Справа №590/1220/17
Провадження № 1-кп/590/9/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2018 Ямпільський районний суд
Сумської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
за участю: сторони обвинувачення, прокурора ОСОБА_3
сторони захисту, захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Ямпіль Сумської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000287 від 01.10.2016 року про обвинувачення:
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого:

1) 04.09.2013 року Середино-Будським районним судом Сумської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;

2) 22.11.2013 року Середино-Будським районним судом Сумської області за ч.2 ст.332, ст.69, ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

3) 23.01.2017 року Середино-Будським районним судом Сумської області за ч.3 ст.186, ч.1 ст. 69 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого передбаченого ч.2 ст. 345 КК України,
ВСТАНОВИВ:
01 жовтня 2016 року близько 01.00 год., ОСОБА_6 , перебуваючи в добовому наряді по охороні громадського порядку в м. Дружба, Ямпільського району, Сумської області разом зі старшим сержантом поліції Ямпільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 , виїхали за вказівкою чергового ЯмпільськогоВП за адресою: м. Дружба, вул. Паркова, буд.3, Ямпільського району Сумської області до гр. ОСОБА_8 з метою доставки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця с.Порохонь Середино-Будського району Сумської області, якого було затримано на місці скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, до службового приміщення Ямпільського ВП в м. Дружба, де він повинен перебувати до приїзду слідчо- оперативної групи.

ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , перебуваючи у форменому одязі, за проханням ОСОБА_5 вивели останнього, який перебував у кайданках, покурити до службового дворику, де ОСОБА_5 став палити цигарку, присівши на лавку. Коли задзвонив телефон у приміщенні Ямпільського ВП в м.Дружба, ОСОБА_7 пішов відповідати на телефонний дзвінок. Поряд з ОСОБА_5 залишився лише поліцейський ОСОБА_6 ..

ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_5 аби перевірити кайданки на руках у ОСОБА_5 , однак ОСОБА_5 , з метою умисного заподіяння тілесних ушкоджень працівникові поліції ОСОБА_6 , під час виконання останнім покладених на нього службових обов`язків, стиснув пальцями обох своїх рук обличчя поліцейському ОСОБА_6 , почав шкрябати йому обличчя та шию та кусати поліцейського ОСОБА_6 за ліве передпліччя.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 90 від 10.10.2016 року у ОСОБА_6 виявлено: садна- в середній третині лоба, в скроневій ділянці справа під обома очима, в ділянці щік та підборіддя на всьому протязі, на бічній поверхні шиї зліва, на внутрішній поверхні лівого передпліччя у середній третині, крововилив на склері лівого ока. Тілесні ушкодження у вигляді саден та крововиливу на склері лівого ока по ступеню тяжкості кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (згідно п.п.2.3.1б, 2.3.2б, 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово - медичної служби України» від 17.01.1995 р.)

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та надав суду чіткі та послідовні покази з цього приводу, пояснивши, що 01 жовтня 2016 року його було затримано на місціскоєння кримінального правопорушення, та доставлено до службового приміщення Ямпільського ВП в м. Дружба, де він повинен був перебувати до приїзду слідчо- оперативної групи.

Його затримали та доставляли два працівника поліції які перебували у форменому одязі.

На його прохання працівники поліції вивели його покурити до службового дворику, де він, пребуваючи в кайданках, почав палити цигарку, присівши на лавку. Коли задзвонив телефон у приміщенні Ямпільського ВП в м. Дружба, один з поліцейських пішов відповідати на телефонний дзвінок. Поряд з ним залишився лише один поліцейський.

Коли поліцейський підійшов до нього аби перевірити кайданки на руках, у нього виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень працівникові поліції. Він накинувся на поліцейського та стиснув пальцями обох своїх рук обличчя поліцейському, почав шкрябати йому обличчя та шию, кусати поліцейського за ліве передпліччя, заподіявши останньому тілесні ушкодження.

Заслухавши пояснення обвинуваченого, за згодою обвинуваченого, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, стосуються речових доказів та судових витрат.
За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 345 КК України, що виразились в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Захисник ОСОБА_4 не заперечував факту вчинення його підзахисним інкримінованого правопорушення.

Згідно ст.337 КПК України суд діє в межах висунутого обвинувачення.
Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, обвинувачений ОСОБА_5 у відповідності до положень ст.12 КК України вчинив злочин середньої тяжкості, у вчиненому розкаявся, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває (а.с.90), у лікаря-психіатра на обліку не перебуває (а.с.91), відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №818 від 06.11.2017 року ОСОБА_5 виявляє ознаки легкої розумової відсталості (легка дебільність), не виявляв ознак якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, на момент скоєння злочину міг усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с.66-68) раніше судимий (а.с.79,80,83-89), посередньо характеризується за місцем мешкання (а.с.94).
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст.67 КК України, є рецидив злочинів.
Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.
При розгляді даного кримінального провадження суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно ст.6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, враховуючи роз`яснення, надані в п.2-4, п 20-21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 не можливе без ізоляції його від суспільства, а покаранням, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі.

Оскільки ОСОБА_5 засуджений 23.01.2017 року Середино-Будським районним судом Сумської області за ч.3 ст.186 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, та винен ще і в іншому злочині вчиненому ним до постановлення попереднього вироку остаточне покарання обвинуваченому слід призначити на підставі ч.4. ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

Судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Матеріальна шкода не завдана.

Цивільний позов відсутній.

Керуючись п.п.1-4,п.п.20-21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», ч.3 ст.349, ст.ст.368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України та призначити йому покарання у виді 3(трьох) років 7(семи) місяців позбавлення волі.
У відповідності до ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Середино-Будського районного суду Сумської області від 23.01.2017 року більш суворим визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3(три) роки 7(сім) місяців.
Зарахувати в строк покарання, відбуте ОСОБА_5 покарання за вироком Середино-Будського районного суду Сумської області від 23.01.2017 року по 28.03.2018 року.

Почати рахувати строк відбування покарання для ОСОБА_5 з 01.10.2016 року.

На підставі ст. 5 КК України, ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII, від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 01.10.2016 року по 23.05.2017 року включно, із розрахунку: один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Ямпільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя : ОСОБА_1