№317/404/18
№ 1-кс/317/114/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Запорізького районного ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 яке погоджено з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 14 лютого 2018 року, та надійшло до суду14 лютого 2018 року, на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 18.01.2018 за ч.2 ст.191 КК України,

За участі в судовому засіданні слідчого ОСОБА_2 .

Про накладення арешту на майно

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Запорізького районного ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 звернувся до суду із клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів, на підставі матеріалів досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 18.01.2018 за ч.2 ст.191 КК України .

В клопотанні на обґрунтування викладено наступне:

До Запорізької місцевої прокуратури № 2 надійшло звернення ОСОБА_4 , згідно якого директор ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_5 вчинює незаконні дії щодо розпорядження майном товариства.

За вказаним фактом 18.01.2018 Запорізькою місцевою прокуратурою № 2 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України. Здійснення досудового розслідування доручено Запорізькому РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області.

В ході досудового розслідування допитано ОСОБА_4 , який зазначив, що з 2004 року він є засновником ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) та власником ? частки в статутному капіталі підприємства. Власником іншої частки в статутному капіталі підприємства є громадянин ОСОБА_6 . Протоколом Загальних зборів засновників від 01.10.2004 року було прийнято рішення про призначення ОСОБА_5 директором підприємства. Пунктом 8.1.3 Статуту ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » передбачено, що директор товариства підзвітний Зборам учасників та організовує виконання їх рішень. Приблизно у 2016 році між ним та ОСОБА_6 виник спір з приводу майна товариства та порядку управління ним. У подальшому розвитку зазначений спір переріс в конфліктну ситуацію, що мала своїм наслідком усунення його від участі в управлінні підприємством (в тому числі шляхом позбавлення доступу до банківських рахунків підприємства) та блокування доступу до майна товариства за допомогою озброєної охорони. При цьому, вчиняючи вищенаведені протиправні дії, ОСОБА_5 , якого призначено директором підприємства, діє в інтересах ОСОБА_6 та за його вказівкою. Згідно із п.7.1. Статуту, вищим органом Товариства є Збори Учасників, які складаються із учасників або призначених ними представників. Пунктом 7.2. Статуту передбачено, що збори скликаються за необхідності, але не менш ніж один раз на рік. На даний час, він, як Учасник товариства, який володіє 50% статутного капіталу, вже понад рік позбавлений можливості приймати участь в управління Товариством. В той же час, відповідно до п. 13.2. Статуту товариства, чистий прибуток товариства утворений із надходжень від господарської діяльності та залишається у повному його розпорядженні після покриття витрат, сплати відсотків по кредитах банків, а також внесення до бюджету передбачених законодавством податків та платежів. Пунктом 13.6 Статуту передбачено, що розподіл дивідендів здійснюється на підставі рішення Учасників, пропорційно розподілу їх часток у Статутному капіталі Товариства. Сплата дивідендів здійснюється один раз на рік. Основним видом діяльності підприємства ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » є надання послуг у сфері відпочинку в літній період, у зв`язку із чим основний дохід від діяльності підприємство отримує саме в літній період. Незважаючи на це, директор підприємства ОСОБА_5 , який, будучи службовою особою, згідно із п.8.1. Статуту Товариства керує його поточною діяльністю (в т.ч. розпоряджається грошовими коштами товариства) та несе персональну відповідальність за виконання покладених на Товариство завдань, не лише не надає ОСОБА_4 , як учаснику Товариства, жодної інформації з приводу господарської діяльності підприємства та його фінансових результатів, а й позбавив можливості доступу до банківських рахунків підприємства (шляхом їх зміни) та розпоряджається коштами підприємства на власний розсуд. Збори учасників Товариства в порушення вимог п.7.2 Статуту не скликаються. За наявною інформацією, валовий дохід підприємства від здійснення статутної діяльності за 2016 рік складає понад 5 млн. грн., за 2017 рік понад 8.5 млн. грн. Разом з тим, розподіл прибутку підприємства між учасниками ані за 2016 рік, ані за 2017 рік не здійснювався. Крім того, наявні підстави стверджувати, що ОСОБА_5 вчинив дії, спрямовані на незаконне привласнення майна ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », оскільки в середині листопада 2017 року ОСОБА_5 , діючи всупереч вимогам законодавства та Статуту підприємства, уклав угоду із громадянином ОСОБА_7 (на суму 800 000 грн.), в забезпечення якої був укладений договір іпотеки № 168 від 16.11.2017. Предметом вказаного договору іпотеки виступало майно підприємства ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». При цьому, відповідно до Статуту підприємства, а саме п.7.7, вирішення питання про розпорядження майном підприємства належить до компетенції Зборів Учасників товариства. При цьому, Збори Учасників підприємства протягом останнього року не скликались, рішення про розпорядження майном підприємства шляхом надання його в якості забезпечення виконання умов договорів, не приймалось. Жодних повноважень на укладення будь-яких угод, предметом яких було б майно товариства, ОСОБА_5 не надавалось. Вказана угода укладена директором Товариства з метою створення фіктивної заборгованості підприємства та подальшого незаконного відчуження майна ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на праві приватної власності належить наступне нерухоме майно: База відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка із кадастровим номером :11:001:0071, розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; комплекс, база відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; дитячий оздоровчий центр « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи вищевикладене, у слідства виникла необхідність в забезпеченні наявності майна до закінчення досудового слідства, забезпечення неможливості його незаконного відчуження.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Вилучені предмети та документи, відповідно до ст. 98 ч. 1 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав.

Слідчий наполягав та тому, що іншим чином неможливо забезпечити зберігання майна та охоронюваність інтересів фізичних та юридичних осіб.

Слідчим суддею, вивчені матеріали самого клопотання та доданих до клопотання документів на підставі яких зроблено висновок, що клопотання обґрунтоване, належним чином оформлено та підлягає задоволенню. Докази , які надані слідчим є допустимими та достовірними. Надані суді належним чином завірені копії свідчать про спроби директора підприємства ОСОБА_5 будь-яким шляхом майно підприємства вивести з володіння одного з власників, про що свідчать матеріали звернення з позовом до суду про стягнення з ОСОБА_5 та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на користь фізичної особи боргу в суму 9488255 гривень та в забезпечення такого позову накладення арешту на майно підприємства. На підтвердження боргових зобов*язань надані неіснуючі договори займу грошових коштів, складання яких датовано 3 роками. При цьому власники майна до участі в справі не залучаються взагалі.

Таким чином, враховуючи, що директором ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » вживаються заходи, спрямовані на відчуження майна товариства, на цей час існують обґрунтовані підстави вважати, що вказане нерухоме майно може бути переоформлено на інших осіб з метою його привласнення, без згоди засновників товариства.

Згідно із абз. 2 ст. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У зв`язку з вищевикладеним, з метою забезпечення збереження речових доказів майна виникла необхідність у застосуванні заборони розпоряджатися вищевказаним нерухомими майном.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, необхідно розглядати без повідомлення власника майна, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно до ч. 7 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення прокурора, слідчого, вивчивши надані до клопотання додатки протокол огляду та вилучення майна (речових доказів), приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на те, що зазначене нерухоме майно є доказом скоєння правопорушення, а у разі відсутності заборони або обмеження на використання вказаного майна існує ризик їх втрати, перетворення, знищення , зникнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 159, 160,163-165 КПК України, суддя

УХВАЛИВ:
1. Клопотання слідчого Запорізького РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 по кримінальному провадженню № 000009, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2018 року, яке погоджено прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України про накладення арешту на нерухоме майно задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно:

- база відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка із кадастровим номером :11:001:0071, розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- комплекс, база відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- дитячий оздоровчий центр « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташований за адресою: АДРЕСА_2 ,

яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (юридична адреса: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), у вигляді застосування заборони його відчуження у будь-який спосіб.

Ухвала може бути оскаржена в 5-денний строк до апеляційного суду Запорізької області.

Слідчій суддя ОСОБА_1