Справа № 366/1975/17
Провадження № 1-кп/366/110/17
08 грудня 2017 року смт. Іванків
Іванківський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
(секретар судового засідання ОСОБА_2 ),
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
У судовому засіданні захисник заявив клопотання про призначення комісійної судово-медичної експертизи на підставі первинної медичної документації потерпілої ОСОБА_6 . Своє клопотання мотивував тим, що згідно з висновком судово-медичної експертизи №31/3 від 26.07.2016, складеним судово-медичним експертом Іванківського міжрайонного відділення СМЕ ОСОБА_7 тілесні ушкодження ОСОБА_8 , які могли утворитися 11.06.2016р. від тупих предметів, відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознаками тривалого розладу здоров`я.
Судово-медичне визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень проводиться згідно з Кримінальним, Кримінально-процесуальним кодексами України та наказом МОЗ №6 від 17 січня 1995 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 липня 1995 р. за N 255/791.
У відповідності до п. 4.9.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затвердженого наказом МОЗ №6 від 17 січня 1995 року, (далі Правила) кваліфікаційною ознакою ступеня тяжкості тілесних ушкоджень судово-медичним експертом був обраний розлад здоров`я. Засвідчення особи потерпілої проводилась експертом по її медичним документам.
За даними медичної карти №2330/415, потерпіла ОСОБА_8 поступила у хірургічне відділення КЗ ІРР «Іванківська ЦРЛ» 11 липня 2016р. і перебувала там до 29 липня 2016р., тобто до моменту її виписки з лікувального закладу. Цей факт також узгоджується з даними довідки Комунального закладу Іванківської районної ради «Іванківська ЦРЛ» №56 від 22 лютого 2017 року, що потерпіла ОСОБА_8 знаходилась на лікуванні в хірургічному відділенні з 11.06.2016 року по 29.06.2016 року, всього 18 ліжкоднів.
Відповідно до п.2.3.3 Правил розлад здоров`я тривалістю понад шести днів, але не більше як три тижні (21 день) належить до короткочасних, що згідно з п.2.3.1 Правил є ознакою легкого тілесного ушкодження. В той же час відповідно до п.2.2.2 Правил до тривалого розладу здоров`я, як ознаки ушкодження середньої тяжкості вважається розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більш як 21 день).
Однак, дана обставина була залишена експертом ОСОБА_9 поза увагою, незважаючи на обраний нею економічний критерій встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень потерпілої ОСОБА_8 .
Крім того, згідно п.3.4. Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, затвердженої наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року N 6, дослідна частина повинна містити докладний опис процесу дослідження і всіх виявлених при цьому фактичних даних з вказівкою методів та методик, що застосовувались, в тому числі і тих, що реєстрували ушкодження. Однак, дослідна частина висновку експерта не містить методів та методик, що застосовувались експертом під час свого дослідження.
Таким чином, на думку захисника, підсумкова частина висновку експерта не узгоджується із його дослідною частиною та з його змісту взагалі не вбачається звідки експерт дійшов такого переконання.
Прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання захисника.
Обвинувачений підтримав позицію захисника.
Допитана у судовому засіданні експерт ОСОБА_7 зазначила, що висновок зробила, керуючись нормами наказу МОЗ №6 про визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень та власним досвідом. Освідування було проведено на основі медичної картки стаціонарного хворого, де було зазначено, що у потерпілої була «забійно-рвана рана». Критерієм для визначення ступеню тяжкості був об`єм тілесного ушкодження: рвана рана 9х3 це дуже обширна рана, ще й на гомілці. Така рана не може загоїтись до 21 дня. Потерпілу виписали на 18 день, але малоймовірно, що рана вже загоїлась, адже вона людина похилого віку. Найбільш ймовірно, що потерпіла була на амбулаторному лікуванні. Це її (експерта) припущення. Слідчий на її усний запит такої медичної документації не надав. Щодо медичної документації потерпілої вона має сумніви: вона не може стверджувати, що була відновлена анатомічна цілісність місця рани.
Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, врахувавши покази експерта, приходить до висновку, що клопотання захисника підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
Відповідно до ч.1 ст.242 КПК України експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.
Враховуючи те, що від точного визначення ступеня тяжкості тілесного ушкодження, яке отримала потерпіла внаслідок ДТП за участю обвинуваченого, залежить кваліфікація його дій, в т.ч. наявність складу інкримінованого йому злочину, а висновок експерта, який є у кримінальному провадженні викликає у сторони захисту сумніви у його достовірності, оскільки, як підтвердила експерт у судовому засіданні висновок зроблений нею частково на припущеннях в частині неможливості загоєння рани протягом 18-денного терміну, суд вважає за необхідне призначити експертизу.
Відповідно до п.12. Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» від 30.05.1997 року № 8 комісійна експертиза призначається у випадках, коли є потреба провести дослідження за участю декількох експертів - фахівців у одній галузі знань.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 332 КПК України після постановлення судом ухвали про доручення проведення експертизи судовий розгляд продовжується, крім випадків, якщо таке продовження неможливе до отримання висновку експерта. Враховуючи те, що без отримання висновку експертизи слухання кримінального провадження не доцільне, суд вважає за необхідне відкласти судовий розгляд до отримання висновку експертизи.
На підставі наведеного, керуючись ст. 242, 332, 372 КПК України, суд
Клопотання захисника задовольнити.
На вирішення експертам поставити наступні питання:
1)чи були на тілі потерпілої ОСОБА_8 тілесні ушкодження під час госпіталізації до хірургічного відділення Іванківської центральної районної лікарні та на день її виписки;
2)якщо так, то яка їх кількість, механізм утворення, локалізація, характер, особливості;
3)чи могли вказані тілесні ушкодження утворитися під час дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 11 червня 2016 року;
4)який ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих потерпілою ОСОБА_8 .
Для проведення експертизи надати експертам матеріали кримінального провадження, первинну медичну документацію та амбулаторну медичну картку потерпілої ОСОБА_8 .
Експертів, які будуть проводити експертизу, попередити про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України за відмову без поважної причини надати висновок та за надання завідомо неправдивого висновку.
Відкласти судовий розгляд даного кримінального провадження до отримання висновку експертів.
Суддя: