Справа № 761/106/17
Провадження № 1-кс/761/569/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 березня 2017 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , представника володільця майна адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу директора ТОВ «ТІС-РУДА» ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна та зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга директора ТОВ «ТІС-РУДА» ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_4 щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 220 160 000 000 002 69.
Скарга обґрунтована тим, що 24.11.2016 слідчим ГСУ СБ України ОСОБА_6 , за участі інших співробітників УСБУ в Одеській області проведено обшук у приміщеннях за адресою Одеська область, Лиманський район, сільрада Визирська, 1-й км автодороги порту «Южний», б. 1 «Б-1». У результаті вказаної слідчої дії вилучені документи ТОВ «ТІС-РУДА».

Директор Товариства, посилаючись на те, що обшук проведений не за тією адресою, яка зазначена у рішенні слідчого судді, обшук проводився не тим слідчим, якому надавався відповідний дозвіл, просив повернути вилучене його володільцю - ТОВ «ТІС-РУДА».

У судовому засіданні представник володільця майна наполягав на задоволенні скарги з підстав, які в ній наведені.

Слідчий ОСОБА_4 , який входить до групи слідчих у кримінальному провадженні № 220 160 000 000 002 69, заперечував проти задоволення скарги, зазначаючи, що слідчий ОСОБА_6 також входить до складу слідчої групи; вилучені предмети, на поверненні яких наполягає заявник, прямо вказані в ухвалі слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку. Обшук проведений за тією адресою, яка вказана в ухвалі слідчого судді, крім того, само у вказане приміщення після проголошення ухвали слідчого судді привів слідчого директор Товариства ОСОБА_5 .
Слідчий суддя, заслухавши доводи представника заявника, дослідивши надані ним документи, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч.7 ст.236 КПК вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про проведення обшуку, та які не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно з ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10.11.2016 у справі № 761/39315/16-к (провадження № 1-кс/761/23977/2016) Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 220 160 000 000 002 69 за ознаками ч. 5 ст. 191 КК України.
У зв`язку з цим орган досудового розслідування звернувся з клопотанням про проведення обшуку та отримав дозвіл на проведення вказаної слідчої дії в адміністративних будівлях на території майнових комплексів ТОВ «ТІС-РУДА» (єдиний майновий комплекс з перевантаження та зберігання навалочних вантажів на причалі № 18), розташованих за адресою АДРЕСА_1 .
Метою проведення обшуку визначено відшукання та вилучення, з-поміж іншого, документів; комп`ютерної техніки - комп`ютерів, планшетів, ноутбуків, магнітних носіїв інформації, сім-карток тощо.
Співставлення рішення слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку з вимогами скарги свідчить, що перелік майна, на поверненні якого наполягає заявник, повністю охоплюється родовими ознаками предметів та документів, на відшукання та вилучення яких надавався дозвіл ухвалою слідчого судді від 10.11.2016.

Таким чином, вилучені предмети та документи є такими, про які прямо зазначено в ухвалі про обшук.

Наведене свідчить, що вилучене слідчим майно не має статусу тимчасово вилученого, отже на режим його подальшого утримання не поширюються вимоги ст. 169, ч. 5 ст. 171 КПК, тобто не зобов`язують слідчого упродовж сорока восьми годин ініціювати вирішення його подальшу долі.

Слідчий суддя враховує положення ч. 1 ст. 100 КПК, відповідно до якої вилучений стороною речовий доказ має бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, коли контроль над певним предметом отриманий через надання тимчасового доступу до нього або через накладення на зазначене майно арешту.

Обговорюючи інші доводи заявника, слідчий суддя відмічає, що слідчим суддею надавався дозвіл на обшук за адресою - АДРЕСА_1 .
Згідно з протоколом обшуку останній проведений саме у приміщенні за вказаною адресою.

Слідчий суддя враховує, що органом досудового розслідування отриманий дозвіл на проведення обшуку у приміщеннях на території єдиного майнового комплексу за певною адресою, що може включати в себе декілька будівель, споруд як адміністративного, так і виробничого призначення.

В ухвалі про обшук слідчий суддя зазначає адресу приміщення, тобто адресу, зазначену у реєстраційних документах про право власності.

Згідно з відомостями з Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на єдиний майновий комплекс з перевантаження та зберігання навалочних вантажів на причалі № 18, розташований за адресою Одеська область, Лиманський район, с/рада Визирська, 1-й км автодороги порту «Южний», б. 1 в, право власності на нього зареєстроване за ТОВ «ТІС-РУДА».

У той же час, представником заявника не надано документів, які б зберегли свою актуальність на день розгляду скарги, що приміщення за адресою АДРЕСА_2 не є складовою частиною вказаного єдиного майнового комплексу.
Слідчий суддя не погоджується з тим, що обшук проведений не уповноваженою особою, оскільки відповідно до ст. 39 КПК досудове розслідування може здійснюватися слідчою групою. Ця обставина надає право слідчому, який входить до групи, проводити передбачені процесуальним законом слідчі дії без їх обмеження.

Крім того, слідчий ОСОБА_6 прямо вказаний в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку.

Сукупність наведених фактів приводить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 169, 171, 236, 303, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
У задоволенні скарги директора ТОВ «ТІС-РУДА» ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_4 щодо неповернення вилученого майна у кримінальному провадженні № 220 160 000 000 002 69 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1