Провадження №1-кп/748/5/18
Єдиний унікальний № 748/732/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2018 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

в складі : головуючого - судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000104 від 09.07.2015за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кохівка, Ананьївського району, Одеської області, громадянина України, неодруженого, з неповною середньою освітою, раніше несудимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 408 КК України,

з участю прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :
Відповідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

14.01.2015 Президентом України видано Указ «Про часткову мобілізацію» № 15/2015, затверджений Законом № 113-VIII від 15.01.2015, у зв`язку з чим почав діяти особливий період.

Відповідно до Законів України «Про військовий обов`язок і військову службу», наказу командира військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) від 14.03.2015 року № 53, молодшого сержанта ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини на всі види забезпечення та в подальшому наказом командира військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) від 04.05.2015 року № 96 призначено на посаду номером обслуги гранатометного взводу механізованого батальйону.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) від 08.04.2015 № 73, молодшому сержанту ОСОБА_3 в період з 10.04 по 07.05.2015 року надано відпустку за станом здоров`я.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни та забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, визначає види військової служби, що включає в себе військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

В свою чергу, військовослужбовець за призовом під час мобілізації на особливий період молодший сержант ОСОБА_3 , грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, після закінчення відпустки 08.05.2015 року, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), діючи з особистих мотивів, з прямим умислом, направленим на ухилення від військової служби, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та не з`явився вчасно на службу без поважних причин до розташування військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ).

У період з 08.05.2015 року ОСОБА_3 наміру повертатись до військової частини не мав, обов`язки військової служби не виконував, займався особистими справами за адресою проживання: АДРЕСА_1 .

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненні злочину визнав повністю, та зазначив, що був мобілізований та під час проходження служби захворів та знаходився на лікуванні в госпіталі. Потім йому дали відпустку і він повернувся додому. До військової частини після відпустки не повернувся, бо не мав коштів. У скоєному щиро кається.

Винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується його показаннями, які відповідають обставинам зазначеним в обвинуваченні і ніким не оспорюються.Інші докази згідно ч.3 ст.349 КПК України було визнано недоцільним досліджувати в судовому засіданні щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Заслухавши обвинуваченого, дослідивши характеризуючи матеріали на нього, суд вважає доведеною його винність у дезертирстві нез`явленні вчасно на службу з метою ухилитися від військової служби, вчиненому в умовах особливого періоду, військовослужбовцем за призовом під час мобілізації на особливий період, а його дії кваліфікуються за ч.3 ст.408 КК України.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, відомості про особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відсутні.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_3 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується негативно, проживає з співмешканкою, яка має чотирьох неповнолітніх дітей.

Враховуючи викладене, суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.408 КК України та доходить висновку про можливість його виправлення без відбуття покарання.

Процесуальні витрати та речові докази у провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстави для його обрання відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України,

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.408 КК України і за цей злочин призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1