Справа №639/497/18
Провадження №1-кп/639/252/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
7 лютого 2018 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 03.12.2017 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0002435 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Федотова, Вологодського району області РФ, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого останній раз: вироком Жовтневого районного суду від 21.11.2017 за ч. 1 ст. 309 КК України, до 2 років позбавлення волі, звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В один із днів кінця листопада - початку грудня 2017 року, у вечірній час доби (більш точний час та дату встановити не виявилось за можливе) ОСОБА_4 разом зі своїм знайомим ОСОБА_5 перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Саме в той час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел щодо таємного викрадення боксерської груші, належної раніше йому знайомому ОСОБА_6 , з проникненням у сховище, яким слід вважати господарську будівлю, розташовану на території домоволодіння АДРЕСА_3 . Факт попередньої змови щодо вчинення крадіжки між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 об`єктивно встановити не виявилось за можливе.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 прибув за вищевказаною адресою, а потім, будучи обізнаним про відповідні цифри коду замка на хвіртці паркану, яким огороджено територію зазначеного домоволодіння, зміг її відчинити та разом з ОСОБА_5 пройти на територію домоволодіння, належного ОСОБА_6 , а потім через незачинені вхідні двері проник всередину господарської будівлі, де висіла боксерська груша.

Після цього, ОСОБА_4 , перебуваючи всередині господарської будівлі, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність свого діяння, шляхом вільного доступу, таємно заволодів боксерською грушею.

Таким чином, він виконав всі дії, які вважав за необхідне для заволодіння майном потерпілого, поєднаного з проникненням до сховища, яким є зазначена господарська будівля.

Після цього, ОСОБА_4 , звернувши на свою користь викрадене майно за допомогою ОСОБА_5 , причетність якого до скоєння вказаного злочину у групі осіб і обізнаність про протиправність умислу та дій ОСОБА_4 об`єктивно встановити не виявилось за можливе, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим в подальшому на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 800 гривень, що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 25918-25923 від 21.12.2017 року.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності, надав аналогічні показання, вартість викраденого не оспорює. У вчиненому щиро розкаюється.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.

З урахуванням викладеного суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю, його дії суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище.

Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Суд також враховує особу обвинуваченого, який офіційно не працює, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, має постійне місце проживання та реєстрації.

Інкриміноване кримінальне правопорушення ОСОБА_4 вчинене під час дії іспитового строку, встановлено вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 листопада 2017 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання у вигляді позбавлення волі звільнено з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 67 КК України, судовим розглядом не встановлено.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину і вважає необхідним і достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання за даним вироком суд частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 листопада 2017 року.

При цьому суд вважає необхідним до набрання вироком суду законної сили залишити відносно ОСОБА_4 обраний на стадії досудового розслідування запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, після набрання вироком суду законної сили змінити його на тримання під вартою.

Цивільний позов не заявлено. Речових доказів по справі немає.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого згідно ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 листопада 2017 року у вигляді 1 місяця позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 .

До набрання вироком суду законної сили вважати продовженим дію запобіжного заходу, обраного відносно ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.01.2018 року у вигляді домашнього арешту.

Після набрання вироком законної сили запобіжний захід змінити на тримання під вартою, взяти ОСОБА_4 під варту.

Процесуальні витрати у розмірі 800 (вісімсот) грн. 00 коп. за проведення експертизи стягнути з ОСОБА_4 на користь держави з перерахуванням зазначених коштів на користь Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса (вул. Золочівська, 8-А. м. Харків, 61177, код ЄДРПОУ 2883133).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1