається в 9 класі Іванківської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1, проживає з матір`ю, п`ятирічним братом ОСОБА_18 , вітчимом та його сином ОСОБА_10 , в сім`ї склалися дружні відносини між усіма її членами, хоча до перебування під вартою ОСОБА_10 як старший брат демонстрував зверхність, вимагав виконання його вказівок. У вчиненому щиро розкаявся, вибачився перед матір`ю потерпілого за свій негідний вчинок, просив застосувати до нього примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері, яку завжди слухається.

Оскільки логічні й послідові пояснення ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам справи і не викликають у суду сумніву, судом безсумнівно встановлено правильність розуміння неповнолітньою особою, що не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність, змісту цих обставин і добровільність його позиції, суд за згодою учасників судового провадження, роз`яснивши їм положення частини третьої статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, за виключенням документів, які характеризують винну особу.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_5 - його матір ОСОБА_7 - пояснила, що син дуже розкаюється у вчиненому, своєю поведінкою намагається довести, що удався до кримінально-караних дій востаннє, веде нормальний для підлітків спосіб життя, раціонально використовує вільний час, притримується режиму дня, завжди рахується з її та вітчима рішеннями, допомагає в домашніх справах, є доброю, врівноваженою, слухняною дитиною, якій взагалі непритаманна агресивна поведінка, наразі перебуває під її повним контролем, тому просила застосувати до сина примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі їй під нагляд.

Представник служби у справах дітей та сім`ї Іванківської райдержадміністрації Київської області ОСОБА_8 пояснила, що під час неодноразових відвідувань родини ОСОБА_5 , який проживає з матір`ю, меншим братом, вітчимом та його сином ОСОБА_10 , встановлено, що неповнолітній забезпечений належними умовами для всебічного повноцінного розвитку, зі слів учителів, має середній і достатній рівень знань, користується авторитетом серед однолітків, систематично відвідує школу, де зарекомендував себе як старанний слухняний учень, не схильний до проявів агресії, що в сукупності дає підстави стверджувати про зростання ОСОБА_5 в благополучній родині, в якій його вихованню приділяється належна увага. Вважає, що за наведених обставин до ОСОБА_5 , який разом зі зведеним братом ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вчинив хуліганські дії відносно малолітнього ОСОБА_12 , однак не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері та обмеження дозвілля.

З`ясувавши відомості про особу ОСОБА_5 , його ставлення до вчиненого, умови життя і виховання, заслухавши думки законного представника потерпілого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_6 як захисника ОСОБА_5 , які вважали доцільним застосувати до останнього примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері та обмеження дозвілля, прокурора ОСОБА_3 , яка підтримала клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вірно кваліфіковані як хуліганство, вчинене групою осіб, при цьому, відповідно до ч. 2 ст. 22 КК України, кримінальній відповідальності за хуліганство підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилося чотирнадцять років, тобто на час вчинення 09.04.2017 суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_5 не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 296 КК України, що виключає його кримінальну відповідальність.

В ч. 2 ст. 97 КК України унормовано, що примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 КК України, суд застосовує до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України. За правилами статті 498 КПК України, кримінальне провадження про застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» № 2 від 15.05.2006 роз`яснено, що обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог щодо поведінки неповнолітнього як передбачений п. 2 ч. 2 ст. 105 КК України вид примусового заходу полягає в обмеженні перебування поза домівкою в певний час доби, забороні відвідувати певні місця та ін., при цьому, відповідно до 3 ч. ст. 105 КК України, суд у кожному конкретному випадку встановлює конкретний строк, протягом якого органи, що здійснюють контроль та нагляд за поведінкою неповнолітнього, повинні пред`являти особливі вимоги щодо неї, а неповнолітній зобов`язаний їх дотримувати. З урахуванням даних про особу неповнолітнього, характеру вчиненого ним суспільно-небезпечного діяння суд визначає, які обов`язки і на який саме строк покласти на неповнолітнього, його тривалість має бути достатньою для виправлення винної особи. Згідно з п. 7 цієї ж постанови, передача неповнолітнього під нагляд батьків як передбачений п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України вид примусового заходу допускається лише за наявності даних про їх здатність забезпечити позитивний виховний вплив на нього та

постійний контроль за його поведінкою.

Вирішуючи питання про застосування примусових заходів виховного характеру та їх строк, суд враховує дані про особу ОСОБА_5 , його вік, рівень розвитку, умови життя і виховання, відношення винної особи до вчиненого суспільно-небезпечного діяння, яке відноситься до злочинів середньої тяжкості, спроможність матері здійснювати належний контроль за поведінкою дитини та її авторитетність для неї. З урахуванням всіх з`ясованих у судовому засіданні обставин суд вважає доцільним застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до його поведінки строком на один рік та передачі під нагляд матері строком на два роки.

Цивільний позов по справі не заявлявся, передбачені статтею 118 КПК України процесуальні витрати відсутні, питання стосовно речових доказів суд вирішуватиме при постановленні вироку в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 153 КК України, ОСОБА_11 - за ч. 2 ст. 296, ч. 3 ст. 153 КК України.

Керуючись ст.ст. 22, 50, 97, 105 КК України, ст.ст. 498, 500-501 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити. Застосувати до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Іванків Іванківського району Київської області, жителя АДРЕСА_2 , примусові заходи виховного характеру у вигляді:

1) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки ОСОБА_5 , які полягають у забороні йому залишати постійне місце проживання - територію домоволодіння по АДРЕСА_2 - в період з 22 години до 07 години наступного дня строком на 1 (один) рік;

2) передачі ОСОБА_5 під нагляд матері ОСОБА_7 , яку зобов`язати систематично контролювати поведінку сина та здійснювати на нього позитивний виховний вплив строком на 2 (два) роки.

Контроль за виконанням ухвали покласти на сектор ювенальної превенції Іванківського відділення поліції Вишгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

На ухвалу може бути подано апеляційні скарги до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1