Справа № 180/19/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2018 р.

Слідчий суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Марганець скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо не розгляду його клопотання про визнання потерпілими

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області зі скаргою в порядку ст.220 КПК України, в якій просить визнати дії слідчої Марганецького ВП ОСОБА_4 у незалученні в якості потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , опікуном яких він являється, та зобов`язати слідчу винести постанову про залучення їх потерпілими.

В судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що за його заявою внесені відомості до ЄРДР щодо невиконання рішень суду відносно нього та дітей сиріт ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Його визнано потерпілим, у визнані неповнолітніх дітей - відмовлено. Просить скасувати постанову слідчої про відмову у визнані потерпілими неповнолітніх дітей сиріт.

Слідча в судове засідання не з`явилася, що не є перешкодою, на підставі ст. 306 ч. 3 КПК України, для розгляду скарги. Надала матеріали кримінального провадження.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали судового провадження, приходить до наступного висновку.

Заявник фактично оскаржує постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , опікуном яких він являється.

Згідно вимог ст. 303 ч. 1 п. 5 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим, - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим.

Відповідно до рішень Виконкому Марганецької міської ради Дніпропетровської області від 10 вересня 2014 року № 325 та № 327, ОСОБА_3 призначений опікуном ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

25 грудня 2017 року ОСОБА_3 від себе особисто та як законний представник подав клопотання про визнання потерпілими його та неповнолітніх ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , в зв`язку з тим, що неправомірними діями їм завдано матеріальної та моральної шкоди.

Постановою слідчої СВ Марганецького ВП НВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 28 грудня 2017 року відмовлено у визнанні неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_5 потерпілими у кримінальному провадженні № 0000925.

Постанова обґрунтована тим, що матеріальна шкода завдана тільки ОСОБА_3 .

Із зазначеними висновками погодитись неможливо, оскільки в клопотанні ОСОБА_3 зазначає про завдання їм матеріальної та моральної шкоди, при цьому зазначає в чому вона полягає.

Відповідно до положень ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 4 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Дослідивши оскаржувану постанову слідчої від 28.12.2017 року, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим було порушено положення ст. 55 КПК України, оскільки в даному документі не зазначені причин за яких слідчий прийшов до висновку, про наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не було завдано моральної, фізичної шкоди у результаті вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчої від 28.12.2017 року не відповідає вимогам, встановленим ч. 5 ст. 110 КПК України, є невмотивованою, оскільки в ній відсутній зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття такого процесуального рішення, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, а відтак підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 , як законного представника неповнолітніх ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , - задовольнити.

Скасувати постанову від 28.12.2017 року слідчої Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 в частині відмови у визнанні потерпілими неповнолітніх ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Зобовязати слідчу Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 прийняти процесуальне рішення за наслідком розгляду клопотання ОСОБА_3 від 25.12.2017 року про визнання потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в якості потерпілих.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1