Справа №: 630/201/18 Провадження №1-кп/630/22/18
У Х В А Л А
іменем України
06 квітня 2018 року м. Люботин

Суддя Люботинського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , отримавши обвинувальний акт за кримінальним провадженням №0000095 відносно неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
До Люботинського міського суду Харківської області з Харківської місцевої прокуратури № 6 05 квітня 2018 року надійшов обвинувальний акт за кримінальним провадженням № 0000095 відносно ОСОБА_2 , за ч.1 ст. 185КК України.

Автоматизованою системою документообігу суду «КП Д3» обвинувальний акт за кримінальним провадженням № 0000095 з обвинувальним актом відносно ОСОБА_2 розподілено під № 630/201/18 для розгляду судді ОСОБА_1 .

Захисником неповнолітнього обвинуваченого за призначенням є ОСОБА_3 рідна донька головуючого судді по справі

Враховуючи вказаний факт суддею ОСОБА_1 заявлено про самовідвід з метою уникнення сумнівів в учасників судового розгляду в об`єктивному розгляді кримінального провадження.

Згідно з п.4 ч.1ст.75 КПК України суддя не може брати участі у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

При вказаних обставинах суддя підлягає відводу.

Виходячи з принципу диспозитивності, визначеного ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбаченим цим Кодексом.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності визначається за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Європейський суд з прав людини ЄСПЛ у рішенні в справі «Мироненко та Мартенко проти України» вказав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися для дотримання п.1 ст.6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Однак поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Згідно п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. Так при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що можуть впливати на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Норма про самовідвід гарантує неупередженість та об`єктивність здійснення правосуддя. Таким чином, з огляду на зазначене, необхідно задовольнити самовідвід судді ОСОБА_1 .

Інші обставини, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, відсутні.

Вважаю, що з метою уникнення сумнівів в учасників судового розгляду в об`єктивному розгляді кримінального провадження, необхідно задовольнити заяву про самовідвід відвід головуючого та передати провадження на розгляд іншому судді.

Враховуючи, що згідно ч.14 ст. 31 КПК України розгляд кримінального провадження щодо неповнолітньої особи має здійснюватися суддею, уповноваженим згідно із Законом України «Про судоустрій і статус суддів» на здійснення кримінального провадження стосовно неповнолітніх, а таким суддею в Люботинському міському суді Харківської області є лише суддя ОСОБА_1 , необхідно направити до Апеляційного суду Харківської області подання щодо зміни підсудності.

Керуючись ст. 75 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:
Заяву судді ОСОБА_1 про самовідвід задовольнити.

Направити подання до Апеляційного суду Харківської області для вирішення питання щодо зміни підсудності кримінального провадження №0000095 відносно неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1