Провадження №11-кп/772/285/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року м. Вінниця

Головуючого : ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
зі секретарем: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 23 листопада 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0003135 від 26.06.2017 року по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, не одруженого, із середньо освітою, тимчасово не працюючого, ідентифікаційний код НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-06 лютого 2017 року Вінницьким міським судом за ч. 1,2,3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України
за участю сторін кримінального провадження
прокурора : ОСОБА_8
захисника : ОСОБА_6

В с т а н о в и в:
Захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 23 листопада 2017 року та просив змінити вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 23 листопада 2017 року, перекваліфікувати дії ОСОБА_7 на ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
Вироком визнано винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді трьох років позбавлення волі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарань з урахуванням вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 06 лютого 2017 року остаточно призначено покарання ОСОБА_7 у виді п`яти років позбавлення волі. Відповідно до вимог ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 26 червня 2017 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту затримання 26 червня 2017 року. Стягнуто на користь держави витрати за проведення експертних досліджень та експертиз з ОСОБА_7 - в сумі 692 ( сто шістсот дев`яносто дві) грн. 09 коп.
Долю речових доказів вирішено.
З вироку суду першої інстанції вбачається, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.
ОСОБА_7 26 червня 2017 року о 02.00 год., проходив по АДРЕСА_3 , де побачив кафе «АРС», в цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_7 , пошкодив каркас вхідних дверей до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », після чого проник всередину вищезазначеного кафе, де діючи умисно, повторно, з корисливого мотиву, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, викрав із каси грошові кошти в сумі 195 грн. Привласнивши викрадене, ОСОБА_7 виконавши усі дії, які були, необхідними для доведення злочину до кінця, з місця вчинення крадіжки не зник у зв`язку з тим, що був затриманий охоронцем ОСОБА_9 .
Вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 мотивовані тим, суд не дав оцінки тому, що обвинувачений діяв під впливом невідомих осіб, які шляхом погроз та нанесення ударів змусили його вчинити крадіжку, не звернув увагу на покази потерпілого ОСОБА_10 , що кафе є площадкою огородженою парканом та накрита брезентом, матеріальні цінності зберігаються та знаходяться у приміщенні. Ці покази повністю співпадають з проведеним слідчим експериментом, проведеним 26.06.2017 року.

За ч.3 ст. 185 КК України кваліфікуються крадіжки поєднанні з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, що завдало значної шкоди потерпілому. Літня площадка кафе не є житлом, приміщенням чи сховищем, також ОСОБА_7 не завдав значної шкоди потерпілому.

Захисник, вважає, що дії ОСОБА_7 кваліфіковані судом неправильно, їх слід кваліфікувати за ч.2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України, призначити менш тяжке покарання.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, захисника ОСОБА_6 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, просив задоволити, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим.
Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення грунтуються на сукупності доказів, оцінених з дотриманням вимог ст. 94 КПК України.

Доводи апеляційної скарги захисника, щодо наявності підстав для зміни кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 є безпідставними.

Згідно роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід
розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із
застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання;
шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за
допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти
майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища.
Поняття "інше приміщення" включає різноманітні постійні,
тимчасові, стаціонарні або пересувні будівлі чи споруди,
призначені для розміщення людей або матеріальних цінностей
виробниче або службове приміщення підприємства, установи чи
організації, гараж, інша будівля господарського призначення,
відокремлена від житлових будівель, тощо.
Під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що замах на крадіжку ОСОБА_7 було вчинено із проникненням у інше приміщення.
З показань потерпілого вбачається, що він є власником кафе «Арс» в м. Вінниці.
26 червня 2017 року йому повідомили, що у кафе відбулась крадіжка. Кафе є літньою площадкою
Згідно протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення 26 червня 2017 року, відповідно до якого ОСОБА_11 просить прийняти міри до невідомого йому чоловіка, який 26 червня 2017 року о 02.15 год. шляхом пошкодження каркасу дверей проник в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою АДРЕСА_3 , та з касового апарату викрав грошові кошти в сумі 195 грн., протоколу огляду місця події від 26 червня 2017 року з фото-таблицею до нього, відповідно до якого, за участю понятих, власника приміщення, оглянуто приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою АДРЕСА_3 . При огляді вказаного приміщення було встановлено пошкодження дерев`яного каркасу вхідних дверей, виявлено та вилучено 7 слідів пальців рук, які поміщено до спеціального пакету.
Перевіривши сукупність доказів, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції вірно встановив, що ОСОБА_7 проник в інше приміщення, виходячи з роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності».
Судом першої інстанції вірно кваліфіковано дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, крадіжка, поєднана із проникненням в інше приміщення, вчинена повторно, яка повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду.
Суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни кваліфікації.
Посилання адвоката ОСОБА_6 , що ОСОБА_7 вчинив крадіжку під впливом невідомих осіб, шляхом погроз та нанесення ударів, суд апеляційної інстанції, не бере до уваги, оскільки судом першої інстанції належним чином перевірено зазначене, прийнято до уваги показання свідка ОСОБА_9 , який не бачив жодних тілесних ушкоджень у обвинуваченого та ніяких сторонніх осіб біля кафе виявлено не було.
Суд першої інстанції, оцінивши критично показання ОСОБА_7 про його невинність, перевіривши його покази в частині того, що його побили невідомі та заставили вчинити злочин, вірно зазначив, що таким чином він намагається ввести суд в оману та прагне уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.
Відповідно ст.65 КК України суд призначає покарання у межах установлених у санкції статті, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно роз`яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд при призначені покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину має додержуватись принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні покарання суд першої інстанції в дотримання вимог ст. 65 КК України, керуючись роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» прийняв до уваги ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 , злочину, який згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив новий злочин проти власності під час іспитового строку невідбувши покарання за попереднім вироком Вінницького міського суду від 06 лютого 2017 рок, за ч. 1,2,3 ст. 185 КК України, позитивно характеризується за місцем проживання, відсутність обставин, які,відповідно до ст. 66, ст. 67 КК України, пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 .
Враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, з урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що виправлення засудженого ОСОБА_7 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, та вважає, що покарання призначене судом є достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає підстав для зміни покарання та вважає доводи апеляційної скарги безпідставними.

Підстави для скасування чи зміни вироку суду, передбачені ст. 409 КПК України відсутні.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції,-

П о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 .

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 23 листопада 2017 року щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України залишити без змін.

Судове рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення до Верховного Суду, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Суддя : /підпис/
Згідно з оригіналом:
Суддя: