АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 639/2939/16-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/924/17 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_7 і ОСОБА_8 ,

їхніх захисників адвокатів - ОСОБА_9 і

ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 639/2939/16-к за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.2 ст.187 КК України та ОСОБА_8 за ч.4 ст.187 КК України
за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_11 на вирок Жовтневого районного суду міста Харкова від 7 вересня 2016 року,
,
У С Т А Н О В И Л А:
Вироком Жовтневого районного суду міста Харкова від 7 вересня 2016 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
визнано винним і засуджено за ч.2 ст.187 КК України на 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Красноград Харківської області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , судимого:
06.09.2011 року за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, 70 КК України на 3 роки 6місяців позбавлення волі, 19.07.2013 року звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 7 місяців 23 дні,
визнано винним і засуджено за ч.4 ст.187 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з моменту фактичного його затримання, тобто з 24.02.2016 року, ОСОБА_8 з 15.03.2016 року. На підставі ч.5 ст.72 КК України (у редакції Закону України №838-УІІІ від 26.11.2015 року) зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення у період часу з 24.02.2016 року по 07.09.2016 року включно, а ОСОБА_8 з 15.03.2016 року по 07.09.2016 року включно, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 задоволено частково.
Стягнути з обвинувачених у солідарному порядку на користь потерпілого ОСОБА_12 на відшкодування матеріальної шкоди - 2800 грн., моральної шкоди 100000 грн. Також стягнуто з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_12 на відшкодування матеріальної шкоди - 767,33 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено долю речових доказів.
З цим вироком не погодилися: прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_13 , обвинувачені ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та адвокат ОСОБА_11 .
Прокурор просив вирок скасувати та ухвалити новий обвинувальний вирок, але до початку апеляційного розгляду відкликав апеляційну скаргу.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_11 просили пом`якшити ОСОБА_7 покарання до мінімального.
Обвинувачений ОСОБА_8 , хоча і просив скасувати вирок, але фактично просить пом`якшити покарання, тобто змінити вирок у відповідній частині.
Вислухавши доповідь судді, думки прокурора, обвинувачених, їхніх захисників, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги адвоката не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Оскаржуваним вироком обвинувачені визнані винними у тому, що 20.02.2016 року приблизно о 23 годині ОСОБА_7 разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 , перебуваючи на перехресті вул. Некрасова та вул. Конотопській м. Харкова, зустріли раніше незнайомого ОСОБА_12 , заздалегідь розподіливши між собою ролі, з метою заволодіння грошима останнього напали на нього. При цьому ОСОБА_7 , як і було обумовлено зі ОСОБА_14 , спочатку підійшов до ОСОБА_12 та попросив у нього прикурити цигарку. У відповідь на це ОСОБА_12 почав запальничкою прикурювати йому цигарку. Саме в той час ОСОБА_8 , виконуючи свою роль, наблизився ззаду до ОСОБА_12 та, діючи самостійно, не узгоджено з ОСОБА_7 , в результаті ексцесу виконавця щодо застосування знаряддя злочину, а саме підібраної на місці події порожньої скляної пляшки, зненацька для останнього спочатку наніс нею удар у потиличну частину голови потерпілого, а коли той присів, наніс ще один удар правою ногою та удар кулаком правої руки в його обличчя. Далі ОСОБА_7 , діючи узгоджено зі ОСОБА_8 , наніс два удари кулаком правої руки в ліву частину обличчя ОСОБА_12 . Після цього ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні, узгоджені з ОСОБА_7 дії, спрямовані на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_12 , витяг із карману робочого одягу потерпілого гроші в сумі 25 гривень та залишив їх при собі. Надалі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відтягнули потерпілого з проїжджої частини вулиці до паркану приватного домоволодіння АДРЕСА_5 , де притулили його спиною до паркану. Продовжуючи свої злочинні дії, бажаючи отримати від ОСОБА_12 більшу суму грошей, застосовуючи насильство, яке є небезпечним для здоров`я потерпілого, ОСОБА_8 , діючи узгоджено з ОСОБА_7 , наніс приблизно 3-4 удари кулаком правої руки в ділянку лівої частини тулубу потерпілого, а ОСОБА_7 , піднявши із землі гирло від розбитої пляшки, взяв його у ліву руку і, використовуючи в якості знаряддя злочину, підніс його до правого ока потерпілого та став погрожувати тим, що пошкодить око, якщо той не віддасть їм зарплатню, яку отримав того дня. Усвідомлюючи реальну небезпеку та побоюючись за своє життя і здоров`я, ОСОБА_12 повідомив, що в роздягальні у нього є гроші в сумі 3000 гривень, які він готовий віддати, щоб вони його відпустили. Потім ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію спільного зі ОСОБА_8 злочинного умислу на заволодіння грошима ОСОБА_12 , подзвонив на мобільний телефон своєму знайомому ОСОБА_15 , який також працював на ПФ «Алекс-3», та попросив того винести з роздягальні гроші в сумі 3000 гривень, які належать потерпілому. ОСОБА_15 , нічого не підозрюючи про злочинний умисел ОСОБА_7 , та не обізнаний про обставини вчиненого розбійного нападу на ОСОБА_12 , передав ОСОБА_7 3000 гривень, з яких той 200 гривень віддав потерпілому, а сумою 2800 гривень незаконно заволодів на свою користь та на користь ОСОБА_8 . Після цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , звернувши на свою користь гроші потерпілого в загальній сумі 2825 гривень, з місця скоєння злочину зникли та в подальшому розпорядилися ними на власний розсуд. В результаті розбійного нападу ОСОБА_7 у групі зі ОСОБА_8 завдали потерпілому ОСОБА_12 ушкодження на обличчі у вигляді забиття м`яких тканин, ступінь тяжкості яких не можливо встановити. Крім того, ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_12 закриту травму грудної клітини з наявністю саден м`яких тканин та переламів 6, 7, 8, 9 ребер зліва, лівостороннього гемопневмоторакса, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, які потягли за собою тривалий розлад здоров`я. Крім цього, ОСОБА_8 , діючи самостійно, не узгоджено зі своїм подільником ОСОБА_7 , в результаті ексцесу виконавця щодо застосування знаряддя злочину, а саме порожньої скляної пляшки, спричинив потерпілому ОСОБА_12 вдавлений перелом зводу черепа, епідуральну гематому справа, забій головного мозку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.
Дослідженими судом першої інстанції доказами, яким суд дав належну оцінку, вину обвинувачених у злочинах, за які цих осіб засуджено, доведено повністю.
Так, обвинувачений ОСОБА_7 пояснив у судовому засіданні, що факт спричинення потерпілому ОСОБА_12 середньої тяжкості тілесних ушкоджень він не оспорює, однак заперечує факт заволодіння його грошовими коштами.
З показань обвинуваченого ОСОБА_7 під час досудового розслідування вбачається, що він посилався на примушування співробітників поліції дати пізнавальні показання, побоюючись застосування до нього фізичного насильства та можливості спричинення тілесних ушкоджень. Під час судового розгляду як у суді першої інстанції, так і в апеляційному суді ОСОБА_7 оспорював тільки кваліфікацію його дій за ч.2 ст. 187 КК України.
Допитаний в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 на початку судового розгляду вину у вчиненні злочину визнавав частково, при завершенні судового розгляду вину визнав у повному обсязі. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 підсудний ОСОБА_8 в частині відшкодування майнової та моральної шкоди визнав у повному обсязі.
В апеляційному суді ОСОБА_8 визнав свою вину також повністю.
З його показань на досудовому слідстві, що в лютому 2016 року приблизно о 21 год. 40 хв. він зустрівся в магазині «Маркет Плюс» із ОСОБА_16 , який запропонував йому поїхати в район Баварії та забрати борг у його знайомого. На трамваї вони доїхали в район Баварії, в магазині «АТБ» придбали безалкогольний енергетичний напій, який вдвох випили в парку. Приблизно о 23 год. 40 хв. вони пішки дійшли до якоїсь вулиці, назву якої не пам`ятає, далі ОСОБА_7 сказав, що його знайомий працює на фірмі «Алекс-3» та вони залишились його чекати. Через 15 хвилин в напрямку ПФ «Алекс-3» по вулиці спускався чоловік, на якого ОСОБА_7 вказав як на особу, яка повинна була віддати борг. ОСОБА_7 пояснив, що він раніше працював на підприємстві «Алекс-3» та в цей день повинні були видати заробітну плату. Перед цим вони домовились, що якщо із чоловіком виникне спір чи бійка, він ( ОСОБА_8 ) надасть ОСОБА_7 фізичну допомогу. Перед цим ОСОБА_7 передав йому пляшку шампанського для того, щоб якщо чоловік віддасть борг, то вони із ним її вип`ють, коли чоловік підійшов до ОСОБА_7 , останній ударив його в обличчя, в цей час він підбіг ззаду і вдарив чоловіка пляшкою по голові, після чого наніс йому декілька ударів ногами і руками по тулубу та обличчю. Потім чоловік впав на землю та він наніс йому ще декілька ударів по тулубу. Після цього чоловіка, яким виявився ОСОБА_12 , вони разом із ОСОБА_7 відтягнули до паркану приватного домоволодіння та він витягнув з його карману грошові кошти у сумі 25 гривень, телефон та інші цінності у потерпілого не забирав. Потім ОСОБА_17 сказав, що самостійно поговорить із цим чоловіком та поросив його зачекати неподалік, також ОСОБА_7 по телефону комусь дзвонив. Через 15 хвилин до нього на перехрестя підійшов ОСОБА_7 та повідомив, що його знайомий із підприємства виніс грошові кошти в сумі 3000 грн. Пізніше йому стало відомо, що грошові кошти виносив ОСОБА_15 , який працює і «Алекс-3». Грошові кошти у сумі 2800 грн. вони розділили між собою, 200 гривень ОСОБА_7 залишив потерпілому.
Крім того, потерпілий ОСОБА_12 надав показання, що 20.02.2016 року приблизно з 21 год. 30 хв. до 22 години він повертався із магазину на роботу на ПФ «Алекс-3». На відстані голизно 20 метрів від прохідної підприємства на вулиці він побачив двох раніше невідомих чоловіків, один із чоловіків підійшов до нього та попросив прикурити. Потім цей чоловік наніс йому удар в обличчя, другий чоловік підійшов ззаду та наніс удар по голові, як встановлено було пізніше удар був нанесений пляшкою. Далі нападники почали наносити йому удари по тулубу та обличчю, від яких він упав на землю. Потім нападники обшукали його кармани, витягнули ключі, пачку цигарок та мобільний телефон. Потім його відтягли до паркану та почали у нього вимагати грошові кошти, один із чоловіків витягнув у нього з кишені 25 гривень. Після цього нападники почали вимагати у нього грошові кошти, оскільки їм відомо про виплату в той день заробітної плати на підприємстві. Коли він відповів, що грошей у нього немає, один із чоловіків, як потім виявився, ОСОБА_8 , задер йому светр зліва та кулаком наніс 4-5 ударів по тулубу (по ребрам), від чого він відчув сильний біль. Інший нападник, яким виявився ОСОБА_7 , підійшов зліва та приставив до ока «розочку» від розбитої пляшки та сказав, що якщо він не видасть їм гроші, то він виріже потерпілому око. На це потерпілий відповів, що грошові кошти знаходяться в роздягальні на роботі. Потім ОСОБА_7 подзвонив своєму знайомому на ім`я ОСОБА_18 , який також працює на ПФ «Алекс-3», та повідомив, що із роздягальні необхідно винести грошові кошти. Потім на телефон ОСОБА_7 зателефонував його знайомий та сказав, що не може знайти роздягальню. Після цього він по телефону пояснив, де знаходиться роздягальня та гроші. Через деякий час він розмовляв зі своїм напарником Поколодним, якому - пояснював, що він дозволяє взяти грошові кошти в роздягальні. Пізніше із території підприємства прийшов чоловік, яким виявився ОСОБА_15 , який виніс гроші в сумі 3000 грн. та віддав їх ОСОБА_7 . Потім ОСОБА_15 сказав: «Это не тот человек» та запитав, навіщо його побили. ОСОБА_7 відповів, що вони вже зрозуміли, що це не та особа, однак грошові кошти все одно їм необхідні. Після цього ОСОБА_7 запитав у ОСОБА_15 , що тепер робити із потерпілим, відпускати чи добити. ОСОБА_15 сказав їм: «Отпускайте его, и так это статья и парень не при делах». Далі ОСОБА_15 пішов на підприємство, а нападники сказали йому: «Ты попал не в то время, не в то место», потім залишили йому 200 гривень та пішли в невідомому напрямку. Через деякий час він повернувся до роздягальні на ПФ «Алекс-3», де пробув до ранку. Зранку його відвезли додому, звідки викликали бригаду швидкої невідкладної медичної допомоги та відвезли до лікарні. 21.02.2016 року в 4 лікарні швидкої невідкладної допомоги лікарі встановили в нього перелом кісток черепа та ушкодження внутрішньої артерії, після чого провели операцію. На лікуванні в КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І.Мещанінова» він знаходився більше одного місяця, потім продовжував лікування амбулаторно у поліклініці за місцем проживання, на даний час вирішується питання щодо оформлення групи інвалідності.
Допитаний під час судового розгляду свідок ОСОБА_15 надав показання, що він працював на ПФ «Алекс-3». В лютому 2016 року в нічний час йому на телефон зателефонував ОСОБА_17 , який раніше працював на цьому ж підприємстві, після чого передав трубку ОСОБА_19 , який просив винести йому із роздягальні грошові кошти. Потім він пішов до роздягальні, де знаходився ОСОБА_20 , там взяв грошові кошти у сумі 3000 грн. Далі вийшов на вулицю до прохідної ПФ «Алекс-3», де знаходився ОСОБА_7 , біля паркану сидів ОСОБА_12 , на обличчі у нього була кров. На запитання що з ним трапилось ОСОБА_12 пояснив, що він нібито впав, після цього він за згодою ОСОБА_12 передав грошові кошти ОСОБА_7 . В цей день ОСОБА_8 на місці поблизу прохідної ПФ «Алекс-3» він взагалі не бачив.
Під час допиту у судовому засіданні свідок ОСОБА_21 надав показання, що він працює на ПФ «Алекс-3». 20.02.2016 року о 20 годині він прийшов на роботу, ОСОБА_12 в цей день також працював. Приблизно о 23 годині ОСОБА_12 пішов із робочого місця. О 24 годині на підприємстві розпочинається перерва, після чого він пішов до роздягальні та зателефонував ОСОБА_12 , останній на дзвінки не відповідав. Через деякий час до роздягальні зайшов невідомий чоловік у куфайці та сказав, що його знайомий на ім`я ОСОБА_22 попросив винести грошові кошти. Далі він почав розмовляти із ОСОБА_22 , який передав телефон ОСОБА_12 , який сказав: «Чёрная куртка, деньги в кармане», після чого дзвінок зірвався. Далі чоловік, який прийшов до роздягальні, дістав із куртки з шафи ОСОБА_12 грошові кошти у сумі 3250 грн, перерахував їх та пішов із роздягальні. Приблизно о 00 год. 45 хв. до роздягальні повернувся ОСОБА_12 , він весь був побитий. Останній пояснив, що коли він підходив до прохідної фірми, на вулиці на нього напали два чоловіка, які вдарили його по голові, звалили з ніг, почали бити та вимагати грошові кошти. Пізніше третій чоловік виніс гроші та сказав: «Это не он, вы перепутали». На це двоє чоловіків відповіли, що їм все одно з кого брати гроші. Потім він повернувся до роботи, а ОСОБА_12 залишився в роздягальні, зранку повідомив службі охорони про факт побиття ОСОБА_12 , після чого потерпілого відвезли додому.
Свідок ОСОБА_23 надав показання, що він працює охоронцем на ПФ «Алекс-3». В лютому 2016 року, точної дати не пам`ятає, о 20 годині ОСОБА_12 вийшов на роботу. В нічний час він здійснював обхід на підприємстві, ОСОБА_12 був відсутній на робочому місці, його напарник пояснив, що останній знаходиться в роздягальні. Приблизно о 07 год. 30 хв. зайшов до роздягальні та бачив потерпілого ОСОБА_12 , в нього на голові була кров та він не міг розмовляти. Після цього він повідомив старшому охорони та ОСОБА_12 відвезли додому.
Під час допиту у судовому засіданні свідок ОСОБА_24 надала показання, що вона працює фельдшером швидкої допомоги в КЗОЗ «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф». 21.02.2016 року приблизно о 10 годині їх бригада здійснювала виїзд за адресою місця проживання ОСОБА_12 , у якого було встановлено діагноз: закрита черепно-мозкова травма, перелом ребер, параорбітальна гематома та садна. З пояснень ОСОБА_12 зазначені тілесні ушкодження він отримав вночі, його після роботи побили невідомі. Після цього потерпілого госпіталізували до КЗОЗ «Харківська міська нічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова».
Свідок ОСОБА_25 пояснила, що в грудні 2015 року її знайомого ОСОБА_8 за вчинення хуліганських дій відрахували із медичного коледжу, після чого він переїхав проживати до м. Харкова.
Свідок ОСОБА_26 пояснила, що вона є цивільною дружиною ОСОБА_7 . Вона працювала контролером якості на ПФ «Алекс-3», а ОСОБА_7 також працював на цьому підприємстві. На підприємстві виплачується заробітна плата кожної суботи. 20.02.2016 р. у вечірній час ОСОБА_7 пішов із квартири, а зранку наступного дня, о 09 годині ОСОБА_7 вже був вдома, коли саме він повернувся, їй не відомо, грошових коштів у нього із собою не було. Через два дні ОСОБА_7 затримали співробітники поліції.
Свідок ОСОБА_27 дала показання, що вона є дружиною потерпілого ОСОБА_12 20.02.2016 року її чоловік в нічну зміну пішов на роботу в ПФ «Алекс-3». Зранку наступного дня вона знаходилась на роботі, їй зателефонувала дитина та повідомила, що батька госпіталізували до лікарні швидкої медичної допомоги. Пізніше чоловік їй пояснював, що коли він вночі вийшов на вулицю за територію підприємства, невідомі на нього напали та спричинили тілесні ушкодження.
З письмового зізнання ОСОБА_7 , поданого до Жовтневого відділення поліції Київського ВП ГУ НП в Харківській області вбачається, що він 20.02.2016 року у період часу з 22 год. 30 хв. до 23 години на перехресті вул. Конотопській та вул. Крилова разом із своїм знайомим на ім`я ОСОБА_28 вчинив напад на чоловіка, під час якого вони заволоділи грошовими коштами у сумі 2800 грн. (к/п а.с.47).
Таке саме зізнання було подано ОСОБА_8 (к/п, а.с.206).
Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 24.02.2016 року та відеозапису до нього, під час проведення зазначеної слідчої дії на місці події підозрюваний ОСОБА_7 розповів про обставини вчинення ним 20.02.2016 року разом зі знайомим на ім`я ОСОБА_28 нападу на ОСОБА_12 поблизу ПФ «Алекс- 3», показав механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, також розповів, що вони заволоділи грошовими коштами у сумі 2800 грн., які вони розділили між собою.
Під час проведення слідчої дії на місці події слідчим вилучено гирло скляної пляшки, яким зі слів ОСОБА_7 він погрожував потерпілому під час розбійного нападу на останнього. Зазначений протокол складено слідчим ОСОБА_29 , за участю криміналіста ОСОБА_30 , понятих та підозрюваного ОСОБА_7 , протокол підписано учасниками без зауважень та заперечень.
Відтвореними в судовому засіданні відеозаписом підтверджуються обставини, при яких проводився слідчий експеримент 24.02.2016 року за участю підозрюваного ОСОБА_7 , під час якого останній надав зізнавальні показання щодо обставин вчинення розбою (к/п а.с.66-71).
Відповідно до протоколу огляду предмету від 28.03.2016 року, слідчим ОСОБА_29 проведено огляд гирла від розбитої скляної пляшки з білого прозорого скла, що вилучена під час проведення слідчого експерименту 24.02.2016 року. Постановою слідчого від 28.03.2016 року зазначений предмет визнано речовим доказом по кримінальному провадженню (к/п а.с.245-246).
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 25.02.2016 року, підозрюваний ОСОБА_31 впізнав особу на ім`я ОСОБА_28 , із яким 20.02.2016 року о 22 год. 30 хв. він вчинив розбійний напад по вул. Конотопській в м. Харкові, впізнана особа - ОСОБА_8 (к/п а.с.86-89).
Відповідно до протоколів пред`явлення осіб для впізнання від 26.02.2016 року, потерпілий ОСОБА_32 впізнав ОСОБА_7 та ОСОБА_8 як осіб, які 20.02.2016 року вчинили розбійний напад на нього (к/п а.с. 103-110).
Під час проведення слідчого експерименту 10.03.2016 року підозрюваний ОСОБА_7 показав механізм нанесення ним із знайомим на ім`я ОСОБА_28 тілесних ушкоджень потерпілому, під час вчинення ними розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_12 .
Зазначений протокол складено за показаннями підозрюваного ОСОБА_7 , які надані у присутності захисника ОСОБА_11 за участю понятих та криміналіста ОСОБА_30 , протокол підписано учасниками без зауважень та заперечень. Відтвореним у судовому засіданні відеозаписом підтверджуються обставини, при яких проводився слідчий експеримент 10.03.2016 року (к/п а.с.171-174).

Таким чином, під час проведення слідчих експериментів за участю підозрюваного ОСОБА_7 , останній розповідав про обставини вчинення злочину, вказував такі фактичні дані і обставини, які на даній стадії не були відомі органу досудового розслідування. В подальшому, дані факти були повністю підтверджені під час проведення досудового розслідування, що також підтверджуються сукупністю письмових доказів, узгоджуються з показаннями потерпілого і свідків, висновками судових експертиз. Відповідно до абз.4 висновку судово-медичного експерта №365-А/16 від 16.03.2016 року, з огляду дані з протоколів допитів потерпілого ОСОБА_12 , підозрюваного ОСОБА_7 , а також протоколу ведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 , слід вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 заподіяв потерпілому ОСОБА_12 наступні тілесні ушкодження: вдавлений перелом зводу черепа, епідуральну гематому, забій головного мозку; садна м`яких тканин грудної клітки, переломи 6, 7, 8, 9 ребер зліва, лівобічний гемо пневмоторакс. Зазначені ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, могли виникнути при обставинах, викладених в історії хвороби, відносяться: травма голови - до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя (п.2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»); закрита травма грудної клітини з наявністю переломів ребер - до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як такі, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я (п.2.2.2 «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень») (к/п а.с.92-93, 223-225).
Згідно висновку судово-медичного експерта №391-А/16 від 18.03.2016 року, з огляду на дані протоколів допитів потерпілого ОСОБА_12 , підозрюваного ОСОБА_8 , слід вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 заподіяв потерпілому ОСОБА_12 наступні ушкодження: вдавлений перелом зводу черепа, епідуральну гематому, забій головного мозку, перелом кісток носа; садна м`яких тканин грудної клітки, переломи 6, 7, 8, 9 ребер зліва, лівобічний гемопневмоторакс. За наявними даними встановити, які конкретно ушкодження на обличчі потерпілого ОСОБА_12 утворились внаслідок дій підозрюваного ОСОБА_7 не надається можливим (к/п а.с.223-225).
Згідно висновків судово-медичного експерта №297-А/16 від 26.02.2016 року та №391-А/16 від 18.03.2016 року, у зв`язку із подією у потерпілого ОСОБА_12 мали місце наступні тілесні ушкодження: важка черепно-мозкова травма з наявністю синців, саден і забитої рани на обличчі, перелому кісток носа, вдавленого перелому зводу черепа, епідуральної гематоми з правої сторони, забій головного мозку;
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо визнання зазначених доказів належними, допустимими та достовірними, і в своїй сукупності достатніми для належної правової оцінки дій підсудних та визнання їх винуватості. Показанням підсудного ОСОБА_7 щодо того, що у нього не було попередньої змови зі ОСОБА_8 на вчинення розбою та щодо відсутності корисливого мотиву, оскільки він не забирав грошові кошти у потерпілого ОСОБА_12 та повернув їх йому перед тим, як піти з місця події, суд надав відповідну критичну оцінку, вважавши їх неправдивими і недостовірними, обумовленими міркуваннями захисту. Судом також правильно було визнано правдивими та достовірними показання потерпілого ОСОБА_12 . Показання підсудного ОСОБА_7 про застосування до нього недозволених заходів психологічного впливу з боку працівників правоохоронних органів, в результаті чого він під погрозою застосування фізичного насильства нібито був вимушений обмовити себе у вчиненні злочину також були відповідним чином оцінені судом. Ці показання ОСОБА_7 змінював, і сама зміна показань жодним чином не вплинула на висновки суду щодо доведеності вини обвинувачених. Під час обрання йому запобіжного заходу 24.02.2016 року він жодним чином не повідомив слідчому судді про застосування до нього співробітниками правоохоронних органів недозволених заходів фізичного чи психологічного впливу (к/п а.с.75-77). При проведенні 10.03.2016 та 23.03.2016 року слідчих дій за його участі ОСОБА_7 надавав зізнавальні показання в присутності захисника ОСОБА_11 , і також не заявив про застосування до нього психологічного примусу співробітниками поліції. Із заявами чи скаргами ОСОБА_7 до адміністрації Харківської установи виконання покарань № 27 чи до органів прокуратури за вказаними фактами також не звертався. При цьому, під час судового розгляду він не вказав на конкретних осіб, які до нього нібито застосовували незаконні заходи психологічного впливу.
Кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.2 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням погрози насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, та дій ОСОБА_8 за ч.4 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, відповідає обставинам справи, встановленим судом.
Що стосується призначеного покарання, колегія суддів уважає, що суд першої інстанції, обираючи вид та міру покарання обвинуваченим, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував характер и ступінь суспільної небезпеки скоєного, обставини, які пом`якшують покарання, дані про особи обвинувачених, тяжкість злочину, його наслідки. Щодо ОСОБА_7 суд урахував, що він в 2003-2004 роках був учасником бойових дій в Іраку, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, в 2015 році проходив лікування в КЗОЗ «Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер №7» з туберкульозом верхньої частини лівої легені, інвалідності не має, розлучений, має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батька - ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є інвалідом III групи, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, не судимий (к/п а.с.61-64, 248-260, судова справа а.с.83-87, 167). Щодо ОСОБА_8 ураховано, що він офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, тяжких хронічних захворювань та інвалідності не має, неодружений, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, судимий за умисні корисливі злочини (к/п а.с.83-85, 254-260). Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_14 суд обґрунтовано визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування шкоди, що ним заподіяна.
Відповідно до ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Покарання обвинуваченим було призначено відповідно до вимог зазначеної норми та ч.ч.1 та 2 ст.65 КК України, згідно яких покарання винній особі має бути призначено у межах санкції закону, за яким її визнано винною, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу, із урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Суд першої інстанції правильно вважав, що покарання обвинуваченим має бути призначено в виді позбавлення волі з конфіскацією майна в межах санкцій норм кримінального закону, за якими кваліфіковано їхні дії. Підстав вважати призначені обвинуваченим покарання несправедливим унаслідок надмірної суворості, колегія суддів не убачає.
Поряд з цим, згідно вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 26 листопада 2015 року колегія суддів зараховує обвинуваченим попереднє ув`язнення в строк призначеного покарання з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ця норма кримінального закону є імперативною і відповідної заяви про її застосування не потребує. Колегія суддів ураховує, що Законом України від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» частину 5 статті 72 Кримінального кодексу України викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування". Цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування. Оскільки зазначений Закон України був офіційно опублікований 20 червня 2017 року, за правилами ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року має бути зараховане попереднє ув`язнення з моменту затримання обвинувачених і по 20 червня 2017 року. У решті зарахування здійснюється день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При цьому, колегія суддів виходить з вимог ст.5 КК України, згідно якої закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Ураховуючи зазначене, попереднє ув`язнення з моменту затримання до набрання чинності зазначеним Законом підлягає зарахуванню за правилами ч.5 ст.72 КК України в редакції Законі від 26 листопада 2015 року.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_11 залишити без задоволення.
Вирок Жовтневого районного суду міста Харкова від 7 вересня 2016 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без змін.

Згідно вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 26 листопада 2015 року зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання попереднє ув`язнення з 24 лютого 2016 року по 20 червня 2017 року, а ОСОБА_8 з 15 березня 2016 року по 20 червня 2017 року з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі кожному.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення ухвали, а засудженими у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий-суддя суддя суддя
________________ __________________ ____________________

ОСОБА_35 ОСОБА_36 ОСОБА_37