Справа № 636/1436/17
Провадження №1-кп/636/274/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 грудня 2017 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
Під час судового засідання, 27.12.2017 року, прокурором заявлено клопотання щодо продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , який був обраний на досудовому слідстві, ще на 60 діб.
Захисник та обвинувачений проти продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою не заперечували.
Згідно вимог ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до змісту ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання в даному випадку обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зокрема спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду. При цьому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті зазначено в частині 2 ст.177 КПК України.
Стаття 178 КПК України зобов`язує суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, зміни, крім наявності ризиків, зазначених в ст.177 цього кодексу, оцінити в сукупності й всі обставини перелічені цією статтею.
Виходячи зі змісту ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу.
Суд, розглядаючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою враховуючи, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, його продовження, обмежує права і свободи ОСОБА_4 , має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, приходить до наступного.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, відповідальність за скоєння яких передбачено ч.1 ст.125, ч.2 ст.15 і ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк до 8 років.
На думку суду навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочинів в даному випадку не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого, а тому при вирішенні вказаного клопотання, крім наявності ризиків, встановлених при обранні запобіжного заходу, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України і які не відпали на теперішній час, суд на підставі наданих матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі: тяжкість можливого покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; те, що він ніде офіційно не працює, і це в свою чергу свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків в місці постійного проживання; його репутацію, майновий стан та той факт, що ОСОБА_4 раніше був засуджений 20.09.2016 року за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України і встановленням іспитового строку у 2 роки. В період цього іспитового строку скоїв новий тяжкий злочин. В період розгляду справи у суді за обвинуваченням у скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст.186 КК України, ОСОБА_4 продовжував скоювати злочини і до суду надійшло ще два кримінальних провадження і тільки взяття його під варту припинило його злочинну діяльність.
Фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_4 ряду умисних злочинів, в тому числі і тяжких, особою яка вже була засуджена до позбавлення волі за аналогічні злочини і в період іспитового строку за попереднім вироком скоїла нові злочини, вказують на його підвищену суспільну небезпеку. Враховуючи докази та обставини на які посилається прокурор, тяжкість можливого покарання, дані про особу підозрюваного, суд вважає, що ці обставини прямо вказують на існування ризиків передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.
Інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та його належну поведінку.
З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, суд вважає доцільним подовжити саме вищевказаний виключний запобіжний захід.
Керуючись ст.ст.176,177,178,183,184,331,371,372 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Продовжити ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , обраний на досудовому розслідуванні строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на шістдесят днів з 27.12.2017 року до 24 лютого 2018 року включно.
В порядку ч.4 ст.183 КПК України розмір застави не визначати.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Головуючий суддя: підпис.
Згідно оригіналу, що знаходиться в матеріалах справи.
Суддя: