Провадження № 1-кп/742/223/17
Єдиний унікальний № 742/2392/17
ВИРОК
Іменем України
06 жовтня 2017 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за участю прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , її представника ОСОБА_6 , адвоката обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки кримінальне провадження № 0000196 по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не працюючого, із середньою освітою, одруженого, зі слів має неповнолітню дитину, згідно ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
ВСТАНОВИВ :
06 лютого 2017 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи на подвір?ї будинку АДРЕСА_2 , під час сварки, на грунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , наніс їй три удари кулаком в область голови та обличчя, чим заподіяв потерпілій тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синця лобної ділянки, синця лівої щічної ділянки та забою носа, які згідно висновку судово-медичної експертизи №52 від 16.02.2017 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров?я.

У судовому засіданні ОСОБА_8 не визнаючи себе винуватим за пред?явленим обвинуваченням пояснив, що дійсно 06.02.2017 близько 18 год. на подвір?ї загального користування по АДРЕСА_2 у зв?язку з неприязними відносинами та через накидання снігу ОСОБА_9 під їх вхідні двері в будинок, виник конфлікт коли він з дружиною ОСОБА_10 зробили йому зауваження, на яке він не відреагував. Тоді між собою почали сваритися ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , штовхаючи одна одну, можливо при цьому остання і отримала тілесні ушкодження, або ж можливо це сам ОСОБА_12 ударив свою співмешканку. Мотивів бити потерпілу у нього не було, погроз їй не виказував. Та повідомив, що якби він дійсно її три рази ударив, то наслідки були б набагато тяжчими. Через свою непричетність до нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , і не визнає цивільного позову.

Крім показів самого обвинуваченого його вина в умисному нанесенні тілесних ушкоджень підтверджується показами потерпілої та свідків.
Так, потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердила, що 06.02.2017 близько 18 год. коли прийшли на спільний із ОСОБА_10 двір, то виявили купу снігу, який їм накидали сусіди, через що вони не могли вільно зайти до своєї частини будинку. З метою забезпечення громадського порядку вони викликали працівників поліції. Коли її чоловік ОСОБА_12 почав відкидати сніг, до нього підбігла ОСОБА_10 і почала його бити по тулубу, дряпала шию, обличчя. Потім син ОСОБА_13 головою ударив її чоловіка. Вона почала викликати додатковий наряд поліції, що не сподобалося ОСОБА_10 , яка почала її тягати за «петельки», волосся. Поліцейський ОСОБА_14 намагаючись їх розборонити стояв поміж них, і тоді із-за його спини, ОСОБА_8 наніс їй декілька ударів кулаком в область голови (лоба, щелепи, в перенісся) після чого в неї з носа пішла кров, запаморочилося в голові, та її підхопив чоловік, бо вона ледь не впала. Вона крикнула, що ОСОБА_8 зламав їй носа та попросила, щоб викликали ШМД. Після приїзду ШМД їй надали першу медичну допомогу, зафіксували тілесні ушкодження, та пропонували поїхати на обстеження, проте вона відмовилася. Але вже наступного дня обстежувалася у ОСОБА_15 , невропатолога, терапевта. Два дні після цього вона не ходила на роботу. Потерпіла повністю підтримала цивільний позов на відшкодування моральної шкоди в розмірі 25000,00 грн. за спричинені фізичний біль, моральні страждання, був порушений звичний спосіб життя. Тілесні ушкодження на обличчі жінки було для неї принизливим та образливим. Зовнішній вигляд завдавав незручностей, доводилось приховувати лице, уникати неприємних розмов та реакцій від людей. Довелося тривалий час лікуватися та відновлювати своє здоров?я. За адвокатські послуги вона сплатила 3000,00 грн. її також просить стягнути з обвинуваченого.

Допитана у суді свідок ОСОБА_16 , як дружина обвинуваченого, повідомила, що того вечора, коли ОСОБА_12 почав кидати під їх двері сніг, вона зробила йому зауваження, на яке вибігла з будинку ОСОБА_5 та між ними виникла сварка, яка продовжувалася штовханиною одна одної. Її чоловік не наносив удари потерпілій, бо між ними був поліцейський ОСОБА_14 , тому навіть фізично це не можна було зробити. Це ОСОБА_5 намагалася її тягати за волосся, а вона у відповідь штовхала її у груди.

Свідок ОСОБА_17 у суді підтвердив, як того вечора, коли він розкидав сніг, то вибігла ОСОБА_10 та кинулася з кулаками його бити по тулубу, дряпала обличчя. ОСОБА_18 ударив його головою в обличчя, а ОСОБА_19 в живіт. Після чого ОСОБА_19 почав виказувати погрози їх життю. Пізніше він почув крик дружини ОСОБА_11 , що зламали носа, та при цьому бачив як ОСОБА_19 завдав потерпілій 2-3 удари кулаком в обличчя, лоба, носа. Коли підбіг, то з носа дружини текла кров, вона ледь не втратила свідомість, тому викликали ШМД.

Свідок ОСОБА_14 , будучи заступником начальника КР, у судовому засіданні підтвердив, що того вечора він разом із слідчим ОСОБА_20 виїхали на сварку по АДРЕСА_2 . Коли відбувалася бійка (всі махали руками, намагаючись наносити удари) між конфліктуючими сторонами (з однієї сторони ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , з іншої подружжя ОСОБА_13 , син ОСОБА_21 ), то він знаходився поміж ними задля припинення бійки. Він не бачив, хто наніс удари потерпілій, та що це був безпосередньо ОСОБА_8 , але потерпіла тоді сказала, що саме останній зламав їй носа, та щоб викликали ШМД, у неї з носа була кровотеча.

Свідок ОСОБА_22 , як слідчий СВ, у судовому засіданні підтвердив, крім того, що тоді між конфліктуючими сторонами (з однієї сторони ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , з іншої подружжя ОСОБА_13 , сини ОСОБА_21 ) відбулася бійка, яку розбороняв поліцейський ОСОБА_14 . Він був за забором, і стримував ОСОБА_23 , щоб не втрутився у бійку. Хто безпосередньо наносив удари потерпілій він не бачив, але він бачив її розбитий ніс з якого йшла кров, і тоді ж вона повідомила, що її ударив ОСОБА_8 .

Вина обвинуваченого підтверджується також наданими прокурором та дослідженими доказами, які містять матеріали провадження, а саме.
Відповідно до витягу з кримінального провадження №0000196 від 07.02.2017 вбачається, що 06.02.2017 до Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що за місцем її проживання: АДРЕСА_2 під час конфлікту сусідом їй були нанесені тілесні ушкодження (а.п. 43).
Згідно рапорту Прилуцького ВП вбачається, що 06.02.2017 о 19:47 год. на службу 102 звернулася ОСОБА_5 яка повідомила, що за адресою: м.Прилуки, вул.Шевченка , 211А працівники поліції не приймають міри по припиненню бійки та їй було завдано тілесні ушкодження. Просить викликати КШМД (а.п. 48).

З протоколу про прийняття заяви та самого змісту такої від 06.02.2017 об 19:50 год. вбачається, що тоді ж чоловіком на ім?я ОСОБА_24 заявниці ОСОБА_5 були нанесені тілесні ушкодження (а.п. 52-53).

Висновком судово-медичної експертизи №52 від 16.02.2017, згідно якої у ОСОБА_5 мають місце тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синця лобної ділянки, синця лівої щічної ділянки та забою носа, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров?я. Тілесні ушкодження могли виникли від ударної дії тупих предметів з обмеженою поверхнею, якими могли бути як руки так і ноги сторонньої особи, та не менше від трьох травматичних дій та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров?я. Тілесні ушкодження могло утворитися в строк 06.02.2017 та не могли утворитися при падінні на площину. Під час отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_5 знаходилась обличчям до обличчя відносно нападника або в близькому до цього положенні (а.п. 55-57).

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 17.05.2017 з ілюстративними фототаблицями до такого, вбачається, як потерпіла ОСОБА_5 безпосередньо на місці події, за участю статиста відтворила обставини нанесення їй ОСОБА_25 кулаком правої руки удар в праву щічну ділянку обличчя, в лобну ділянку та в область перенісся, від чого у неї з носа пішла кров (а.п. 59-64).
Покази потерпілої є цілком послідовними, логічними, які узгоджуються з показами інших свідків та письмовими доказами та викривають саме ОСОБА_8 у нанесенні їй тілесних ушкоджень.

Невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.125 КК України суд вважає його захисною версією задля уникнення кримінальної відповідальності та його покази повністю спростовуються дослідженими у суді доказами.

Доводи обвинуваченого про відсутність у нього мотивів нанесення тілесних ушкоджень потерпілій суд визнає неприйнятними, оскільки між його сім?єю та ОСОБА_5 із ОСОБА_17 склалися особисті неприязні відносини.

До показів свідка ОСОБА_16 необхідно відноситися критично, оскільки будучи дружиною обвинуваченого, вона є зацікавленою щоби її чоловік не був притягнутий до кримінальної відповідальності.

Оцінюючи здобуті докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що умисні дії обвинуваченого ОСОБА_8 щодо нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 правильно кваліфіковані досудовим слідством за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров?я.

Обставин, які б пом`якшували та обтяжували покарання ОСОБА_8 судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд, крім того, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, як невеликої тяжкості, особу винного, як такий, що судимий (а.п. 70-71), на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.п. 67-68), згідно з висновком органу з питань пробації може виправитись без позбавлення волі, за місцем проживання та реєстрації зарекомендував себе з позитивної сторони (а.п. 27-31).
Враховуючи вищевикладені обставини суд вважає, що для виправлення та попередження нових злочинів обвинуваченому ОСОБА_8 повинно бути призначене покарання в межах санкцій інкримінованої статті у виді громадських робіт.

Визначаючи розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню потерпілій ОСОБА_5 суд виходить з характеру вчиненого злочину, який є умисним, глибини фізичних і душевних страждань, спричинених потерпілій, істотність і наслідки вимушених змін у її житті, неприязність відносин, які склалися між сторонами та, виходячи з вимог розумності та справедливості, враховуючи матеріальний стан обвинуваченого, вважає за необхідне стягнути на користь потерпілої 2000,00 грн. моральної шкоди.
Згідно вимог ст.ст. 23, 1167 ЦК України, ст.127 КПК України заподіяна моральна шкода відшкодовується винною особою, тобто обвинуваченим ОСОБА_8 .

Щодо вирішення питання про відшкодування потерпілій витрат на правову допомогу, то суд приходить до слідуючого висновку.
Згідно з п.1 ч.1ст.118 КПК України, процесуальні витрати складаються із витрат на
правову допомогу.
Згідно з положеннями ч.2 ст.120 КПК України, витрати пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача та цивільного відповідача, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач.
Відповідно до ч.1 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійсненні ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, якими являються квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження.
Повноваження представника потерпілої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 підтверджені Договором про надання адвокатських послуг № 22/17 від 08.02.2017, свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю № 151 від 11.08.2000, ордером серії ЧН № 001116 від 15.08.2017.
Проте суду не було надано документального підтвердження сплати потерпілою ОСОБА_5 надання їй правової допомоги, наданої адвокатом ОСОБА_6 чи «Адвокатською конторою «Логос».
Тому в задоволенні позову ОСОБА_5 у частині стягнення адвокатських послуг необхідно відмовити.

Речові докази по справі відсутні

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370-371, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_8 визнати винуватим за ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді 240 (двісто сорок) годин громадських робіт.

Цивільний позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В іншій частині в задоволенні позову - відмовити.

Міру запобіжного заходу засудженому до вступу вироку в законну силу не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а в разі неоскарження вироку у вказаний строк, такий набирає законної сили.

Копію вироку негайно вручити засудженому, прокурору та потерпілій.

Головуючий: ОСОБА_26