Справа № 360/1210/16-к
Провадження по справі № 1-кп/367/342/2017
У Х В А Л А
Іменем України
21 вересня 2017 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю
прокурора: ОСОБА_3
потерпілої: ОСОБА_4
потерпілого: ОСОБА_5
потерпілого: ОСОБА_6
представника потерпілого: ОСОБА_7
захисника: ОСОБА_8
обвинуваченого: ОСОБА_9
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Ірпеня кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000158 за обвинуваченням:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ірпінь Київської області, громадянина України, українця, раніше не судимого, не одруженого, працюючого в ТОВ «ПХ КЕЙТЕРИНГ» на посаді директора, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
До Ірпінського міського суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000158 за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 12.05.2017р. вищевказані матеріали кримінального провадження призначені до розгляду у підготовчому судовому засіданні.
У підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд призначити кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки дане кримінальне провадження підсудне Ірпінському міському суду Київської області, підстав для закриття провадження немає, обвинувальний акт відповідає вимогам Кримінального процесуального законодавства.
Потерпіла ОСОБА_4 та ОСОБА_10 в підготовчому судовому засіданні просили повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки він не відповідає вимогам закону, в ньому наявні суперечності, а саме в частині кількості потерпілих.
Потерпілий ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просив призначити справу до судового розгляду та прийняти до розгляду його цивільний позов про відшкодування шкоди.
Потерпілий ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні просили суд, призначити обвинувальний акт до розгляду у судовому засіданні та прийняти поданий ними цивільний позов.
Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_8 в підготовчому судовому засіданні заперечували проти призначення справи до судового розгляду, просили повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки він не відповідає вимогам КПК України, викладені в ньому фактичні обставини є неконкретними та суперечливими. Так, захисник наголошував, що прокурором не було виконано вимоги ухвали суду про повернення та не було виправлено обвинувальний акт належним чином. В обвинувальному акті не конкретно викладено, скільки осіб є потерпілими у данній дорожньо-транспортній пригоді, оскільки на початку викладення фактичних обставин викладено, що в наслідок данної дорожньо-транспортної пригоди, згідно з висновками експерта тілесні ушкодження отримали ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_4 , однак в частині кваліфікації дій та при формулюванні обвинувачення ОСОБА_13 відсутня. Крім того, зазначала, що реєстр матеріалів досудового розслідування, який доданий до обвинувального акту був складений із грубим порушенням вимг закону, оскільки в ньому викладені не всі процесуальні дії та процесуальнірішення, як того вимагає закон. Також захисник звертала увагу суду, що ні вона, ні обвинувачений не ознайомились із матеріаплами кримінального провадження та їм не було повідомлено про наявність ухвали слідчого судді про надання їм строків для ознайомлення з матеріалами. В цей період вона та обвинувачений перебували на лікарняному та змогли реалізувати своє право на ознайомлення.
Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт, додані до нього додатки, суд дійшов до висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, з наступних підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Так, у відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини цієї статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Всі відомості, вказані в даній статті повинні бути узгоджені та не суперечити одна одній.
Пунктом «а» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, передбачено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.
Крім того, відповідно до вимог ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Обвинувачення, відповідно до ч. 1 ст. 3 КПК України це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008р. зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваному він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення зазначеного вище підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 20.04.2006р. у справі І.Н. та інші проти Австрії, п.34).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому(рішення від.01.03.2001р., справа «Даллос проти Угорщини, п. 47). Крім того право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54).
Так, формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступень тяжкості кримінального правопорушення, тощо.
Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статі кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.
Відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що безперечно, порушує право особи на захист.
Суд, вивчивши обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні, прийшла до висновку, що всупереч ст. 291 КПК України даний обвинувальний акт містить суперечливий та незрозумілий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення, яке прокурор вважає встановленим, що порушує вимоги норм як чинного законодавства України, так і міжнародної практики, оскільки для повноцінного захисту своїх прав особа має право знати, в чому вона обвинувачується.
Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 , у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, складеного та затвердженого прокурором прокуратури Київської області ОСОБА_14 17.10.2016р. вищевказаних вимог кримінального процесуального законодавства дотримано не було, оскільки в ньому відсутній конкретний і зрозумілий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, пред`явлене обвинувачення та формулювання обвинувачення, викладене в обвинувальному акті, містить істотні недоліки, що стосуються обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Так, в обвинувальному акті при викладенні фактичних обставин та обвинувачення зазначено, що у результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Suzuka SX 4», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження, від яких померла в кареті швидкої медичної допомоги, а пасажири зазначеного автомобіля ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та ОСОБА_13 отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження.
В подальшому прокурором викладено висновки експертив, які містять данні про отримання ОСОБА_11 тяжких тілесніих ушкоджень, від яких остання померла, та данні про отримання ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та ОСОБА_13 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Втім при описанні кваліфікації дій обвинуваченого викладено, що дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілої ОСОБА_15 , а також спричинили потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодженні. Тобто факт спричинення тілесних ушкоджень середньої тяжкості. ОСОБА_13 був виключений прокурором з цієї частини обвинувального акту.
Крім того, при викладенні формулювання обвинувачення прокурором викладені такі самі відомості щодо осіб яким в наслідок данної дорожньо-транспортої пригоди спричинено тілесні ушкодження та які саме, але у висновку при формулюванні обвинувачення зазначено, що таким чином ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілої ОСОБА_15 , а також спричинили потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодженні. Тобто, так само факт спричинення тілесних ушкоджень середньої тяжкості. ОСОБА_13 був виключений прокурором із формулювання обвинувачення, але в реєстрі матеріалів досудового слідства відсутні свідчення про закриття кримінального провадження в цій частині, тобто за фактом отримання ОСОБА_13 тілесних ушкоджень середньої тяжкості в наслідок даної дорожньо-транспортої пригоди.
Таким чином, виклад фактичних обставин справи та формулювання обвинувачення є суперечливим, оскільки з фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими вбачається, що в результаті ДТП тілесні ушкодження середньої тяжкості отримали ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та ОСОБА_13 , а при викладені кваліфікації дії обвинуваченого та при формулюванні обвинувачення, фактично обвинувачення пред`явлено лише щодо отримання тілесних ушкоджень середньої тяжкості ОСОБА_10 та ОСОБА_4 .
З такого викладу фактичних обставин справи та обвинувачення не вбачається коло осіб, яким в даній дорожньо-транспортної пригоді діями обвинуваченого було заподіяно тілесних ушкоджень.
Крім того, в обвинувальному акті, як в фактичних обставинах справи, так й при формулюванні обвинувачення прокурором викладені висновки експертиз, проведених на досудовому слідстві.
Відповідно до ст. 84, ст. 101 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отриманні у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Висновок експерта є процесуальним джерелом доказів, який має докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, які не є обов`язковими для особи або органу, яка здійснює провадження.
Суд, вважає, що описання в обвинувальному акті змісту протоколу огляду місця події та висновків експерта не є викладом фактичних обставин по конкретному кримінальному провадженню, які прокурор вважає встановленими, а тим більш формулюванням обвинувачення, в розумінні вимог діючого КПК України та практики Європейського суду з прав людини, та є посиланням прокурора на зібраний під час досудового слідства у даному кримінальному провадженні докази.
Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступень тяжкості кримінального правопорушення, тощо.
Статтею 338 КПК України передбачена можливість зміни обвинувачення, однак це є правом прокурора, а не обов`язком, а відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що внесені на його розгляд сторонами та віднесені до його компетенції цим Кодексом. Тому, з урахуванням того, що в силу ст. 22 КПК України підтримання державного обвинувачення в суді здійснюється лише прокурором, і без дотримання останнім загальних засад кримінального провадження, суд буде позбавлений можливості виконати вимоги ст. 337 КПК України щодо меж судового розгляду.
Враховуючи викладене, суд вважає, що прокурором не було дотримано вимог закону, оскільки направлений прокурором обвинувальний акт містить у собі не зрозумілий та неконкретний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, які не відображають усі фактичні обставини скоєння обвинуваченим злочину, у якому він обвинувачується, а також викликає незрозумілість та неконкретність сформулюваного обвинувачення.
Судом звертається увагу на те, що статтею 314 КПК України не передбачено можливості виправлення технічних помилок, а також внесення якихось додаткових відомостей до обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування або розписки про отримання копії обвинувального акту після їх надходження до суду, зокрема, у підготовчому судовому засіданні.
Такі недоліки як відсутність в обвинувальному акті зрозумілого та конкретного викладу усіх фактичних обставин вчиненого кримінального злочину, які прокурор вважає встановленими, непослідовність та не конкретний їх виклад, та відсутність належним чином сформульованого обвинувачення, свідчать про оформлення обвинувального акту з недотриманням вимог ч. 2 ст. 291 КПК України, та такі недоліки не можуть бути усунуті у іншому порядку, аніж шляхом повернення обвинувального акту прокурору.
Крім того, суд погоджується із доводами захисника, що в порушення вказаних вимог закону, до обвинувального акту, додано не належним чином оформлений реєстр матеріалів досудового розслідування, оскільки він не відповідає вимогам ч. 2 ст. 109 КПК України, у відповідності до якої, реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування.
Відповідно до ст. 110 КПК України процесуальним рішенням є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
У доданому реєстрі матеріалів досудового розслідування в супереч вимогам ст.ст. 109, 110 КПК України, у частині 2 «Прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення» взагалі відсутнє таке рішення як «Обвинувальний акт».
Крім того, як встановлено в підготовчому судовому засіданні, захиснику ОСОБА_9 . ОСОБА_8 не були відкриті матеріали досудового слідства та її не було ознайомлено з ними, крім того захисника не було проінформовано ні про завершення досудового слідства, ні про ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.01.2016 року про обмеження в строках ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та встановлення строку ознайомлення до 15.01.2016 року.
Крім того, даний Реєстр не містить в собі відомостей про повідомлення учасників кримінального провадження про завершення досудового слідства та відкриття матеріалів провадження.
Вищеописані порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України, дають підстави дійти висновку, що складений обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого, в тому числі і право на захист, а тому обвинувальний акт, з доданими до нього документами підлягає поверненню прокуророві, який направив його до суду, для усунення допущених недоліків та приведення його у відповідність до вимог статті 291 КПК України, впродовж розумного строку, який суд визначає у продовж 10 днів з моменту його отримання.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 110, 291, 293, 314, 315, 376 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0000158 за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України повернути прокурору прокуратури Київської області, який направив до суду для усунення недоліків та приведення обвинувального акту у відповідність до вимог Кримінального процесуального кодексу України, впродовж розумного строку, який буде об`єктивно достатнім для усунення цих недоліків, а саме протягом 10 днів з моменту його отримання.
Повернути потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_5 цивільні позови про стягнення матеріальної та моральної шкоди, роз,яснив їм право повторно звернутись із даним позовом у підготовчому судовому засіданні.
Повний текст ухвали був складений, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та оголошений 26 вересня 2017 року о 13.45 годині.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_1