Провадження № 1-кс/520/1119/13
УХВАЛА

14.10.2013 року

Cлідчій суддя Київського районного суду м. Одеси Луняченко В.О.,

при секретарі Лазнікові І.В., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії слідчого СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_2 та постанову про закриття кримінального провадження №000184,

ВСТАНОВИВ:

09.10.2013 року до суду звернувся ОСОБА_1 зі скаргою на дії слідчого СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_2 та постанову про закриття кримінального провадження від 03.10.2013 відносно ОСОБА_3 в якій просить скасувати постанову слідчого СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеської області лейтенанта міліції ОСОБА_2 від 03.10.2013р. про закриття кримінального провадження за ч.2 ст.383 КК України відносно громадянина ОСОБА_3 в якій просить зобов'язати слідчого СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеської області лейтенанта міліції ОСОБА_2 вчинити певні дії, а саме: вручити повідомлення про підозру громадянину ОСОБА_3, визнати неправомірними дії слідчого СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеської області лейтенант міліції ОСОБА_2 в частині закінчення кримінального провадження ЕРДР 0004184.

В своєї скарзі заявник повідомляв суд, про те, що слідчий СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_2 постановою від 03.10.13 року закрив кримінальне провадження №000184 відкрите за заявою ОСОБА_1 від 24.07.13 року у відношенні ОСОБА_4 у звязку з відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення, однак як зазначає скаржник у діях ОСОБА_4 є ознаки кримінального правопорушення передбачені ст. 383 ч.2 УК України яке виражається в неправдивому повідомленні до Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області та прокуратури Київського району м. Одеси про скоєння нібито ОСОБА_1 тяжкого злочину та фальсифікування ОСОБА_5 доказів у кримінальному провадженні. Скаржник вважає, що завідоме неправдиве повідомлення про вчинення злочину - заява про кримінальне правопорушення, являється підставою щодо внесення в ЄРДР даного кримінального правопорушення, також неправдиве повідомлення про скоєння кримінального правопорушення, можуть стати причиною суддівської помилки, яка може понести тяжкі наслідки для одного або декілька осіб, тому у даному випадку ОСОБА_3 використовував правосуддя для своїх протиправних інтересів. У постанові про закінчення кримінального провадження, слідчим СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеської області лейтенант міліції ОСОБА_2 вказано, що в ході досудового розслідування, було зроблено всі необхідні слідчі дії для встановлення істини по справі, та в ході досудового розслідування об'єктивних даних не добуто, які свідчать про кримінальне правопорушення з боку громадянина ОСОБА_3 Також заявник звернув увагу суду на те що їм було подане до слідчого СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеської області лейтенанту міліції ОСОБА_2 клопотання, про приєднання до кримінального провадження ЕРДР 0004184 відео запису нападу на ОСОБА_1 ОСОБА_3, однак слідчий відеозапис не приєднав до матеріалів справи, а також заявлялись клопотання щодо одночасного допиту свідків і підозрюваного.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор прокуратури Київського району м. Одеси ОСОБА_6 у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, стверджуючі, що винесена постанова 03.10.2013 року про закриття кримінального провадження №000184 законна та відповідає вимогам Кримінального процесуального Кодексу України у звязку з чим дії слідчого були правомірні.

Слідчий СВ Київського РА ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_2 зазначив що діяв відповідно до чинного законодавства, а постанову від 03.10.13 року про закриття кримінального провадження вважає правомірною у звязку з чим просить у задоволенні скарги відмовити.

Слідчій суддя проаналізувавши пояснення учасників процесу, відносно винесеної слідчим СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_2 постанови від 03.10.2013 року, вважає її необґрунтованою, та такою, що підлягає скасуванню, з наступних підстав:

Відповідно до ч.2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Відповідно до ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному проваджені.

У постанові від 03.10.2013 року, якою закрито кримінальне провадження, слідчий посилається на відсутність у діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення передбаченого ст.. 383 ч.2 КК України, при цьому повністю ігноруються положення ч.2 ст. 86 КПК Україні, про те, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим КПК; ч.З ст. 93 КПК України про те, що сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу.; а також ч. 8 ст. 95 КПК України, яка надає можливість стороні захисту тільки отримувати пояснення від осіб за їх згодою, які не є джерелом доказів; і вимоги ч.3 ст. 132 КПК України відносно до яких застосування заходів забезпечення кримінального провадження ( у тому числі і тимчасовий доступ до речей і документів) можливо тільки при доведеності такої необхідності слідчим, прокурором.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 надав клопотання слідчому СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_2 щодо приєднання до матеріалів кримінального провадження відеозапису нападу ОСОБА_4 на ОСОБА_1 однак в матеріалах кримінального провадження відсутні будь які відомості щодо приєднання зазначеного запису як доказу кримінального правопорушення, або відмови у задоволенні клопотання також з матеріалів кримінального провадження №000184 відсутній протокол одночасного допиту між ОСОБА_7 та ОСОБА_8, який був свідком подій нападу на ОСОБА_1, та відсутня відмова у задоволенні клопотання щодо вищенаведеного одночасного допиту.

З вищенаведеного вбачається що слідчий Е.П. Абдула не виконав усіх слідчих дій та не повно і не обєктивно провів досудове розслідування, всупереч вимогам кримінального процесуального кодексу.

Згідно ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобовязання припинити дію; 3) зобовязання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст..220,303,304,307 КПК України, слідчій суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії слідчого СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_2 та постанову про закриття кримінального провадження №000184 задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_9 від 03.10.13 року про закриття кримінального провадження №000184.

Зобов'язати слідчого СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_2 вчинити дії у кримінальному провадженні № 000184 направлені на виконання слідчих дій.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Суддя Луняченко В. О.