Справа № 741/295/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/450/2018
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 березня 2018 року апеляційний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 12.017.270.200.000.132, за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Носівського районного суду Чернігівської області від 13 березня 2018 року про повернення йому обвинувального акта щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 146, ч. 2 ст. 125 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

Цією ухвалою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 повернуто прокурору.

Місцевий суд мотивував своє рішення тим, що в обвинувальному акті не викладено формулювання обвинувачення щодо ОСОБА_6 з приводу його дій по відношенню до потерпілого ОСОБА_8 , не залучено останнього до участі по даному кримінальному провадженню. Дії обвинуваченого щодо потерпілої ОСОБА_9 , які здійснювалися протягом тривалого часу та супроводжувалися заподіянням потерпілій фізичних страждань кваліфіковані по ч. 1 ст. 146 Кримінального кодексу України, тобто без урахування кваліфікуючих ознак, які зазначені у ч. 2 ст. 146 Кримінального кодексу України. З обвинувального акта вбачається, що потерпіла утримувалась в салоні автомобіля, що рухався, за кермом якого перебувала невстановлена слідством особа, дії якої були узгоджені з ОСОБА_6 .. Роль кожного із співучасників не визначена. З обвинувального акту не вдається можливим зробити висновок чи виділено матеріали кримінального провадження стосовно невстановленої слідством особи в окреме провадження. Це може негативно вплинути на повноту судового розгляду.

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вважає, що вона є незаконною і підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального законодавства. Повернення обвинувального акту прокурору передбачає наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд. Зазначає, що ОСОБА_8 допитано у якості потерпілого, про що вказано у реєстрі матеріалів досудового розслідування. Судом не враховано, що у кримінальному провадженні, окрім кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125 та ч. 1 ст. 146 КК України, розслідувалося також і кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 Кримінального кодексу України, по якому потерпілим було визнано ОСОБА_8 . Проте, за результатами розслідування прийнято рішення про закриття кримінального провадження в цій частині у зв`язку з відсутністю складу злочину. Про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України ОСОБА_6 не повідомлявся. У реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначено дані про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо трьох кримінальних правопорушень та про прийняте рішення про закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 162 Кримінального кодексу України. У кримінальних правопорушеннях, що інкриміновані обвинуваченому потерпілою є лише ОСОБА_9 .. Висновок суду щодо неправильності кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 146 КК України є необґрунтованим і невмотивованим. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Вважає встановленим у ході досудового розслідування, що у діях ОСОБА_6 має місце ідеальна сукупність злочинів, тобто під час незаконного позбавлення волі потерпілої він також спричинив їй легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розгляд здоров`я, тому його дії кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 та ч. 1 ст. 146 Кримінального кодексу України. Докази, які б свідчили про вчинення незаконного позбавлення волі потерпілої ОСОБА_9 групою осіб, за попередньою змовою між собою не здобуто. Незаконне позбавлення волі упродовж однієї години, з урахуванням обставин справи та судової практики, не можна розцінювати як здійснюване протягом тривалого часу.

Заслухавши доповідача, сторону обвинувачення, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог чинного КПК України, обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд вправі з підготовчого судового засідання повернути обвинувальний акт прокурору у випадку, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Положеннями ст. 291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, навів вичерпний перелік ряду відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.

Колегія суддів, перевіривши обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , вважає, що вказаний документ у повному обсязі відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Зокрема, в обвинувальному акті викладені всі фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, вказана правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення.

Судом першої інстанції не мотивовано жодної невідповідності обвинувального акту вищевказаним вимогам кримінального процесуального Закону.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд не навів таких достатніх та обґрунтованих недоліків, які б перешкоджали призначити судовий розгляд у даному кримінальному провадженні.

Місцевим судом не враховано, що у кримінальному провадженні, окрім кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125 та ч. 1 ст. 146 КК України, розслідувалося також і кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 Кримінального кодексу України, по якому потерпілим було визнано ОСОБА_8 .. Проте, за результатами розслідування прийнято рішення про закриття кримінального провадження в цій частині у зв`язку з відсутністю складу злочину. Про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України ОСОБА_6 не повідомлявся. У реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначено дані про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо трьох кримінальних правопорушень та про прийняте рішення про закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 162 Кримінального кодексу України. У кримінальних правопорушеннях, що інкриміновані останньому потерпілою є лише ОСОБА_9 .

Окрім того, висновок суду щодо неправильності кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 146 КК України є необґрунтованим і невмотивованим, бо без розгляду справи по суті на перед дана оцінка доказам, що є не припустимим.

Колегія суддів вважає зазначені порушення вимог кримінального процесуального закону істотними, а тому ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 291, 314, 405, 415, 418, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Носівського районного суду Чернігівської області від 13 березня 2018 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий судовий розгляд у суді 1-ї інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4