Справа № 138/235/17
Провадження №11-кп/772/816/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 вересня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

з участю прокурора: ОСОБА_6 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

та його захисника адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 3 квітня 2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Серебрія Могилів-Подільського району Вінницької області, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, раніше не судимий,
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України з призначенням йому покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна та на підставі ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання з випробуванням іспитовим строком 2 роки, відповідно до ст. 76 ч. 1 п. 1, 2 КК України зобов`язаний періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави понесені по справі процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 11862 (одинадцять тисяч вісімсот шістдесят дві) грн 91 коп. та на користь ОСОБА_11 понесені по справі процесуальні витрати у виді витрат на правову допомогу у розмірі 5000 (п`яти тисяч) грн, вирішено долю речових доказів,

в с т а н о в и в:

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що він, 27 жовтня 2016 року приблизно о 15 год. 00 хв., отримавши від ОСОБА_12 ключ від замка запалення автомобіля «Opel Vivaro», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_11 , переконавшись, що за його діями не спостерігають сторонні особи, шляхом вільного доступу через ділянку, на якій відсутній паркан потрапив на територію домоволодіння по АДРЕСА_1 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним автомобілем шляхом його крадіжки, ОСОБА_8 відчинив двері автомобіля, запустив двигун отриманим від ОСОБА_12 ключем запалення та, знаходячись за кермом автомобіля, через отвір у паркані виїхав з території домоволодіння. Після вчиненого ОСОБА_8 з місця події зник та викраденим розпорядився на власний розсуд.
Згідно висновку експерта за результатами автотоварознавчої експертизи № 373 від 07.12.2016 розмір матеріального збитку, завданий власнику автомобіля «Opel Vivaro», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2008 року випуску, складає 156540,00 грн.
Таким чином ОСОБА_8 завдав ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 156540,00 грн.
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , не оспорюючи висновків суду щодо доведеності вини ОСОБА_8 , правильності кваліфікації його злочинних дій, просить вирок стосовно обвинуваченого скасувати частково у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, мотивуючи своє прохання тим, що при призначенні ОСОБА_8 покарання суд не у повному обсязі врахував обставини вчинення злочину, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів та дані про особу обвинуваченого, який з часу вчинення злочину 27 жовтня 2016 року не працевлаштувався.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , вважаючи вирок суду першої інстанції незаконним у зв`язку з невідповідінстю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі через суворість, просить його скасувати, при призначенні покарання застосувати ст. 69 КК України, остаточно призначити йому покарання за ч.2 ст. 289 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі без конфіскації майна та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк - 1 рік, зазначає, що судом не у повній мірі враховано його позитивну характеристику з місця проживання, відсутність судимостей, думку потерпілого з приводу призначеного покарання, відсутність негативних наслідків вчиненого кримінального правопорушення та повне відшкодування потерпілому матеріальної та моральної шкоди.

До початку апеляційного розгляду кримінального провадження прокурор у ньому ОСОБА_10 від своєї апеляційної скарги відмовився.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_6 та представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 , які заперечили проти її задоволення, наполягаючи на залишенні вироку суду першої інстанції без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, учасниками судового розгляду не оскаржується, а тому відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України судом апеляційної інстанції не перевіряється.
Призначивши обвинуваченому покарання у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.2 ст. 289 України та звільнивши ОСОБА_8 від його відбування відповідно до ч.1 ст. 75 КК України, суд дотримався вимог ст.ст. 50, 65 КК України, врахувавши характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, з врахуванням обставин, які пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність обставин, які його обтяжують, особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, тому підстав вважати покарання надто суворим, про що йдеться в апеляційній скарзі обвинуваченого, немає з огляду на роз`яснення, які містяться у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003.

Керуючись ст.ст. 403, 405, 407 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 закрити.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 3 квітня 2017 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: (підписи)

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
Згідно з оригіналом: