У Х В А Л А

4 жовтня 2017 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_3, розглянувши справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2014 року, ухвали апеляційного суду Київської області від 2 липня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 лютого 2016 року щодо нього Верховним Судом України на підставі пункту 4 частини першої статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК),

у с т а н о в и л а:

Бориспільський міськрайонний суд Київської області вироком від 15 вересня 2014 року засудив ОСОБА_1 за частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі статті 75 КК ОСОБА_1 звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю два роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь потерпілої ОСОБА_2 3 543 гривні 39 копійок у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 80 000 гривень - моральної шкоди; на користь Державного бюджету України 5 462 гривні 70 копійок процесуальних витрат за проведення судових експертиз.

Апеляційний суд Київської області 2 липня 2015 року вказаний вирок місцевого суду залишив без змін.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 4 лютого 2016 року вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 2 липня 2015 року щодо ОСОБА_1 залишив без зміни.

Європейський суд з прав людини (далі - Суд) 22 червня 2017 року постановив остаточне рішення «Шило та інші проти України», яким встановив порушення, зокрема щодо ОСОБА_1, пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод (далі - Конвенція) у зв'язку із надмірною тривалістю кримінального провадження.

ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2014 року, ухвали апеляційного суду Київської області від 2 липня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 лютого 2016 року з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 445 КПК, у зв'язку із встановленням міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом. Просить скасувати зазначені судові рішення, а провадження у кримінальній справі закрити.

Суддя Верховного Суду України ухвалою від 19 вересня 2017 року в цій справі відкрив провадження з метою її розгляду Верховним Судом України.

Відповідно до вимог статті 452 КПК здійснено підготовку справи до розгляду Верховним Судом України, під час якої витребувано та вивчено кримінальну справу щодо ОСОБА_1; визначено порядок розгляду справи; проаналізовано автентичний переклад повного тексту рішення Суду від 22 червня 2017 року «Шило та інші проти України», здійснено аналіз відповідного законодавства і матеріалів, долучених до заяви; виготовлено доповідь.

Керуючись частиною другою статті 452 КПК,

у х в а л и л а:

Призначити справу щодо ОСОБА_1 до розгляду на 10 год. 23 жовтня 2017 року на спільному засіданні всіх судових палат Верховного Суду України, про що повідомити учасників судового провадження.

Суддя

Верховного Суду України ОСОБА_3