Провадження № 1-в/127/938/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2017 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Вінниці в залі суду № 12 клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році», -
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».
Засуджений ОСОБА_4 , який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку просив суд задоволити його клопотання.
Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 , посилаючись на те, що останній не являється суб`єктом Закону України «Про амністію у 2016 році».
Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження та особової справи засудженого, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
За змістом ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» його виконання покладається на суди, зокрема питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.
Згідно вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 13.08.2015 року вбачається, що ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22.10.2015 року вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 13.08.2015 року залишено без змін.
Таким чином, враховуючи, що засуджений ОСОБА_5 на даний час відбуває покарання, у тому числі за злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, який за класифікацією злочинів за ст. 12 КК України відноситься до тяжких умисних злочинів, суд, враховуючи вищевикладене, вважає вимоги клопотання не обґрунтованим та приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».
Керуючись ст.ст. 12, 86 КК України, Законом України «Про амністію у 2016 році», ст.ст. 372,537, 539 КПК України, суд -
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя :