Провадження № 1-м/761/3/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2018 року
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю:

особи, яка підлягає видачі ОСОБА_2

захисників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

секретаря ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 про скасування постанови заступника Генерального прокурора ОСОБА_8 від 18 жовтня 2017 року про видачу до Російської Федерації ОСОБА_2 для притягнення до кримінальної відповідальності, -
В С Т А Н О В И В :
У провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшла скарга захисника ОСОБА_3 в інтересах громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 про скасування постанови заступника Генерального прокурора ОСОБА_8 від 18 жовтня 2017 року про видачу до Російської Федерації ОСОБА_2 для притягнення до кримінальної відповідальності.
Із оскаржуваною постановою захисник, його довіритель, не погоджуються, оскільки вона була прийнята без належної перевірки обставин того, що ОСОБА_2 звернувся до уповноваженого органу ДМС із заявою як особа, яка потребує захисту та на даний час триває відповідна перевірка за поданою заявою. У той же час, згідно ст. 590 КПК України, ОСОБА_2 не може бути виданий (екстрадований) до завершення такої перевірки, у зв*язку із чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.
У судовому засіданні захисники та ОСОБА_2 скаргу підтримали з наведених у ній підстав і просили її задовольнити, при цьому захисник ОСОБА_3 наголосив на тому, що попередньо, у жовтні 2017 року, ОСОБА_2 вже звертався до ДМС із заявою про надання захисту, у той же час, у зв*язку із проведенням реорганізаціїних процедур, останню було втрачено, що було підставою для повторного звернення із аналогічною заявою у грудні 2017 року.
Прокурор відділу прокуратури Київської області ОСОБА_6 не заперечувала проти задоволення скарги, зазначивши про те, що оскаржувана постанова є законною, у той же час насьогодні дійсної існують обставини, які перешкоджають видачі ОСОБА_2 до РФ, оскільки за його заявою здійснюється перевірка УДМС у Київській області.
Вислухавши осіб, які з`явились для розгляду скарги, вивчивши скаргу з долученими до неї документами, слідчий суддя приходить до наступного.
Так, відповідно до ст. 590 КПК України після вивчення матеріалів екстрадиційної перевірки центральний орган України приймає рішення про видачу особи (екстрадицію) або відмову у видачі (екстрадиції) іноземній державі. Рішення виноситься керівником центрального органу України або уповноваженою ним особою. Про своє рішення центральний орган України повідомляє компетентний орган іноземної держави, а також особу, щодо якої воно прийнято. У разі прийняття рішення про видачу (екстрадицію) такій особі вручається його копія. Якщо впродовж десяти днів зазначене рішення не оскаржено до суду, організовується фактична видача цієї особи компетентним органам іноземної держави. Рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України. Інформація про подання особою зазначених заяв або оскарження відповідних рішень не надається іноземній державі, що надіслала запит.
За ч.1 ст.591 КПК України рішення про видачу особи (екстрадицію) може бути оскаржено особою, стосовно якої воно прийняте, її захисником чи законним представником до слідчого судді, в межах територіальної юрисдикції якого така особа тримається під вартою.
З досліджених слідчим суддею документів встановлено, що постанова заступника Генерального прокурора ОСОБА_8 від 18.10.2017 року про видачу (екстрадицію) ОСОБА_2 до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності, прийнята на підставі ст. 589 КПК України, оскільки на день прийняття оскаржуваної постанови не було встановлено обставин для відмови у видачі (екстрадиції) особи.
При цьому, згідно положень вказаної статті Кодексу у видачі особи іноземній державі відмовляється у разі, якщо: 1)особа, стосовно якої надійшов запит про видачу, відповідно до законів України на час прийняття рішення про видачу (екстрадицію) є громадянином України; 2) злочин, за який запитано видачу, не передбачає покарання у виді позбавлення волі за законом України; 3) закінчилися передбачені законом України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності або виконання вироку за злочин, за який запитано видачу; 4) компетентний орган іноземної держави не надав на вимогу центрального органу України додаткових матеріалів або даних, без яких неможливе прийняття рішення за запитом про видачу (екстрадицію); 5) видача особи (екстрадиція) суперечить зобов`язанням України за міжнародними договорами України; 6) наявні інші підстави, передбачені міжнародним договором України.
Особа, якій надано статус біженця, статус особи, яка потребує додаткового захисту, або їй надано тимчасовий захист в Україні, не може бути видана державі, біженцем з якої вона визнана, а також іноземній державі, де її здоров`ю, життю або свободі загрожує небезпека за ознаками раси, віросповідання (релігії), національності, громадянства (підданства), приналежності до певної соціальної групи або політичних переконань, крім випадків, передбачених міжнародним договором України.
Як зазначив у судовому засіданні захисник ОСОБА_9 , із наданням для огляду судом підтверджуючих документів, у жовтні 2017 року ОСОБА_2 звертався до УДМС в Київській області із заявою про визнання біженцем, яку не було розглянуто у встановленому порядку у зв*язку із триваючою реорганізаційною процедурою відповідного органу, що не було спростовано прокурором.

У той же час 06.12.2017 року ОСОБА_2 повторно звернувся до УДМСУ у Київській області із заявою про визнання біженцем, на підставі якої отримав відповідну довідку про звернення за захистом в Україні за № 007747, при цьому насьогодні триває процедура перевірки за заявою останнього.

Так, відповідно до ч.4 ст. 590 КПК України, рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України. Інформація про подання особою зазначених заяв або оскарження відповідних рішень не надається іноземній державі, що надіслала запит.

Виходячи із наведеного вище, з урахуванням думки прокурора та існуванням обставин, за яких ОСОБА_2 насьогодні не може бути виданий до РФ для притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки триває процедура перевірки компетентним органом ДМС України за його зверенням щодо надання ОСОБА_2 статусу біженця, слідчий суддя приходить до висновку про існування підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 372, 588, 589, 590, 591 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:

Постанову заступника Генерального прокурора ОСОБА_8 від 18 жовтня 2017 року про видачу до Російської Федерації ОСОБА_2 для притягнення до кримінальної відповідальності скасувати.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва прокурором, особою, щодо якої прийнято рішення, її захисником чи законним представником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили та її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1