Провадження № 1-кп/127/324/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.11.2017 м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0004943 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вінниця, громадянки України, розлученої, маючої на утриманні неповнолітню дитину, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

27.06.2016 року близько 15:00 год. ОСОБА_5 перебувала в приміщенні квартири АДРЕСА_2 . В цей час між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виникла сварка на ґрунті особистих неприязних стосунків. В ході сварки ОСОБА_5 підійшла до ОСОБА_7 , обома руками взяла його за тулуб, а потім схопила за шию та подряпала останнього.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 завдала ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді саден на обличчі, на шиї, на тулубі та на лівому плечі. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1453 від 14.10.2016 року, вищевказані тілесні ушкодження в ОСОБА_7 належать до легких тілесних ушкоджень, виникли від дії тупого твердого предмету (предметів).

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованого їй злочину при зазначених вище обставинах не визнала, суду пояснила наступне. В той час вона була на кухні в квартирі за місцем свого проживання. ОСОБА_7 зайшов в кухню, напав на неї спереду, стиснув руками її шию, почав штовхати та садити на відро зі сміттям. Вона його відштовхнула, кинула в його бік сковорідку та викликала поліцію.

Після цього прийшла її донька, бачила на підлозі млинець зі сковорідки. Також дочка бачила, як вона плакала. Її сина ОСОБА_8 на той час вдома не було.

Після даної події у неї були тілесні ушкодження на сідницях, однак вона їх нікому не показувала. На шиї синців не було, оскільки ОСОБА_7 взяв руками її шию в кільце і масою свого тіла штовхнув її в куток.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 суду повідомив наступне. 27.06.2016 року після 13 години він зайшов на кухню своєї квартири, щоб забрати одяг з пральної машини. Коли він виходив з кухні, то ОСОБА_5 , яка щось смажила, умисно кинула в його бік сковорідку. Він пригнувся і сковорідка вдарилася об стіну. Далі ОСОБА_5 схопила його за шию та почала дряпати. Він зрозумів, що ОСОБА_5 намагається спровокувати його на якісь дії, можливо нанесення їй тілесних ушкоджень, тому він ніяк не реагував. Потім він вийшов з кухні і в цей час до квартири увійшли поліцейські.

Від дій ОСОБА_5 у нього були подряпини на обличчі, шиї та збоку на тулубі. Цього ж дня він звернувся до МКЛ №2 та зафіксував тілесні ушкодження. Через кілька днів він проходив експертизу.

В судовому засіданні в присутності педагога була допитана свідок ОСОБА_9 , яка суду повідомила наступне. В той час вона гуляла на дворі. Вона уже не пам`ятає, хто залишався у квартирі, коли вона виходила на вулицю.

Через деякий час до неї зателефонувала її мама ОСОБА_5 та попросила прийти додому, оскільки трапилася біда. Коли вона прийшла до квартири, то побачила матір, яка була заплакана та погано себе почувала. В її мами на стегні був синець. Мати розповіла їй, що тато ОСОБА_7 штовхнув її і вона вдарилася об кут. Також вона бачила на шиї у батька подряпини.

Її брата ОСОБА_10 в цей час вдома не було. Потім приїхали працівники поліції, а після них прийшов її брат.

Про всі обставини даного конфлікту вона знає зі слів матері.

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_10 , який суду повідомив наступне. Вкінці червня 2016 року в після обідню пору він перебував у своїй кімнаті та спілкувався з другом по скайпу. До нього в кімнату зайшов його батько ОСОБА_7 , попросив розвішати випрану білизну та вийшов. Через деякий час він вийшов у коридор та побачив, як летить сковорідка. Потім він бачив, як його мати ОСОБА_5 дряпала шию батькові. При цьому він не бачив, щоб батько душив матір.

Пройшло дуже мало часу та приїхали працівники поліції, яких він впустив до квартири. Він чув як на запитання поліцейських, мати відповіла, що це вона їх викликала.

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_11 , який суду повідомив наступне. Одного дня під час здійснення патрулювання він отримав виклик про те, що в одній з квартир сімейна сварка чи конфлікт чоловіка з дружиною. Він зі своїм колегою ОСОБА_12 зайшли у квартиру. В той час в квартирі перебували ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , їхні донька 8-9 років та син 20-25 років. На місці вони з`ясували, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 виникла сварка, чоловік штовхнув жінку, остання його подряпала. ОСОБА_5 показувала синці, а ОСОБА_7 подряпини на шиї. При опитуванні син захищав батька, донька матір.

Однак ОСОБА_7 та ОСОБА_5 відмовилися писати заяви про скоєння правопорушення. Далі ОСОБА_5 написала заяву в якій просила виклик не розглядати.

В судовому засідання був допитаний свідок ОСОБА_13 , який суду повідомив наступне. Він інспектор роти № 4, того дня здійснював патрулювання. До них надійшов виклик до квартири де відбувається сімейна сварка. При цьому він не пам`ятає, хто саме їх викликав. Зі своїм напарником ОСОБА_14 вони прибули до квартири. Він уже не пам`ятає, хто відчинив їм двері. В квартирі на той час перебували ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та їхні діти неповнолітня донька та дорослий син. Вони з`ясували, що між чоловіком та жінкою відбулася штовханина.

ОСОБА_5 була заплакана, а в ОСОБА_7 були незначні подряпини на плечі чи шиї. В подальшому останні повідомили, що конфлікт вичерпано. У зв`язку з цим, ОСОБА_5 написала заяву, в якій просила не реєструвати виклик.

В судовому засіданні були досліджені документи, надані сторонами кримінального провадження, а саме:

- витяг з кримінального провадження від 05.07.2017 року;

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.06.2016 року, згідно якого ОСОБА_7 просить вжити заходи до його колишньої дружини ОСОБА_5 , яка 27.06.2016 року під час конфлікту нанесла йому тілесні ушкодження;

- виписка з МКЛ ШМД № 10007 від 27.06.2016 року, згідно якої в ОСОБА_7 виявлені садна на лівій половині грудної клітки та на шиї зліва;

- висновок експерта № 1006 від 29.06.2016 року, згідно якого в ОСОБА_7 були виявлені наступні тілесні ушкодження: садна на обличчі, на шиї, на тулубі, на лівому плечі. Вказані ушкодження належать до легких тілесних ушкоджень, виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), давністю утворення, можливо, в строк, 27.06.2016 року;

- протокол проведення слідчого експерименту від 06.08.2016 року з фото таблицею за участю потерпілого ОСОБА_7 . Згідно даного протоколу, слідчий експеримент відбувався у квартирі АДРЕСА_2 . Під час проведення експерименту ОСОБА_7 у кухні вищевказаної квартири повідомив, що ОСОБА_5 знаходилася біля газової плити. Далі ОСОБА_5 обома руками взяла його за тулуб, потім за шию та нанесла йому тілесні ушкодження у вигляді подряпин. При цьому ОСОБА_7 показав де та як саме відбувалися дані події;

- протокол проведення слідчого експерименту від 06.08.2016 року з фото таблицею за участю свідка ОСОБА_10 . Згідно даного протоколу, слідчий експеримент відбувався у квартирі АДРЕСА_2 . Під час проведення експерименту ОСОБА_10 повідомив, що того дня, коли він перебував у своїй кімнаті, то почув крики з кухні. Він підійшов до кухні та побачив, що ОСОБА_5 обома руками тримає ОСОБА_7 за шию та наносить йому тілесні ушкодження у вигляді подряпин. При цьому ОСОБА_10 показав де та як саме все відбувалося;

- висновок експерта № 1453 від 14.10.2016 року, згідно якого за механізмом утворення тілесні ушкодження в ОСОБА_7 могли виникнути за обставин, які відображені в протоколі його допиту та в протоколі проведення з ним слідчого експерименту, а саме: «… обома руками взяла за тулуб… після чого взяла за шию та нанесла тілесні ушкодження у вигляді подряпин…».

Оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй злочину доведена досудовим розслідуванням та знайшла повне підтвердження в судовому засіданні з огляду на таке.

Так, сама обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила факт того, що між нею та ОСОБА_7 відбувався конфлікт. При цьому ОСОБА_5 заперечувала те, що наносила ОСОБА_7 тілесні ушкодження. Такі показання обвинуваченої спростовуються показаннями потерпілого та свідка ОСОБА_10 , допитаних в судовому засіданні. Так, потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні стверджував, що обвинувачена ОСОБА_5 схопила його за шию та почала дряпати, внаслідок чого у нього виникли тілесні ушкодження. Такі ж показання в судовому засіданні надав свідок ОСОБА_10 , який повідомив, що бачив, як ОСОБА_5 дряпала шию ОСОБА_15 . Показання потерпілого та свідка є логічними, послідовними, вони повністю узгоджуються між собою.

Вказані показання потерпілого та свідка ОСОБА_10 були перевірені досудовим розслідування шляхом проведення слідчих експериментів з даними особами, які були досліджені в судовому засіданні. Так, згідно протоколів слідчих експериментів від 06.08.2016 року за участю потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_10 , обидва стверджували, що ОСОБА_5 взяла ОСОБА_16 руками за шию та нанесла тілесні ушкодження у вигляді подряпин.

Нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень за обставин описаних ним та свідком ОСОБА_10 підтверджується дослідженим в ході судового розгляду висновком експерта № 1453 від 14.10.2016 року, згідно якого за механізмом утворення тілесні ушкодження в ОСОБА_7 могли виникнути за обставин, які відображені в протоколі проведення з останнім слідчого експерименту.

Свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 в судовому засіданні повідомили, що про обставини конфлікту між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 знають зі слів, а свідками даних подій не були. При цьому дані свідки бачили обвинувачену і потерпілого безпосередньо після події злочину, та в судовому засіданні стверджували, що на шиї потерпілого ОСОБА_7 були подряпини.

Згідно висновків експертів № 1006 від 29.06.2016 року та № 1453 від 14.10.2016 року в ОСОБА_7 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден на обличчі, на шиї, на тулубі, на лівому плечі, тобто їх характер та локалізація повністю узгоджуються з механізмом їх заподіяння, описаними потерпілим та свідками в судовому засіданні.
Суд не бере до уваги показання свідка ОСОБА_9 в тій частині, що коли вона прийшла до квартири, то її брата ОСОБА_10 там не було, а останній прийшов лише після появи у квартирі поліцейських. Такі показання спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_7 , а також показаннями працівників поліції ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , які були допитані в судовому засіданні в якості свідків та повідомили, що коли вони прибули на виклик, то в квартирі знаходилися ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , їхня дочка та дорослий син. Тобто, з даних показань вбачається, що ОСОБА_10 перебував у квартирі в момент нанесення потерпілому тілесних ушкоджень. Суд вважає, що неповнолітня ОСОБА_9 надала суду неправдиві показання з метою приховання вини своєї матері.

Таким чином факт нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_7 доведений в судовому засіданні належними та допустимими доказами.

Суд вважає, що не визнаючи свою вину, ОСОБА_5 намагається ввести суд в оману, з метою уникнути відповідальності за скоєне правопорушення.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої та обставини, що обтяжують та пом`якшують її покарання.

Зокрема судом враховано, що ОСОБА_5 раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд вважає наявність у неї на утриманні неповнолітньої дитини.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

За таких обставин, суд вважає, що покаранням необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення нею нових злочинів буде покарання у вигляді штрафу.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 просила суд застосувати до неї амністію, мотивуючи тим, що вона має неповнолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Прокурор ОСОБА_3 та інші учасники процесу не заперечував проти застосування амністії до ОСОБА_5 .

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу вважає, що ОСОБА_5 підлягає звільненню від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки вона вчинила умисний злочин невеликої тяжкості, має неповнолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ), протягом останніх десяти років амністія до неї не застосовувалася.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України та ст. 65 КК України, п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд, -
УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі вісімсот п`ятдесят гривень в дохід держави.

На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: