Справа № 314/5433/17
Провадження № 1-в/314/271/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.03.2018 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

адвоката ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

представника колонії ОСОБА_5
секретар судового засідання ОСОБА_6
розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Токмак Запорізької обл., українця, громадянина України, освіта середня-технічна, не одруженого, до засудження не працював, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

По даній справі засуджений: 07.03.2013 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ст. 186 ч.2, 15 ч.2-115 ч.2 п.п. 1,12, 115 ч.2 п.12, 70 КК України до 12 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької обл. від 17.12.2013 року вирок Токмацького районного суду змінено, вважати засудженим за ст. 186 ч.2, 115 ч.2 п.12, 125 ч.2, 70 КК України до 10 років позбавлення волі.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 30.05.2016 року на підставі ст.72 ч.5 КК України у строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі з 14.03.2012 року по 17.12.2013 року.

Початок строку: 14.03.2012 року Кінець строку: 11.06.2020 року

Про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення,

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання у державній установі «Вільнянська виправна колонія (№ 20)», надійшло клопотання про вирішення питання щодо умовно-дострокового звільнення.

Засуджений ОСОБА_4 просив суд задовольнити клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на строк який залишився.

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала клопотання засудженого, просила суд звільнити засудженого ОСОБА_4 умовно достроково від відбування покарання, так як він, протягом 2017 року вимоги установленого порядку не порушував, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має три заохочення, стягнень не має, на виробництві колонії не працевлаштований, проте відповідно до ст.118 КВК України залучався без оплати до роботи по благоустрою колонії та поліпшення житлово-побутових умов засуджених, вину у скоєному злочині визнає, розкаюється.
Представник адміністрації установи заперечував проти задоволення клопотання засудженого, зазначив, що ОСОБА_4 характеризується посередньо та вважав умовно-дострокове звільнення передчасним.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що засуджений ОСОБА_4 не довів своє виправлення.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані йому матеріали, вважає, що у задоволенні заяви має бути відмовлено з наступних підстав.

Так, при вивченні матеріалів особової справи засудженого встановлено, що останній з 26.05. 2016 року відбуває покарання у Державній установі «Вільнянська виправна колонія (№20)». За час відбування покарання характеризується наступним чином: норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи дотримується не завжди, мав одне стягнення правами начальника відділення яке виражалося у порушенні розпорядку дня, стягнення погашене у встановленому законом порядку, має 2 заохочення накладені правами начальника установи, та 1 заохочення накладене правами начальника відділення. На виробництві установи не працевлаштований.

Відповідно до ст. 123 Кримінально-виконавчого кодексу України бере участь у реалізації програм диференційного виховного впливу «Фізкультура і спорт».

Відповідно до ст. 126 Кримінально-виконавчого кодексу України прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, займається самоосвітою. З 01.09.2016 року по 09.03.2017 року проходив навчання в ПТНЗ при установі, здобув спеціальність оператора котельні 2-го розряду та електрозварювальник 2-го розряду у 2018 році.

Відповідно до ст. 127 Кримінально-виконавчого кодексу України бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціальну корисну активність в організації їх роботи. Входить до складу ради колективу засуджених.

Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах.

Згідно матеріалів вбачається, що засуджений на виробництві установи не працевлаштований, що свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Рішенням комісії установи від 15.12.2017 року засудженому відмовлено як такому, що не довів своє виправлення.

Крім того, відбуття засудженим певної частини строку покарання не є обов`язковою підставою для звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, оскільки це є лише правом, а не обов`язком суду, а засуджений повинен довести своє виправлення та перевиховання сумлінною поведінкою і ставленням до праці протягом всього періоду знаходження у виправних установах.

За таких обставин на теперішній час суд погоджується з висновком комісії державної установи «Вільнянська виправна колонія (№20)» та не знаходить досить підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_4 , оскільки він до теперішнього часу не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не можуть свідчити, на погляд суду, про його виправлення та перевиховання.

Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволені клопотання засудженого державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення - відмовити.

Ухвала може бути оскарженна до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

29.03.2018