Справа № 359/5506/17
Провадження № 1-кп/359/415/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 грудня 2017 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Селище Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, не маючого утриманців, раніше не судимого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -
ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, за наступних обставин.
Так, ОСОБА_4 , діючи спільно та за попередньою змовою із особою, матеріли відносно, якої виділені в окреме провадження, маючи на меті незаконно заволодіти автомобілем "Chevrolet Lacetti", д.н.з. НОМЕР_1 , який на той час знаходився у володінні ОСОБА_6 , та зберігався у м. Полтава на вул. Освітянська, 6, розподілили між собою обов`язки щодо способу вчинення злочину, таким чином кожний з них заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його вчинення.
Відповідно до обов`язків та способу вчинення злочину, особа, відносно якої матеріли виділені в окреме провадження, надав ОСОБА_4 дублікат ключів від автомобіля "Chevrolet Lacetti", д.н.з. НОМЕР_1 , та оплатив поїздку до міста Полтава. ОСОБА_4 , в свою чергу, мав виконати дії щодо транспортування автомобіля із м. Полтава до с. Петропавлівське Бориспільського району.
17.04.2017 р., у вечірню пору доби, особа, матеріли відносно, якої виділені в окреме провадження, передав ОСОБА_4 дублікат ключів від автомобіля "Chevrolet Lacetti", д.н.з. НОМЕР_1 , та оплатив проїзд до м. Полтава. В свою чергу ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 маршрутним автобусом поїхали до м. Полтава. Близько 04 год. 00 хв. 18.04.2017 р. вказані особи прибули до автовокзалу у м. Полтава, та звідти, на автомобілі таксі, доїхали до вул. Освітянська, № 6. За вказаною адресою ОСОБА_4 виявив автомобіль "Chevrolet Lacetti", д.н.з. НОМЕР_1 , яким вирішив незаконно заволодіти.
Реалізуючи свій раніше спланований злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , не маючи ні дійсного, ні уявного права на керування транспортним засобом, в присутності ОСОБА_7 , з використанням дублікату ключа від автомобіля "Chevrolet Lacetti", д.н.з. НОМЕР_1 , відчинив ним дверцята вказаного автомобіля, який знаходився на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , отримавши в такий спосіб доступ до середини, сів до салону разом із ОСОБА_7 та, запустивши ключами двигун, залишив місце скоєння злочину, незаконно заволодіти ним.
На автошляху вул. Сковороди у м. Полтава, за порушення правил дорожнього руху, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, працівниками поліції було виявлено та затримано автомобіль марки "Chevrolet Lacetti", д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, кузов номер НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 .
Даним кримінальним правопорушенням особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, разом із ОСОБА_4 , згідно висновку експерта від 07.06.2017 р., заподіяв потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 87 775 гривень.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.
Доказами вчинення указаного кримінального правопорушення, є особисті покази обвинуваченого, надані ним в судовому засіданні.
З урахуванням позиції обвинуваченого та думки прокурора, суд, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, крім допиту обвинуваченого, зважаючи на те, що учасниками судового провадження указані обставини не оспорювались (щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, часу скоєння злочину, завданих матеріальних збитків потерпілим).
В судовому засіданні, ОСОБА_4 свою вину у скоєнні зазначеного злочину визнав повністю, розкаявся у скоєному та зазначив, що зрозумів значення вчиненого ним, та висловив намагання виправити свою поведінку в подальшому, та не вчиняти порушень законодавства України в майбутньому, надати йому можливість виправитись. Також додав, що він відразу розповів працівникам поліції про вчинений злочин. Зазначив, що на даний момент він працевлаштувався, однак не офіційно, оскільки зараз триває процедура відновлення його особистих документів.
Показав, що 17.04.2017 р. він зустрівся з особою, відносно якої виділено в окреме провадження, та в ході цієї зустрічі вони домовився про те, що він поїде до м. Полтава, щоб викрасти там автомобіль марки "Chevrolet Lacetti", д.н.з. НОМЕР_1 . В цей же день указана особа придбала йому та ОСОБА_7 квитки до м. Полтави, які він їм відразу віддав. Також він же передав йому дублікат ключів від автомобіля марки "Chevrolet Lacetti", який він виготовив раніше. Близько 23:00 год. він разом з ОСОБА_7 приїхали на автостанцію "Видубичі", де показавши свої квитки, відразу сіли до автобусу. 18.04.2017 р. близько 04:00 год. вони вже прибули до автовокзалу у м. Полтава. Так, вони взяли таксі та поїхали на вул. Освітянська, 6. Прибувши за вказаною адресою, вони розрахувалися з водієм таксі, і він відразу поїхав. Там він побачив необхідний йому автомобіль, а саме: марки "Chevrolet Lacetti", а тому з метою заволодіння даним транспортним засобом, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, він дістав дублікат ключів, відкривши двері, проник до салону автомобіля. Після чого всередину автомобіля сів ще ОСОБА_7 , який жодних дій щодо викрадення даного автомобіля не вчиняв, а просто поїхав разом з ним до м. Полтава. Потім він дублікатом ключа запустив двигун, і вони відразу поїхали звідти. Ідучи по м. Полтава, він заблукав, та на світлофорі порушив правила дорожнього руху, у зв`язку з чим його зупинили працівники поліції. В ході перевірки документів, він жодних документів на вказаний автомобіль працівникам поліції не надав, а тому автомобіль було ними затримано. Пізніше приїхав евакуатор і автомобіль марки "Chevrolet Lacetti" було доставлено на штраф-майданчик. Працівники поліції виписали йому протокол за порушення правил дорожнього руху, і вони відразу поїхали на автовокзал, щоб повернутися назад до м. Києва. Однак, на автовокзалі його затримали працівники поліції і його було доставлено до відділку поліції. Він відразу все розповів працівникам поліції з приводу обставин вчинення ним даного злочину.
Також зазначив, що десь за місяць чи за два до даної події, він точно не пам`ятає, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, хотів придбати у ОСОБА_9 пістолет. Він наперед віддав йому за нього гроші. Після цього пройшла одна або дві неділі, однак, ОСОБА_10 йому нічого не привіз. Тому, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, вирішив забрати у ОСОБА_9 його автомобіль "Chevrolet Lacetti", д.н.з. НОМЕР_1 , до того моменту, поки останній не віддасть йому назад гроші або привезе пістолет. Він забрав у ОСОБА_9 даний автомобіль разом із ключами до нього. Після чого особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, поїхав до м. Полтава, де останній обміняв автомобіль "Chevrolet Lacetti", який належав ОСОБА_11 , на автомобіль марки "Audi A6". Перед даним обміном особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, у м. Буча виготовив дублікат ключів від автомобіля "Chevrolet Lacetti". Після цього, через декілька тижнів, в нього вже і відбулася розмова з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з приводу того, що він повинен поїхати до м. Полтава, де йому необхідно було викрасти автомобіль "Chevrolet Lacetti", щоб повернути його власнику. Крім того, додав, що на той момент, він проживав разом з особо, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, оскільки з батьками він посварився. Так, особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, сказав йому, або він викрадає автомобіль, або він виїжджає від нього. Враховуючи, що йому не було де жити, то він вирішив вчинити даний злочин.
З сумою завданих матеріальних збитків погодився, підстав для невизнання їх не вбачає, оскільки дійсно така шкода його діями була завдана.
Зазначив, що розумів значення своїх дій, та те, що скоює незаконне заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб.
Крім того, судом також досліджені докази, що свідчать про особу обвинуваченого та процесуальні витрати у справі.
Інші докази судом не досліджувались, зважаючи на позицію учасників судового провадження.
При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення. Зміни обвинувачення та визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювались, а підстав для цього не встановлено.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Дії обвинуваченого кваліфіковані:
- за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Таку кваліфікацію дій ОСОБА_4 суд вважає правильною.
Так, ОСОБА_4 вчинив активні дії, внаслідок яких він отримав можливість керувати автомобілем. Ані дійсного, ані уявного права на автомобіль обвинувачений не мав. Заволодіння ним відбувалось без волевиявлення власників автомобіля ОСОБА_6 та ОСОБА_8 . Тому воно є незаконним. Дії обвинуваченого характеризуються прямим умислом. Зокрема, він усвідомлював суспільно-небезпечний характер власних дій, передбачав суспільно-небезпечні наслідки і бажав їх настання з метою - для викрадення транспортного засобу. Після запуску двигуна за допомогою дубліката ключів транспортний засіб почав рухатись, тому вчинений злочин є закінченим. Обвинувачені заздалегідь домовлялись про заволодіння транспортним засобом. Домовленість мала місце до моменту виконання об`єктивної сторони злочину. Тому заволодіння транспортним засобом має ознаку його вчинення за попередньою змовою групою осіб.
Тому суд вважає, що ОСОБА_4 повинен бути засуджений:
- за ч. 2 ст. 289 КК України, за незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання покарання, визначеного санкцією ч. 2 ст. 289 КК України.
Так, судом враховується те, що ОСОБА_4 вчинив умисний тяжкий злочин.
Щодо наявності пом`якшуючих їх відповідальність обставин, суд, у відповідності до ст. 66 КК України, відносить з`явлення із зізнанням, щире каяття, сприяння органам досудового слідства в розкритті злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 67 КК України, не встановлено.
За час судового розгляду справи в суді, обвинувачений вів себе позитивно, дотримувався встановленого в суді порядку, зауважень головуючого не отримував.
Обвинувачений раніше не судимий, має місце реєстрації, де характеризується лише з позитивного боку, має місце постійного проживання, де проживає разом зі своїми батьками, на обліку у лікарів психіатра та нарколога за місцем реєстрації не перебуває, є особою молодого віку, має базову загальну середню освіту, хоча офіційно і не працевлаштований, однак на даний момент займається (неофіційно) суспільно корисною працею.
Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та відношення останнього до скоєного ним.
Обвинувачений не є інвалідом, не досяг пенсійного віку, та не є військовослужбовцем.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, викрадений транспортний засіб передано потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на відповідальне зберігання Цивільний позов потерпілими з цього приводу не заявлено, тобто останні жодних претензій до обвинувачуваного ні морального, ні матеріального характеру не мають.
З цього приводу, суд вважає за доцільне призначити покарання у виді мінімального строку позбавлення волі, визначеного санкцією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчинених злочинів та його особу.
Підстави для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлені.
З урахуванням викладеного вище та особи обвинуваченого, відсутності тяжких наслідків від вчинення злочину і претензій потерпілої сторони, а також те, що останній в судовому засіданні засуджував власний вчинок, що свідчить про усвідомлення власної протиправної поведінки, суд приходить до висновку, що перевиховання та виправлення ОСОБА_4 залишається можливим без ізоляції від суспільства, та вважає, за доцільне застосувати до нього положення ст. 75 та ст. 76 КК України, призначивши покарання з іспитовим строком терміном в два роки з визначенням відповідних обов`язків судом.
На підставі ст. 77 КК України додаткове покарання у виді конфіскації майна до ОСОБА_4 не застосовується, зважаючи на необхідність обрання покарання з іспитовим строком.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту, суд вважає за доцільне до набрання вироком законної сили змінити на більш м`який, а саме: на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із покладенням певних обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, враховуючи його належну процесуальну поведінку протягом розгляду справи.
Крім того, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати на проведення експертизи у розмірі 4 164 грн. 16 коп.
При розгляді даного кримінального провадження, суд позбавлений можливості вирішити питання щодо долі речових доказів, оскільки прокурором не було долучено до матеріалів судового провадження постанов про визнання та приєднання до провадження речових доказів. Однак, враховуючи, що ухвалою суду матеріали кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_12 щодо вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358 КК України, були виділені в окреме провадження, то питання про долю речових доказів буде вирішуватись судом під час ухвалення остаточного рішення, яким закінчиться розгляд даного кримінального провадження. Крім того, це не перешкоджає зверненню до суду з відповідним клопотанням в порядку, визначеному КПК України, при виконанні вироку суду та розгляду питань, пов`язаних з його виконанням.
Цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 122, 124, 126, 318, 322, 342-351, 358,363-368 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Звільнити на підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 2 (два) роки, з покладенням на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
Іспитовий строк ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь державного бюджету України 4164 (чотири тисячі сто шістдесят чотири) грн. 16 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили зміни на особисте зобов`язання та покласти обов`язки: повідомляти суд та прокурора про зміну свого місця проживання; з`являтися на першу вимогу до суду та прокурора; не залишати межі України без окремого дозволу суду.
Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1