справа № 208/622/18
№ провадження 1-кп/208/329/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2018 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

за участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000122 від 16.01.2018, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, українець, громадянин України, маючий середню освіту, одружений, офіційно не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 13.06.2000 Криничанським районним судом за ч.3 ст.82,44 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців з конфіскацією майна.

Звільнений 25.07.2001 з Жовтоводської ВК за ухвалою Жовтоводського міського суду 23.07.2001 ст.52 КК України. умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 2 місяці 1 день.

- 24.12.2001 Баглійським районним судом ч.1 ст.289, ч.3 ст.185, ч.2 ст.286, 70 КК України до позбавлення волі строком па 4 роки. На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбутий строк 6 місяців за вироком від 13.06.2000 року, до відбуття - 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Звільнений 23.09.2005 з ОСОБА_6 за ухвалою Солонянського районного суду від 19.09.2005, умовно-достроково, невідбутий строк 5 місяців 16 днів.

- 26.05.2008 Баглійським районним судом за ч. 2 ст. 185. ч.3 ст.15,76 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки.

- 28.08.2009 Баглійським районним судом за ч. 2 ст. 289 КК України КК України до позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано не відбутий сірок 6 місяців за вироком Баглійеького районного суду від 26.05.2008 до відбуття - 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Звільнений 04.04.2014 з Солонянської ВК (№ 21) за ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області 27.03.2014 ст.81 КК України умовно-достроково, невідбутий строк 8 місяців 24 дня

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, суд
ВСТАНОВИВ:
Повторно, 16.01.2018 приблизно о 14-35 год. (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 , перебуваючи на території ПАТ «ДМК», а саме на другому поверсі, в приймальні громадян начальника цеху ЦРМО, за адресою: вулиця Соборна 18 Б в м. Кам`янському, побачив в шухляді столу мобільний телефон «Acer Liquid Z 330», який на праві власності належить потерпілій ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_5 виник протиправний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме вищевказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в означений час у вказаному місці, діючи умисно, повторно, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи при цьому, що своїми діями здійснює таємне незаконне безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, ОСОБА_5 впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, скориставшись тим, що потерпіла тимчасово втратила контроль над своїм майном умисно, таємно, із корисливих мотивів заволодів мобільним телефоном «Acer Liquid Z 330», який на праві власності належить потерпілій ОСОБА_7 , вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 235-18 від 23.01.2018 складає 1710 грн. (одна тисяча сімсот десять гривень 00 копійок).

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_5 , залишив місце вчинення злочину, викраденим майном у подальшому розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 , майнову шкоду у розмірі 1710 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся, суду пояснив, що з фактичними обставинами справи він згоден, злочин скоїв за обставин викладених в обвинувальному акті, що 16.01.2018 року перебував на території ДМК хотів влаштуватися на роботу, зайшов у цех ЦРМО на співбесіду до начальника, в приймальні громадян у відкритій шухляді столу лежав мобільний телефон, нікого не було, ніхто не бачив, він взяв телефон. Вечором він зустрічав жінку йому зателефонували, сказала приїхала міліція Телефон він віддав працівникам поліції, одразу все розповів. Фактичні обставини справи не оспорює, просить справу розглядати в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно ч.3 ст.349 КПК України, без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істиною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У зв`язку з цим докази судом не досліджувалися і їх оцінка не проводилася.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину, а саме у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, встановлена та доведена повністю, а дії обвинуваченого ОСОБА_5 , слід правильно кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність обвинуваченого ОСОБА_5 , у відповідності до ст.66 КК України, суд враховує щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує відповідальність обвинуваченого ОСОБА_5 , в силу ст.67 КК України є рецидив злочинів.

При призначені покарання ОСОБА_5 суд також враховує, що обвинуваченим скоєно злочин, який відповідно до ч.3 ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, тяжкість скоєного злочину, згідно до вимог ст.12 КК України, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що достатнім та необхідним для виправлення та попередження нових злочинів з його сторони є покарання пов`язане з обмеження волі, при цьому суд враховуючи, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, задовільно характеризується, проживає з дружиною, тобто має міцні соціальні зв`язки, суд вважає можливим не призначати ОСОБА_5 покарання у виді максимальної санкції, передбаченої ч.2 ст.185 КК України.

Крім цього, при прийнятті рішення щодо обмеження волі суд також, приймав до уваги досудову доповідь, тобто формалізовану інформацію, що характеризує обвинуваченого ОСОБА_5 , від 01.03.2018 року, отриману від Заводського районного сектору Кам`янського міського відділу південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації, яка містить соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, відповідно до якої поведінка ОСОБА_5 відповідає загальноприйнятим нормам суспільства, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній, висновок органу пробації про можливе виправлення без позбавлення волі.

На думку суду, орган пробації при підготовці досудової доповіді, в якій приймав участь ОСОБА_5 , взявши до уваги соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, класифікацію злочинів, не вірно оцінив проблемні питання особистості обвинуваченого та його життєдіяльності через неможливість представника органу пробації бути присутнім особисто, з об`єктивних причин, в судовому засіданні і слухати пояснення обвинуваченого.

Суд вважає, що покарання у виді обмеження волі буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України

Питання щодо судових витрат вирішити в порядку, передбаченому ст.124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.349,368,370,371,373,374,376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.185 КК України у вигляді обмеження волі строком на два роки.

Дію запобіжного заходу особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбуття покарання відраховувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи від 23.01.2018 року за № 235-18 у сумі 286,00 грн. на користь держави.

Речовий доказ:

- мобільний телефон «ACER Liquid Z 330», ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , переданий на відповідне зберігання потерпілій ОСОБА_7 залишити у останньої.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1