Номер провадження:1-кп/521/293/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2018 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

представника потерпілих, адвоката ОСОБА_11

обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16

захисників адвокатів ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в порядку ст. 314 КПК України обвинувальний акт у відношенні: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190, ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187 КК України; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190, ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187 КК України; ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України; ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Під час підготовчого судового засідання адвокат ОСОБА_20 оголосив скаргу адвоката ОСОБА_22 в порядку ст. 303 КПК України про визнання дії слідчого Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_23 у кримінальному провадженні № 0008887 від 22.11.2016 року яка полягала у направленні листа від 14.07.2017 року за вихідним № 36-4017 Ректору Одеського національного політехнічного університету ОСОБА_24 з вимогою провести роз`яснювальну роботу з ОСОБА_25 та ОСОБА_26 незаконними.

Підставою для подання скарги на думку адвоката є той факт, що слідчий фактично порушив презумпцію невинуватості особи, оскільки не мав повноважень на звернення до державного учбового закладу з листом щодо проведення роз`яснювальною роботи з близькими родичами обвинуваченого ОСОБА_16 .

Всі захисники та обвинувачені підтримали скаргу та просили її задовольнити.

Прокурори, представник потерпілих та потерпілі заперечували проти задоволення скарги, оскільки вважали, що підстав для визнання незаконними дій слідчого не має.

Вивчивши обвинувальний акт та приложені до нього матеріали, вислухавши скаргу захисника та думку всіх учасників судового провадження, колегія суддів вважає, що скарга захисника адвоката ОСОБА_22 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. ч. 1, 5 ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому КПК України і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Під час розгляду скарги, судом встановлено, що слідчий СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області 14.07.2017 року скерував на адресу Ректора Одеського національного політехнічного університету лист за № 36-4017, відповідно до якого зазначив, що в провадженні слідчого відділу знаходяться матеріали досудового розслідування № 0008887 від 22.11.2016 року. У ході досудового розслідування було обґрунтовано повідомлено про підозру ОСОБА_16 у скоєнні злочину передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Серед близьких родичів останнього є його дружина ОСОБА_25 та теща ОСОБА_26 які викладають у Одеському національному політехнічному університеті. Оскільки робота ОСОБА_25 та ОСОБА_26 спрямована на навчання, виховання та розвиток студентів, виховання їх активної життєвої позиції, слідчий вважав за доцільне провести роз`яснювальну роботу з вказаними працівниками вищого учбового закладу.

Суд вважає, що звернення слідчого до керівника вищого учбового закладу з відповідною вимогою є фактично порушенням презумпції невинуватості особи.

Кожна процесуальна дія слідчого та прокурора повинна відповідати загальним засадам кримінального провадження та свідчити про належне виконання завдань кримінального провадження.

Діяльність слідчого в процесі розслідування взагалі та процесу доказування зокрема протікає в області складних людських відносин, нерідко вона супроводжується негативними емоціями і необхідністю їх стримування.

Слідчий, свідомо знаючи, що він не має в своєму розпорядженні ще всієї сукупністю доказів, які можуть бути зібрані на досудовому слідстві, в тому числі не вислухавши показань підозрюваного, не може у всіх випадках бути впевнений в тому, що його висновок про обставини справи і винності особи є достовірним.

Презумпція невинності є однією із складових вимоги справедливого судового розгляду, яка міститься в п. п. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини. Цю вимогу буде порушено, якщо висловлювання посадової особи або певні письмові висновки стосовно підозрюваного становлять собою думку про наявність його вини, незважаючи на те що її ще не доведено згідно із законом. Навіть за відсутності будь-якого офіційного висновку такої думки, достатньо для припущення, що посадова особа має певні підстави вважати підозрюваного винним.

Відповідно до п. 38 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Аленет де Рібемонт проти Франції (Allenet de Ribemont v. France), свобода слова, передбачена статтею 10 Конвенції, передбачає свободу отримувати та поширювати інформацію. Тому пункт 2 статті 6 Конвенції не може запобігти інформуванню громадськості з боку компетентних владних структур про хід розслідування злочину. Але, з іншого боку, він вимагає, щоб вони діяли таким чином з обачливістю для того, щоб дотриматися презумпції невинуватості.

Враховуючи викладені у листі доводи та міркування, суд вважає, що слідчий не діяв з відповідною обачливістю та допустив розумні підозри на свою адресу щодо порушення презумпції невинуватості. Окрім того, оскільки мета листа не є чіткою та виваженою, суд вважає, що слідчий допустив певні порушення вимог КПК України, які не узгоджуються з його повноваженнями передбаченими ст. 40 КПК України.

Суд вважає що визнання дій слідчого Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_27 у кримінальному провадженні № 0008887 від 22.11.2016 року, які полягали у направлені листа від 14.07.2017 року за вихідним № 36-4017 Ректору Одеського національного політехнічного університету ОСОБА_24 з вимогою провести роз`яснювальну роботу з ОСОБА_25 та ОСОБА_26 нез аконними, буде відповідною санкцією на процесуальне порушення та забезпечить в подальшому виваженість та стриманість у процесуальних діях під час розслідування кримінальних проваджень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 303, 314, 315 КПК України, СУД, -

У Х В А Л И В:
Скаргу адвоката ОСОБА_22 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_16 , яка оголошена адвокатом ОСОБА_20 задовольнити.

Визнати дії слідчого Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_27 у кримінальному провадженні № 0008887 від 22.11.2016 року, які полягали у направлені листа від 14.07.2017 року за вихідним № 36-4017 Ректору Одеського національного політехнічного університету ОСОБА_28 з вимогою провести роз`яснювальну роботу з ОСОБА_25 та ОСОБА_26 незаконними.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3