У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 листопада 2017 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність заступника керівника САП ГПУ ОСОБА_5 , -
В С Т А Н О В И В:
Скаржник звернувся до суду зі скаргою та просив визнати незаконною бездіяльність заступника керівника САП ГПУ ОСОБА_5 , яка виразилася у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений законом строк, а саме: задовольнити клопотанням про скасування постанови про розшук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки після того, як рішення Апеляційного суду м. Києва від 15.05.2017 набрало законної сили у заступника керівника САП ГПУ ОСОБА_5 , не було законних підстав для відмови у задоволенні клопотання через відсутність у ОСОБА_4 статусу підозрюваної особи, а, отже, були відсутні законні підстави для здійснення розшуку особи. Також просив зобов`язати заступника керівника САП ОСОБА_6 , вчинити дії, а саме: скасувати постанову про розшук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Посилався при цьому на те, що детективами Другого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України закінчено досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000001, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.01.2016 відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_4 .

Зазначив, що 04.01.2017 виділені матеріали, вищезазначеного досудового розслідування за підозрою ОСОБА_4 у кримінальне провадження № 0000016 від 04.01.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Вказав, що 09.10.2017 ним, до Спеціалізованої актикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України було подане клопотання про проведення процесуальних дій, а саме: скасування постанови про розшук ОСОБА_4 .

Пояснив, що 24.10.2017 йому надійшла відповідь про відмову у задоволенні клопотання від 12.10.2017, проте, заступником керівника САП ОСОБА_12 не зазначена інформація про постанову, якою було відмовлено у задоволені клопотання. Обґрунтовуючи відмову у задоволенні клопотання, прокурор, зокрема, зазначив,що постанову про оголошення ОСОБА_4 у розшук детективом Третього відділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_13 від 13.11.2016 прийнято відповідно до вимог ст. 281 КПК України, у зв`язку з чим підстав для скасування прокурор не вбачає.

На думку скаржника, дані твердження прокурора САП є безпідставними, а відмова у задоволені клопотання від 12.10.2017 є незаконною та необгрунтованою, з огляду на те, що на час звернення адвоката із клопотанням про здійснення заходів щодо скасування постанови про розшуку ОСОБА_4 , у заступника керівника САП ОСОБА_12 не було законних підстав для відмови у задоволенні клопотання через відсутність у нього статусу підозрюваної особи, а отже, відсутність законних підстав для здійснення розшуку особи.

Крім того, у своїй скарзі адвокат наголошував на необґрунтованості підозри ОСОБА_4 , та наведені органами досудового розслідування підстави для ствердження про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 кримінальних правопорушень є хибними, такими, що або не відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства України, або спростовуються іншими матеріалами кримінального провадження.

Пояснив, що Спеціалізована антикорупційна прокуратура Генеральної прокуратури України станом на дату звернення з даною скаргою до суду, не виконала вимоги процесуального закону та не повідомила ОСОБА_4 про підозру в порядку встановленому ч. 7 ст. 135 КПК України. На думку скаржника, відсутні законні підстави для ствердження про наявність у ОСОБА_4 статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, оскільки повідомлення про підозру та повідомлення про виклик йому у передбачений КПК спосіб органом досудового розслідування не вручено, зв`язку з чим відсутні підстави для оголошення його розшуку.

Виходячи з вищенаведеного, скаржник вказав, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 не вручено, і він не є підозрюваним у розумінні положень ст. 276 КПК, а тому постанова щодо оголошення його у розшук від 30.11.2016 є незаконною.

В судовому засіданні особа, яка подала скаргу, доводи скарги підтримав. Просив скаргу задовольнити.
Прокурор у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про розгляд скарги, проте його неявка не перешкоджає розгляду скарги у його відсутність.
Слідчий суддя, заслухавши думку скаржника, дослідивши письмові докази та матеріали, що додані до скарги, приходить до наступних висновків.
Судовим розглядом встановлено, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000016 від 04.01.2017 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України. Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні розпочато 04.01.2017 на виконання вимог ч. 3 ст. 280 КПК України у зв`язку з виділенням з матеріалів досудового розслідування № 0000001.

Встановлено, що 09.10.2017 адвокат ОСОБА_3 звернувся до Спеціалізованої актикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України з клопотанням про скасування постанови про оголошення в розшук ОСОБА_4 .

Як вбачається з відповіді заступника керівника САП ОСОБА_5 №06-17663-17 від 18.10.2017, останній роз`яснив,що постанову про оголошення ОСОБА_4 у розшук детективом Третього відділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_13 від 13.11.2016 прийнято відповідно до вимог ст. 281 КПК України, у зв`язку з чим підстав для її скасування, наразі, не вбачається.

Так, скаржник звертаючись з даною скаргою до слідчого судді, посилався на те, що у своїй відповіді про відмову у задоволенні клопотання від 12.10.2017, заступником керівника САП ОСОБА_12 не зазначена інформація про постанову, якою було відмовлено у задоволені клопотання, на що слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4, 5, 6 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. У разі якщо норми цього Кодексу суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Так, відповідно до приписів статті 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до п. 1 та 2 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, а також рішення слідчого про зупинення досудового розслідування.

З матеріалів справи вбачається, що заступником керівника САП ГПУ ОСОБА_5 , 18.10.2017 за № 06-17663-17 було надано відповідь скаржнику , проте, у порушення вимог ст. 220 КПК України постанови винесено не було.

Зважаючи на те, що клопотання, подане адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , розглянутим у визначеному ст. 220 КПК України порядку не було, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення вимог в частині визнання протиправною бездіяльностізаступника керівника САП ГПУ ОСОБА_5 , яка виразилася у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений законом строк, а саме з зобов`язанням заступника керівника САП ГПУ ОСОБА_5 розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 захисника ОСОБА_4 від 09.10.2017 у відповідності до вимог Кримінального процесуального законодавства.
Між тим, враховуючи те, що прокурор та слідчий є самостійними у своїй процесуальній діяльності, слідчий суддя не наділений повноваженнями вказувати органам досудового розслідування, які саме рішення за наслідком вирішення процесуальних питань вони повинні приймати, та вважає за необхідне в задоволенні вимоги про задоволення клопотанням про скасування постанови про розшук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки після того, як рішення Апеляційного суду м. Києва від 15.05.2017 набрало законної сили у заступника керівника САП ГПУ ОСОБА_5 , не було законних підстав для відмови у задоволенні клопотання через відсутність у ОСОБА_4 статусу підозрюваної особи, а, отже, були відсутні законні підстави для здійснення розшуку особи, та зобов`язання заступника керівника САП ОСОБА_6 , вчинити дії, а саме: скасувати постанову про розшук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити , як таких, що не грунтуються на вимогах закону .
За таких обставин, скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність заступника керівника САП ГПУ ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2, 8, 9, 220, 303-307, 333 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Скаргу задовольнити частково.
Визнати незаконною бездіяльність заступника керівника Спеціалізованої Антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , яка виразилася у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений законом строк.
Зобов`язати заступника керівника Спеціалізованої Антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 від 09.10.2017 року відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу
В іншій частині скарги відмовити.
Ухвала не оскаржується.
Слідчий суддя: