справа № 208/6805/17
№ провадження 1-кп/208/259/18
ВИРОК
Іменем України
15 лютого 2018 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника, адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючий, зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 06.09.2010 року за ст. 187 ч.1, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням на 2 роки;
- 30.05.2011 року Заводським райсудом м. Дніпродзержинська за ст. ст. 186 ч.2, 190 ч.2, 185 ч.2, 70, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;
- 30.05.2011 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ст.ст. 186 ч.2, 190 ч.2, 185 ч.2, 70 ч.1, 71 ч.1 КК України до 5 років 1 місяць позбавлення волі, звільнився 10.03.2017 року по відбуттю строку покарання,
по обвинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи особою, раніше судимою за скоєння корисливих, направлених проти чужої власності злочинів, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знов вчинив аналогічний злочин.
Повторно, 10.10.2017 року, приблизно о 16 годині 15 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи біля перехрестя вул. С.Разіна та вул. Шиманської у м. Кам`янському, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_7 , яка слідувала перед ним розмовляючи при цьому по мобільному телефону «М3 Nоtе 32 GВ gold Меіzи».
Реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, ОСОБА_8 намагався познайомитись з ОСОБА_9 , і почувши від неї відмову, діючи з корисливих мотивів, наздогнав її на узбіччі проїзної частини навпроти АЗС «Дніпро нафта», яка розташована по вул. Криворізькій, 23-в у м. Кам`янському. Ухопивши рукою за верхній одяг ОСОБА_9 , ОСОБА_8 штовхнув її обома руками в ділянку правого плеча, тобто застосував насилля, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, від чого ОСОБА_9 мимоволі впала на землю, а ОСОБА_8 , продовжуючи застосовувати насилля, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я ОСОБА_9 , переслідуючи корисний мотив, ухопив за одяг останню, та застосовуючи м`язову силу, потягнув її на узбіччя, де штовхнув останню у яр. Спустившись до яру, де лежала ОСОБА_9 , ОСОБА_8 ухопив її за одяг, штовхнув і мимоволі впав, та опинившись зверху лежачої на землі потерпілої.
Далі, ОСОБА_8 , поза волею власника, діючи із корисливого мотиву, правою рукою зірвав з шиї ОСОБА_9 золотий ланцюг, на якому знаходилась золота підвіска у вигляді хрестика, який поклав в карман своєї кофти. Білан, намагаючись покликати на допомогу, почала телефонувати по своєму мобільному телефону, який постійно тримала в руці. Продовжуючи реалізацію свого корисливого злочинного умислу, ОСОБА_8 вихопив телефон із руки ОСОБА_9 та поклав його собі в карман штанів. Під час протиправних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_9 почала кричати та просити на допомогу, але почувши від ОСОБА_8 погрози застосувати фізичне насильство, в разі продовження чинення опору, побоюючись застосування такого насильства, перестала кликати на допомогу.
Підвівшись, ОСОБА_8 підняв сумку ОСОБА_9 , яка випала під час падіння із її рук, в якій знаходилась сережки та ланцюг із срібла, таким чином заволодівши майном потерпілої - золотим ланцюжком вагою 4,71 гр. вартістю 3 803, 32 грн. із золотою підвіскою у вигляді хрестика вагою близько 1 гр., вартістю 807, 50 грн., мобільним телефоном «М3 Nоtе 32 GВ gold Меіzи» вартістю 4 158, 10 грн., сумкою сірого кольору вартістю 294,00 грн., двома срібними сережками в формі троянди, загальною вагою близько 2 гр., вартістю 209,00 грн. та срібним ланцюжком вагою близько 5 гр. вартістю 522, 50 грн., чим заподіяв їй майнову шкоду на загальну суму 9 794, 42 грн., після чого з місця злочину втік, отримавши реальну можливість розпоряджатись викраденим майном.
В результаті злочинних дій ОСОБА_8 , потерпілій завдано тілесні пошкодження у вигляді синців та саден на обличчі, тулубу, нижніх кінцівках, крововилив у слизову верхньої губи, які відносяться до легких тілесних пошкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки.
Потерпіла просила суд розглянути справу за її відсутністю. Підтримала свої позовні вимоги. Міру покарання просила обрати на розсуд суду.
У судовому засіданні обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів щодо його винуватості, так як свою вину у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення, обставини його скоєння, визнає у повному обсязі. Ці обставини розуміє вірно, це його добровільна та достеменна позиція. Розуміє, що буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Обвинувачений ОСОБА_8 пояснив суду, що дійсно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, 10.10.2017 року, приблизно о 16 годині, знаходився на перехресті вулиць Разіна та Шиманської у м. Кам`янському. Побачив раніше не знайому потерпілу ОСОБА_9 , яка проходячи мимо, розмовляла по мобільному телефону. В нього виник умисел на відкрите заволодіння телефоном та іншим майном потерпілої. Запропонував ОСОБА_9 їй познайомитись, на що отримав відмову. Пішов за нею вслід, та напроти АЗС по вулиці Криворіжській, наздогнав ОСОБА_9 , схватив за одяг, після чого штовхнув її у плечі руками. Від поштовху ОСОБА_9 впала, а він схопивши ОСОБА_9 за верхній одяг, потягнув її до узбіччя де штовхнув у яр. Спустившись до потерпілої яка лежала на землі, він ще раз штовхнув її, але сам не втримавшись упав на неї зверху, після чого рукою зірвав у неї з шиї золотий ланцюжок з хрестиком. Білан утримуючи мобільний телефон у руці, намагалась кудись дзвонити, і він вирвав телефон з її рук та поклав собі до кишені. Потерпіла почала звати на допомогу. Він став загрожувати ОСОБА_9 нанесення тілесних ушкоджень, і остання припинила кричати. Далі він підвівся, забрав сумку ОСОБА_9 яка лежала з нею поряд, та покинув місце злочину. Телефон потерпілої випав з кишені та залишився на цьому місці. В сумці знайшов срібний ланцюжок та сережки з цього ж металу. Прикраси забрав, сумку викинув.
Свою вину визнає, щиро кається у скоєному. Просить його суворо не карати. Позовні вимоги визнає у повному обсязі.
Враховуючи клопотання обвинуваченого про недоцільність дослідження у судовому засіданні доказів його винуватості, позицію прокурора, який не заперечував, при з`ясуванні обставин справи та доказів на їх підтвердження, обмежитись допитом підсудного, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Аналізуючи викладене, суд вважає, що винність обвинуваченого у судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його умисні дії у скоєнні кримінального правопорушення вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, з погрозою застосування такого насильства, вчинене повторно.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає визнання своєї вини, щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд вважає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд, враховує характер скоєного ним кримінального правопорушення, його наслідки, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, що свідчить про його стійку антисоціальну поведінку, який вину визнав, враховує обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.
З урахуванням обставин справи, принципу індивідуалізації покарання, суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо тільки шляхом призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі, з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу. На думку суду, зазначене покарання є законним, справедливим, достатнім для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням нового злочину.
Розглядаючи позовні вимоги потерпілої, суд вважає їх законними, справедливими, такими, що підлягають повному задоволенню як в матеріальній його частині, так і в частині стягнення моральної шкоди. При прийнятті рішення щодо повного стягнення моральної шкоди, окрім вини ОСОБА_8 , отриманих ОСОБА_7 фізичних та психологічних страждань, вимог розумності та справедливості, судом також враховується беззаперечне визнання позову обвинуваченим.
Відповідно до ст. 124 КПК України, судові витрати по проведенню товарознавчої експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого. Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373-374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у скоєнні пред`явленого обвинувачення за ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
Початок строку відбуття призначеного ОСОБА_4 покарання, рахувати з 07.11.2017 року.
Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_7 задовольнити у повному обсязі, стягнувши на її користь з засудженого ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 5 133 гривні 32 копійки, моральну шкоду у розмірі 50 000 гривень.
Речові докази по справі - срібні сережки, мобільний телефон, що знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 , залишити у останньої. Жіночу сумку потерпілої ОСОБА_7 , штани ОСОБА_4 , що знаходяться в Кам`янському ВП, повернути власникам.
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по проведенню судово-товарознавчої експертизи у сумі 198 гривень.
Міру забезпечення кримінального провадження відносно засудженого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, залишити тримання під вартою.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученні обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1