Справа № 442/6742/17
Провадження № 1-кс/442/1276/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 листопада 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 заявлений відвід слідчому судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_4 , на розгляді у якої перебуває скарга ОСОБА_3 про визнання протиправною бездіяльності СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області та зобов`язання вчинити дії.
Заява про відвід ґрунтується на тому, що слідчий суддя ОСОБА_4 не може бути об`єктивною під час розгляду скарги, оскільки нею під час розгляду справи № 442/3089/16-к в якості головуючого судді не було розглянуто скаргу ОСОБА_3 у встановлені КПК України строки, та іншими суддями задовольнялися заяви про відвід судді ОСОБА_4 .
Заявник ОСОБА_3 та слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились.

Заявник ОСОБА_3 про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_4 подала заяву, в якій просить розглядати заяву у її відсутності, заяву не підтримує.

Судом, з урахуванням положень ст. 81 КПК України, визнано можливим проводити розгляд заяви про відвід за відсутності особи, якій заявлено відвід.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

В провадженні слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_4 перебуває скарга ОСОБА_3 про визнання протиправної бездіяльності СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області та зобов`язання вчинити дії.

Приписами статті 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
Статтею 80 КПК України визначено, що заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід подаються одразу після встановлення підстав такого відводу. Відвід повинен бути вмотивований.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі „Фей проти Австрії (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення „Ветштайн проти Швейцарії (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі „Пуллар проти Сполученого Королівства (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).
Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд рекомендує визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі „Ветштайн проти Швейцарії (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі „Ферантелі та Сантанжело проти Італії (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 poку, п. 58).
Згідно з п. 12 висновку № 1 (2001) Консультаційної Ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість і з боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення.
Враховуючи наявність значної суб`єктивної складової в оцінці стороною провадження дій та рішень судді, завданням суду, який розглядає відповідну заяву, є встановлення об`єктивних фактів, які б дійсно підтверджували доводи заяви про відвід.
На переконання суду, фактами, які свідчать про упередженість судді, можуть бути висловлювання останнього під час судового розгляду або поза ним на користь однієї з сторін; надання або ж демонстрування суддею переваги одних учасників провадження перед іншими; висловлювання щодо результату розгляду ініційованих сторонами питань; попередні висновки судді про винуватість або ж невинуватість особи; створення штучних перешкод у користуванні учасниками провадження своїми процесуальними правами тощо.
При цьому, задекларований у ст. 22 КПК України принцип свободи у поданні сторонами кримінального провадження своїх доказів і доведення їх переконливості реалізується під час розгляду скарги щодо неповернення тимчасово вилученого майна шляхом надання за клопотанням сторін права заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання по суті, висловлення думки щодо поданої скарги тощо.
Суд вважає, що ті обставини, які викладені у заяві про відвід, не свідчать про упередженість або певну зацікавленість судді у наслідках розгляду цієї справи, і тому не є підставою для задоволення заяви про відвід. Будь-яких інших підстав, які викликали б сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, не виявлено.
Разом з тим, у запобігання недопущення в подальшому затягування розгляду справи, та подання нових заяв про відвід судді, написання безпідставних скарг, а також беручи до уваги недовіру до судді заявником ОСОБА_3 , з метою недопущення в подальшому тиску на правосуддя, виникнення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді у розгляді справи, вважаю за доцільне заявлений відвід задовольнити.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 75, 81, 309, 372 КПК України, суд
у х в а л и в :
Заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 про визнання протиправною бездіяльності СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області та зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Відвести слідчого суддю Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 про визнання протиправною бездіяльності СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області та зобов`язання вчинити дії.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1