Справа № 192/2074/17
Провадження № 1-в/192/39/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.01.2018 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне в режимі відеоконференції клопотання засудженого про звільнення від відбування покарання на підставі амністії,

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровськ, на даний час відбуває покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія № 21», засудженого вироком Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська від 03 квітня 2017 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 15 серпня 2016 року до набрання вироком законної сили,

за участю учасників провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

В судовому засіданні засуджений клопотання підтримав і просив застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році», оскільки він є батьком неповнолітньої дитини та є учасником бойових дій під час АТО.

Представник Державної установи «Солонянська виправна колонія №21» в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, надав суду заяву, згідно якої просив проводити розгляд клопотання засудженого у їх відсутність (а.с. 5).

З`ясувавши думку учасників судового провадження, що з`явились, враховуючи, що згідно положень Закону України «Про амністію у 2016 році», неявка належним чином повідомленого представника виправної установи не перешкоджає розгляду клопотання, суд постановив проводити розгляд клопотання у відсутність представника Державної установи «Солонянська виправна колонія №21».
Заслухавши пояснення засудженого, думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2017 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі (а.с. 7).

Крім того, ОСОБА_3 був засуджений вироком Самарського районного суду Дніпропетровська від 06 червня 2013 року за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Постановою Микитинського районного суду м. Горлівка від 16 липня 2017 року звільнений за ст.2 ЗУ «Про амністію в 2014 році» (а.с.7).

Тобто судом було встановлено, що до ОСОБА_3 раніше застосовувалася амністія, та він знову вчинив умисний злочин.

Згідно п. «е» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» - амністія не може бути застосована до осіб, стосовно яких протягом останніх десяти років було застосовано амністію або помилування незалежно від зняття погашення судимості та які знову вчинили умисний злочин.

Таким чином, в силу зазначеної норми та вищезазначених обставин, звільнення від відбування покарання ОСОБА_3 на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» неможливо, і тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Крім того, суд посилається на те, що підстави для застосування до засудженого вимог ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» відсутні, оскільки на момент розгляду його клопотання він не відбув ? частину призначеного покарання.

На підставі вищевикладеного, ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та керуючись ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання на підставі амністії відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.
Головуючий: суддя ОСОБА_1