Провадження № 1-кп/761/1429/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

провівши в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0000118 щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, освіти незакінченої вищої, одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , якому висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 205-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду м. Києва 10 липня 2017 року надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , якому висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 205-1 КК України, з угодою про визнання винуватості від 30 червня 2017 року, укладеною між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України старшим радником юстиції ОСОБА_3 з одного боку та підозрюваним ОСОБА_5 з іншого боку.

Прокурор ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні просили затвердити зазначену угоду.

Обвинувачений ОСОБА_5 вважає за можливе затвердити зазначену вище угоду про визнання винуватості, вказавши, що він беззастережно визнає обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні за ч.2 ст. 205-1 КК України, погоджується співпрацювати з правоохоронними органами у викритті осіб, що використовували реквізити та підроблені первинні фінансово-господарські документи ТОВ "Брістор", шляхом повідомлення усіх відомих йому обставин, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження та участі в проведенні необхідних слідчих дій, у зв`язку з чим, відповідно до умов угоди, погоджується на призначення покарання із застосуванням положень частини 1 статті 69 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 250 (двохсот п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4 250 гривень 00 копійок.

Вислухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, перевіривши наявні в розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

За правилами п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмову в затвердженні угоди з поверненням кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468 475 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Згідно санкції ч. 2 ст. 205-1 КК України, розмір мінімального покарання за вчинення даного кримінального правопорушення у виді штрафу визначено в обсязі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається зі змісту п. 3 угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором ОСОБА_3 з одного боку та підозрюваним ОСОБА_5 з іншого боку, сторони дійшли згоди, що за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України, підозрюваному ОСОБА_5 , із застосуванням положень частини 1 статті 69 КК України, слід призначити покарання у виді 250 (двохсот п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4 250 гривень 00 копійок.

Однак, згідно вимог ч. 1 ст. 69 КК України лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання тощо.

Відповідно з вимогами постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами Кримінального покарання" призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.
У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання. При цьому необхідно враховувати не тільки мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні злочину, а й її роль серед співучасників, поведінку під час та після вчинення злочинних дій тощо.
Проте, як встановлено в судовому засіданні, умовами зазначеної угоди вказані вимоги ч. 1 ст. 69 КК України не враховані, тобто сторонами угоди не надано відповідних доказів та посилань на очевидну наявність будь-яких належних двох або більше обставин, які би надавали змогу суду дійти переконання про можливість пом`якшення покарання ОСОБА_5 . Не надано доказів істотного зниження ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та доказів, які б свідчили про позитивні зміни в посткримінальній поведінці винного, що свідчить про неможливість призначення судом покарання про яке домовилися сторони, передбаченого змістом п. 3 угоди про визнання винуватості, у зв`язку з чим суд приходить до переконання про невідповідність угоди вимогам Кримінального Кодексу України, та за таких обставин про неможливість затвердження угоди та винесення вироку на підставі такої угоди.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 474 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:
Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості від 30 червня 2017 року, укладеної між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України старшим радником юстиції ОСОБА_3 з одного боку та підозрюваним ОСОБА_5 з іншого боку у кримінальному провадженні за № 0000118.

Повернути кримінальне провадження № 0000118 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прокурору для продовження досудового розслідування.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя