СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/201/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0010221 за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Слободище Бердичевського району Житомирської області, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, звання солдат, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с.Оглядів, Радехівського району Львівської області, освіта середня, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, звання солдат, зареєстрованого в АДРЕСА_3 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7

сторони захисту: захисника ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В:
Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем строкової служби військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, за попередньою змовою з військовослужбовцем тієї ж військової частини солдатом ОСОБА_3 , маючи на меті умисел незаконного збагачення, шляхом відкритого викрадення чужого майна, близько 23 год. 55 хв. 18.11.2017, перебуваючи неподалік станції метрополітену «Святошино», що знаходиться за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 100, біля зупинки громадського транспорту, підійшли до нічого не підозрюючого про їх дійсні наміри ОСОБА_10 , та погрожуючи застосуванням до останнього фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, стали вимагати передати їм грошові кошти та цінні речі, що були при собі у неповнолітнього ОСОБА_9 . Сприймаючи погрози солдатів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 як реальність, ОСОБА_9 під примусом передав останнім на їх вимогу срібний ланцюжок вартістю 657 гривень 90 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ст.186 ч.2 КК України, визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_3 показав, що 18.11.2017 приблизно о 23 годині 55 хвилин, знаходячись разом з ОСОБА_4 на пр.Перемоги, 100 в м.Києві, за попередньою змовою, погрожуючи застосувати насильство відкрито заволоділи майном потерпілого.

Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, не оспорює, щиро кається.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ст.186 ч.2 КК України, визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_4 показав, що 18.11.2017 приблизно о 23 годині 55 хвилин, знаходячись разом з ОСОБА_3 на пр.Перемоги, 100 в м.Києві, за попередньою змовою, погрожуючи застосувати насильство відкрито заволоділи майном потерпілого.

Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, не оспорює, щиро кається.

Крім власних показань винуватість ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України підтверджується показаннями потерпілого.

Так, потерпілий ОСОБА_9 показав, що 18.11.2017 близько 23 години, вийшов із станції метро «Святошино» та підійшов до автобусної зупинки для того, щоб сісти на маршрутне таксі, але вийшовши із станції він побачив як вказане останнє маршрутне таксі від`їжджає від зупинки. Тоді він вирішив викликати таксі за допомогою свого мобільного телефону, подзвонивши оператору він замовив машину та почав очікувати таксі.

В цей період часу коли він чекав авто на зупинці громадського транспорту, до нього підійшли обвинувачені та завели розмову. Спілкувалися вони з ним спочатку як гарні знайомі. Питали в нього чого він тут знаходиться так пізно сам, де проживає та чи не буде в нього п`яти гривень для них. Він їм відповів, що повертається додому на таксі та якщо він їм віддасть гроші, то не зможе доїхати додому. Потім обвинувачені попросили вже двадцять п`ять гривень, але він їм також відмовив. Один із обвинувачених поклав на нього руку. Обвинувачені побачили у нього ланцюжок на руці та сказали його віддати, але він відмовив, сказавши, що ланцюжок йому подарувала бабуся і дана річ для нього дуже пам`ятна.

Після цього вони повідомили йому, що якщо він віддасть їм цей браслет, то вони від нього відстануть і підуть геть. Останні погрожували піти за ріг та поспілкуватись з ним по іншому у разі, якщо він не віддасть їм свій браслет. Він вирішив виконати їх вимоги та зняв браслет з руки і віддав браслет. Після цього вони пішли в іншу сторону. Коли останні відійшли від нього, то він дістав свій мобільний телефон та набрав номер «102» для того, щоб викликати поліцію. Побачивши, що він з кимось говорить по мобільному телефону обвинувачені знову підійшли до нього та почали питати з ким він спілкується. Він повідомив, що з бабусею, на що останні попросили надати їм його мобільний телефон для огляду останнього набраного номеру. В свою чергу при зазначеному спілкуванні з обвинуваченими він не поклав трубку та диспетчер все чула, згодом остання повідомила йому, що патруль вже виїхав. Потім вони пішли геть і десь через п`ять хвилин під`їхала патрульна машина поліції, і вони почали їх шукати по району. Через декілька хвилин на телефон одного із поліцейських прийшло фото із зображенням одного і з хлопців, яке останній надав йому до огляду та він підтвердив, що це один із них та вони направились до місця затримання.

Вищевказані докази дослідженні у судовому засіданні, суд визнає належними та допустимими, оскільки вони отримані у порядку встановленому КПК України і мають значення у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази, що досліджені в судовому засіданні, суд знаходить винуватість обвинувачених доведеною повністю.

Дії обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кваліфіковані за ст.186 ч.2 КК України правильно, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття в скоєному, активне сприяння слідству та повне відшкодування завданого збитку. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченими, не встановлено.

З врахуванням обставин по справі, наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи особи обвинувачених, які вперше притягуються до кримінальної відповідальності, позитивно характеризуються, їх молодий вік, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та попередження скоєння нових злочинів, обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід обрати покарання більш м`яке, ніж передбачено в санкції ч.2 ст.186 КК України, а саме тримання в дисциплінарному батальйоні.

Процесуальні витрати покласти на обвинувачених.

Речові докази по справі, вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді тримання в дисциплінарному батальйоні на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді тримання в дисциплінарному батальйоні на строк 1 (один) рік.

Початок строку відбуття призначеного покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні рахувати день прибуття (доставлення) засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до місця розташування дисциплінарного батальйону (місця відбування призначеного покарання).

Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , строк їх затримання в порядку ст.208 КПК України з 19.11.2017 по 21.11.2017.

Запобіжний захід ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу, залишити без змін домашній арешт.

Процесуальні витрати по справі: за проведення експертиз у розмірі 1 781 гривень 01 копійка покласти на обвинувачених в дольовому порядку, а саме на ОСОБА_3 у розмірі 890 гривень 51 копійка та на ОСОБА_4 у розмірі 890 гривень 51 копійка.

Речові докази по справі: ланцюжок сріблястого кольору, який знаходиться на зберіганні в кімнаті речових доказів Військової прокуратури Київського гарнізону, повернути законному володільцю ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
СУДДЯ: ОСОБА_1