печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.04.2018 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

захисника адвоката - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, студента 3 курсу Податкової академії, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
07.07.2017 року приблизно о 09.30 год. ОСОБА_8 зустрівся з раніше знайомою йому ОСОБА_6 біля будинку № 9 на пров. Мар`яненка в м. Києві, після чого прогулювався з останньою на території Печерського району м. Києва. Побачивши в руці ОСОБА_6 її власний мобільний телефон «Meizu М5 Note» в силіконовому чохлі, у ОСОБА_8 виник умисел на відкрите викрадення зазначеного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, перебуваючи неподалік будинку № 13/16 на вул. П. Мирного в м. Києві близько 10.00 год. цього ж дня, ОСОБА_8 вирвав з рук ОСОБА_6 належний їй мобільний телефон «Meizu М5 Note», вартістю 4 899 грн. в силіконовому чохлі, вартістю 99,50 грн., завдавши таким чином потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 4 998,50 грн., та одразу ж залишив місце вчинення злочину з метою приховування своїх злочинних дій та не бажаючи бути викритим у скоєному.

Умисні дії ОСОБА_8 , які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 186 КК України.

24.07.2017 року між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_8 в порядку, передбаченому ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою, потерпіла ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_8 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 186 КК України, ОСОБА_8 повністю визнав свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_8 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: за ч. 1 ст. 186 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 грн.

Розглядаючи в порядку ч. 2 ст. 474, ч. 5 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до положень ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_8 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_8 та потерпіла ОСОБА_6 , кожний окремо, просили затвердити угоду про примирення та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_8 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин.

Захисник адвокат ОСОБА_7 просив затвердити угоду про примирення.

Прокурор не заперечувала щодо затвердження угоди.

Суд, шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 та потерпіла ОСОБА_6 повністю усвідомлюють зміст угоди про примирення, цілком розуміють свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_8 відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 369, 373, 374, 469, 471, 475 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
Затвердити угоду від 24.07.2017 року між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_8 про примирення.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речові докази:

мобільний телефон «Meizu М5 Note», який передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 - залишити потерпілій ОСОБА_6 за належністю.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва, через Печерський районний суд м. Києва, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 1 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1