Справа № 278/1026/16-к
В И Р О К
Іменем України
25 вересня 2017 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю: секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
потерпілої ОСОБА_10 ,
її законного представника ОСОБА_11 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, із середньою освітою, непрацюючої, незаміжньої, судимої:
09.04.2004 Житомирським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 115, ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі;
15.05.2013 Житомирським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 125 КК України до 60 годин громадських робіт,
обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 153, ч. 2 ст. 156, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України,
в с т а н о в и в:
На початку липня 2013 року у денний час ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходилась в лісі неподалік свого місця проживання будинку АДРЕСА_1 , де в неї виник умисел на вчинення відносно своєї малолітньої доньки ОСОБА_10 , 2005 р.н., розпусних дій сексуального характеру.
Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_8 в цей час та місці, висловлюючи погрози застосування фізичного насильства відносно ОСОБА_10 , примусила її спостерігати за своїми статевими зносинами із ОСОБА_12 .
Упродовж з червня 2014 по лютий 2016 року ОСОБА_8 за вищевказаним місцем свого проживання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, систематично безпричинно наносила малолітній доньці ОСОБА_10 побої, удари та вчиняла відносно неї інші насильницькі дії, які завдавали фізичного болю і не спричиняли тілесних ушкоджень.
Так, в кінці червня 2014 року близько 22 год. ОСОБА_8 , використовуючи сина ОСОБА_13 , який, не будучи обізнаний в її злочинних намірах, на прохання останньої утримував малолітню ОСОБА_10 , умисно вкусила її за пальці на лівій стопі. 9.03.2015 у вечірній час ОСОБА_8 умисно нанесла ОСОБА_10 декілька ударів руками по обличчю, а також невстановленим дерев`яним предметом 2 удари по спині. 15.11.2015 у вечірній час ОСОБА_8 умисно нанесла ОСОБА_10 один удар кулаком по обличчю. В кінці листопада 2015 року близько 17 год. ОСОБА_8 умисно нігтями рук подряпала обличчя ОСОБА_10 15.01.2016 близько 02 год. ОСОБА_8 , застосовуючи невстановлений дерев`яний предмет, умисно нанесла ОСОБА_10 один удар по правій нозі, після чого стрибнула ногами на її спину. На початку лютого 2016 року у вечірній час ОСОБА_8 умисно вкусила малолітню ОСОБА_10 за пальці правої руки, після чого, тримаючи її за волосся, тягнула за нього, спричиняючи фізичний біль.
Крім цього, ОСОБА_8 у вечірній час в кінці червня 2014 року, протягом декількох днів у вечірній час в кінці липня 2014 року, у вечірній час в середині серпня 2014 року, близько 03 год. 29.01.2016 за вищевказаним місцем свого проживання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та достовірно знаючи, що дочка ОСОБА_10 , 2005 р.н., є малолітньою та не досягла статевої зрілості, через що не могла розуміти характер та значення вчинюваних з нею дій, перебуваючи в ліжку однієї з кімнат будинку, застосовуючи до малолітньої ОСОБА_10 фізичне насильство у вигляді утримування останньої за волосся та голову, не даючи їй можливості вирватись, всупереч волі останньої неодноразово задовольняла таким чином свою статеву пристрасть неприродним способом.
Крім цього, у вечірній час 20.02.2016 ОСОБА_8 знаходилась за вказаним місцем свого проживання, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, де між нею та ОСОБА_14 виникла суперечка, в ході якої у ОСОБА_8 виник раптовий умисел на спричинення тілесних ушкоджень малолітній ОСОБА_10 .
Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_8 своїми руками схопила малолітню ОСОБА_10 за волосся та потягла в сторону іншої кімнати будинку, спричинивши травматичну депіляцію волосся на голові. Продовжуючи свої дії, 21.02.2016 близько 05:00 год. ОСОБА_8 схопила за волосся малолітню ОСОБА_10 , умисно вкусила останню за великий палець правої руки. Цими діями ОСОБА_8 спричинила малолітній ОСОБА_10 легкі тілесні ушкодження без короткочасного розладу здоров`я у вигляді травматичної депіляції волосся на голові та садна на 1-му пальці правої кисті.
Обвинувачена ОСОБА_8 вину в інкримінованих діяннях категорично заперечила та показала, що до 2014 року її малолітня дочка ОСОБА_15 виховувалась окремо від неї в Новоград-Волинську в школі-інтернаті, після цього була переведена до школи с. Глибочиця Житомирського району, а з 2015 року навчалась у школі с. Левків. Під час перебування ОСОБА_15 у Новоград-Волинську обвинувачена забирала її до ОСОБА_16 на канікули, в тому числі й у 2013 році. У 2015-2016 році, коли ОСОБА_15 проживала у обвинуваченої, остання іноді її виховувала за допомогою різки та кропиви, брала її за волосся, проте при цьому її не тягнула, насильства (побиття кулаками, ногами, твердими предметами) до неї не застосовувала. Ніколи її не розбещувала, ніяких сексуальних дій відносно неї не вчиняла. Підтвердила факт статевих стосунків з ОСОБА_12 в лісі неподалік її будинку, проте заперечила присутність при цьому ОСОБА_15 . В лютому 2016 року в ОСОБА_15 був синяк на голові через падіння з велосипеда. Крім того, на тілі ОСОБА_15 залишились шрами від тілесних ушкоджень, спричинених їй ще в Новоград-Волинській школі-інтернаті. Вважає, що ОСОБА_15 обмовила її на прохання старшої дочки обвинуваченої ОСОБА_17 , з якою у обвинуваченої триває конфлікт через оформлення спадщини померлого батька. Обвинувачена підтвердила, що часто вживала алкогольні напої.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченою ОСОБА_8 , її винуватість у вчиненні зазначених діянь підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.
Малолітня потерпіла ОСОБА_10 (дочка обвинуваченої) показала, що коли перебувала у школі-інтернаті в Новоград-Волинську, мати забирала її до себе у ОСОБА_16 на літні канікули. Мати працювала на м`ясокомбінаті в с. Глибочиця, трохи випивала з братом потерпілої ОСОБА_18 . З 2015 року проживала з матір`ю в ОСОБА_16 . Під час проживання з матір`ю остання привчила потерпілу спати її разом у ліжку, хоча в будинку були вільні ліжка. Брат ОСОБА_18 спав на іншому ліжку. Матір часто вживала алкогольні напої, після чого застосовувала до потерпілої насильство: била палицями, кидалась в неї дровами, кусала за кінцівки, била руками в живіт тощо. Від укусів та побиття матері в потерпілої залишились численні шрами. В цей же період матір декілька разів (не менше 3-4), утримуючи силою потерпілу за волосся та погрожуючи побиттям, примушувала її задовольняти статеву пристрасть неприродним способом (орогенітального контакту). При цьому потерпіла не мала змоги вирватись від матері. Крім того, матір примушувала її дивитись, як вона займається сексом з чоловіками. Взимку 2016 року до них у ОСОБА_19 приїхала старша сестра потерпілої ОСОБА_20 , тоді між нею та матір`ю стався конфлікт та бійка, під час якої матір також побила потерпілу.
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи від 9.03.2016 № 86-2016 ОСОБА_10 в минулому будь-якими психічними захворюваннями не страждала та не страждала ними в період часу, до якого відносяться скоєні проти неї протиправні вчинки. В силу вікової неусвідомленості в питаннях міжстатевих взаємовідносин неспроможна розуміти протиправну поведінку дорослого по відношенню до неї, не усвідомлює себе в статусі потерпілої, неспроможна розуміти характер і значення скоєних щодо неї протиправних дій, не могла чинити опір. Виявляє психологічні наслідки скоєних проти неї протиправних дій у вигляді елементів сімейно-педагогічної занедбаності, вузького кругозору, обмеженості інтересів, недостатнього розвитку уяви та недостатності розумінні окремих висловлювань, через що потребує роз`яснень; ситуаційної замкнутості у собі, у внутрішніх переживаннях, схильна проявляти елементи невпевненості, емоційної напруги, розгубленості та хвилювання, порушення сну, про відносини з матір`ю нікому не розповідала, що відобразилося на поведінці дитини в досліджуваній ситуації. Спроможна сприймати та відтворювати фактичну сторону подій в рамках її вікового досвіду, давати покази у відношенні зрозумілих їй деталей подій, що відбулися. До її показань слід відноситись як до показів психічно здорової дитини (т. 1 а.с. 138-140).
Враховуючи відомості зазначеного висновку експертизи, при оцінці показань потерпілої в судовому засіданні суд виходить з того, що потерпіла давала їх в присутності своєї матері, через небажання притягнення останньої до суворого покарання та соромлячись її присутності, а також зі спливом часу не деталізувала точних дат вчинення матір`ю розпусних дій відносно потерпілої.
Проте під час слідчого експерименту, проведеного 18.03.2016 у відсутності її матері, потерпіла ОСОБА_10 детально розповіла та показала, як влітку 2013 року, коли вона перебувала у ОСОБА_16 у матері на канікулах, в лісі поблизу їх будинку матір, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, примусила потерпілу дивитись на те, як та вступає у статеві зносини із чоловіком на ім`я ОСОБА_21 та прізвисько ОСОБА_22 , при цьому був присутній чоловік на ім`я ОСОБА_18 на прізвисько ОСОБА_23 , який через сильне алкогольне сп`яніння спав. Також потерпіла показала та продемонструвала, як 29.01.2016 вночі її матір, будучи в стані алкогольного сп`яніння, застосовуючи до потерпілої фізичне насильство (била руками та палкою по різним частинам тіла) примушувала її до задоволення статевої пристрасті неприродним способом (орогенітального контакту). При цьому потерпіла пояснила, що такі дії матері відбувались неодноразово. Крім того, потерпіла розповіла, що 20.02.2016 увечері виник конфлікт між матір`ю та сестрою ОСОБА_20 . Потерпіла продемонструвала, як під час цього конфлікту обвинувачена, будучи в стані алкогольного сп`яніння, тягнула потерпілу за волосся, заламувала їй руки, стрибала їй на ноги, вкусила за великий палець лівої руки тощо (т. 1 а.с. 142-166).
Таким чином, малолітня потерпіла ОСОБА_10 як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду давала послідовні показання, що викривали протиправні діяння її матері відносно неї. При цьому враховуючи деталізацію потерпілою обставин і способу задоволення статевої пристрасті своєю матір`ю, вікові особливості потерпілої, відсутність в будинку її матері Інтернету, суд вважає, що такі подробиці не могли виникнути в уяві малолітньої, і вона не могла отримати таку інформацію з інших джерел інакше, як не ставши безпосереднім учасником цих подій. А тому у суду не виникає сумнівів у правдивості показань потерпілої.
Її показання підтвердила свідок ОСОБА_24 , яка показала, що є сестрою малолітньої ОСОБА_25 . ОСОБА_15 під час літніх канікул у 2013-2014 роках і з 2015 року проживала в матері в с. Левкові, спала із нею на одному ліжку. В лютому 2016 року між свідком та матір`ю в будинку останньої стався конфлікт через те, що матір побажала, щоб ОСОБА_15 спала з нею. Почалася бійка, всі (в тому числі їх брат ОСОБА_26 ) сховалися від матері на кухні. Під час цього конфлікту матір била ОСОБА_15 , тягнула її за волосся в кімнату. Потім свідок, забравши свого брата, поїхали в Житомир, а ОСОБА_15 залишилася з матір`ю. Повернувшись наступного ранку в с. Левків, свідок бачила у ОСОБА_15 синці на руках та вирване волосся на голові. У присутності вихователя-волонтера ОСОБА_27 розповіла, що мати примушувала її близько 4-5 разів до задоволення статевої пристрасті неприродним способом (орогенітального контакту). Крім цього ОСОБА_15 розповіла, що бачила, як мати у лісі вступила в статеві зносини зі своїм співмешканцем. Також ОСОБА_15 розповіла, що мати часто її била, гасила цигарки об її тіло.
Під час слідчого експерименту свідок деталізувала наведені показання, уточнивши, що ОСОБА_15 розповіла про примушування матір`ю до спостерігання за її статевими стосунками із чоловіком на ім`я ОСОБА_21 на прізвисько ОСОБА_22 (т. 1 а.с. 175-185).
Показання свідка також узгоджуються із даними протоколів прийняття заяв про кримінальне правопорушення від 25.02.2016 та 29.03.2016, в яких свідок просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 , яка вночі 29.01.2016 вчиняла розпусні дії щодо своєї доньки ОСОБА_10 , а також систематично спричиняла їй тілесні ушкодження і фізичний біль (т. 1 а.с. 137, 188).
Свідок ОСОБА_28 , показала що є місіонером допомагає виховувати дітей з проблемних сімей. У 2014 році вона домовилась із обвинуваченою про виховання її дочки ОСОБА_15 в свідка, при цьому свідок на вихідні дні завозила ОСОБА_15 до матері. У період 2014-2015 років ОСОБА_15 часто поверталась від матері із синцями, походження яких від свідка приховувала. Взимку 2016 року ОСОБА_15 зателефонувала свідку та просила її забрати. Згодом ОСОБА_15 у присутності сестри ОСОБА_29 розповіла, що їх мати часто била ОСОБА_15 , примушувала до задоволення статевої пристрасті неприродним способом (орогенітального контакту).
Свідок ОСОБА_30 показала, що працює вчителем у Глибочицькій загальноосвітній школі (ЗОШ), де з кінця вересня 2014 року по жовтень 2015 року навчалась ОСОБА_31 , яка була переведена з Новоград-Волинської школи-інтернату. У будні дні вдень ОСОБА_15 навчалась у школі, а на ніч її забирала її вихователь-опікун ОСОБА_27 . На вихідних ОСОБА_15 поверталась до матері у ОСОБА_19 . У школі спочатку ОСОБА_15 вела себе спокійно, придивлялася до всіх. У подальшому, коли вона вже адаптувалася, почала проявляти агресію, жорстокість, вчиняла бійки з іншими учнями, намагалася стати лідером, нецензурно лаялась. При цьому агресивна поведінка ОСОБА_15 проявлялась саме після вихідних, коли вона поверталась до школи від матері.
У березні 2015 року після вихідних днів ОСОБА_15 прийшла до школи з синяком на спині і раною під губою. ОСОБА_15 повідомила свідку, що її побила мати, а вихователю ОСОБА_32 сказала, що вдарилась м`ячем. ОСОБА_15 скаржилась на жорстоке поводження із нею своєї матері, проте бажала продовжувати жити у неї. ОСОБА_15 розповідала, що мати її кусала (про що свідчать шрами на руках), виривала волосся (про що свідчить відсутність частини волосся на голові). Крім цього, ОСОБА_15 розповідала свідку про те, що її мати приводила додому невідомих чоловіків, з якими в присутності ОСОБА_15 вступала у статеві зносини.

Свідок ОСОБА_33 показала, що працює вчителем у Левківській ЗОШ, де з 16.10.2015 року по лютий 2016 року навчалася ОСОБА_31 , яка була переведена з Глибочицької ЗОШ. 11.11.2015 ОСОБА_15 захворіла вітрянкою і школу не відвідувала. Через 10 днів вона з`явилась до школи, у неї під оком свідок помітила невеликий синець, походження якого ОСОБА_15 пояснила падінням з велосипеду. Після зимових канікул (з середини грудня 2015 по 11 січні 2016 року) ОСОБА_15 дуже схудла, була голодна, відмовлялася повертатись додому, причини цього спочатку не повідомляла. Тоді соціальний психолог школи, поговоривши з ОСОБА_15 , виявила та зафіксувала на її тілі синці, вирване волосся, покусаний палець. ОСОБА_15 повідомила, що ці ушкодження їй спричинила її мати. Сестра ОСОБА_34 повідомила свідку, що наразі ОСОБА_15 проживає разом з нею, причиною чого є розбещення ОСОБА_15 матір`ю.
Аналогічні по суті показання дала суду свідок ОСОБА_35 вихователь у групі продовженого дня Левківської ЗОШ.
Показання свідка ОСОБА_33 підтверджується протоколом огляду її щоденнику спостережень ОСОБА_10 , вилученому 28.03.2016 в Левківській ЗОШ. В зошиті є записи: від 12.11-17.11.2015 про те, що ОСОБА_10 після хвороби прийшла до школи із синцем, який майже зійшов, сказала, що впала з велосипеда (боїться сказати, що била мама). 15.01.2016 ОСОБА_15 відмовлялась повертатись додому, бо панічно боялась матері. 15.02.2016 ОСОБА_15 прийшла до школи з прокушеним великим пальцем, повідомила, що матір напилась і стрибнула до неї в ліжко, так що аж хруснуло у спині. 22.02.2016 зателефонувала сестра ОСОБА_34 і повідомила, що забрала ОСОБА_15 в Житомир, оскільки увечері напередодні матір напилась, побила ОСОБА_15 і ОСОБА_20 , яка захищала ОСОБА_15 від сексуальних домагань матері (т. 1 а.с. 196-203).
20.03.2016 під час огляду ноутбуку ОСОБА_36 (психолог Левківської ЗОШ) виявлені файли із зображеннями тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , зафіксованими ОСОБА_37 19.01.2016 близько 16 год. 30 хв. на свій мобільний телефон (т. 1 а.с. 189-195).
При судово-медичній експертизі у ОСОБА_10 виявлено травматичну депіляцію волосся на голові, що утворилася при висмикуванні волосся із застосування фізичної сили; осадження шкірі в ділянці правого ліктьового суглобу, синці на правій гомілці та в ділянці лівого колінного суглобу, які утворилися від дії тупих твердих предметів, при падінні на поверхні; садна на 1-му пальці правої кисті, які утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли б бути зуби сторонньої особи. Вказані тілесні ушкодження могли виникнути в термін та за обставин, вказаних обстеженою (тобто 20.02.2016 внаслідок побиття матір`ю), та відносяться до легкого тілесного ушкодженні без короткочасного розладу здоров`я (висновок експерта від 26.02.2016 № 538 т. 1 а.с. 141). Дані цього висновку експерта спростовують показання обвинуваченої про те, що у її дочки були лише тілесні ушкодження, які їй було спричинено до 2014 року.
Крім того, у ОСОБА_10 виявлено на волосистій частині голови, обох кистях та лівій стопі більше 31 рубця, які являються слідами загоєних забійний і укушених ран, що утворилися від дії тупих твердих предметів, в термін більше як 1 рік до часу обстеження. Вищевказані рани, на місці яких виникли рубці, відносяться до легких тілесних ушкоджень. Висмикування волосся на голові в будь-якому випадку не призводить до утворення забійних ран (висновок судово-медичної експертизи від 18.03.2016 № 757, т. 1 а.с. 186-187).
Згідно із довідкою від 23.03.2016 № 68 Новоград-Волинської ЗОШ-інтернату ОСОБА_10 на період канікул перебувала вдома (з 25.05.2013 по 31.08.2013, з 29.10.2013 по 03.11.2013, з 26.12.2013 по 12.01.2014, з 27.05.2014 по 31.08.2014). У період осінніх, зимових, весняних канікул 2012/2013 н.р. та весняних канікул 2013/2014 перебувала в школі-інтернаті (т. 1 а.с. 209). Відповідно до довідок від 17.11.2015 та від 30.11.2015 ОСОБА_31 була звільнена від уроків за хворобою та перебувала вдома у період з 9 по 17 та з 20 по 30 листопада 2015 року (т. 2 а.с. 5).
Таким чином, показання потерпілої та усіх вищеназваних свідків щодо часу та механізму спричинення тілесних ушкоджень потерпілій об`єктивно підтверджуються як висновками судово-медичних експертиз, так і відповідними документами щодо перебування потерпілої у матері в с. Левків.
Свідок ОСОБА_13 (син обвинуваченої), показав, що він проживає разом з матір`ю ОСОБА_8 . Його сестра ОСОБА_15 навчалася в школі-інтернаті в м. Новоград-Волинському, а згодом повернулася в с. Левків. Під час проживання вдома матір іноді карала ОСОБА_15 (била по сідницях) за те, що вона курила в школі. 20.02.2016 до них приїхала сестра ОСОБА_20 . ОСОБА_15 хотіла лягти спати з ОСОБА_20 , однак мати хотіла, щоб ОСОБА_15 лягла спати із нею. Через це між матір`ю та сестрою ОСОБА_20 сталась бійка. Чи била мати ОСОБА_15 , не пам`ятає. Ховаючись від матері, він разом з сестрами закрилися на кухні. ОСОБА_20 викликала таксі і забрала його разом з собою в м. Житомир, ОСОБА_15 залишилась разом з матір`ю. Свідок пам`ятає, як одного разу увечері чув стогін матері, а в цей час ОСОБА_15 знаходилась в її ліжку. Мати повідомила, що стогнала, бо в неї боліла спина.
Суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_13 , оскільки він є матеріально та морально залежним від своєї матері обвинуваченої ОСОБА_8 , а тому не бажає її притягнення до кримінальної відповідальності. Про непослідовність показань свідка свідчить те, що під час слідчого експерименту 18.03.2016 свідок пояснював, що на момент слідчої дії ОСОБА_15 проживає у м. Житомирі, куди її забрала ОСОБА_20 через постійне знущання та побиття з боку матері. Крім того, під час цієї слідчої дії свідок уточнював, що в той день матір хапала ОСОБА_15 за волосся, хоча обставин цього пригадати не зміг (т. 1 а.с. 167-174).
Свідок ОСОБА_12 показав, що в липні 2013 року близько 12 години він разом з обвинуваченою, її дітьми ОСОБА_18 та ОСОБА_15 , а також ОСОБА_38 перебували в лісопосадці біля будинку обвинуваченої, де усі названі особи, окрім ОСОБА_15 , вживали спиртні напої. Під час цього відпочинку обвинувачена танцювала, будучи оголеною по пояс. Через деякий час свідок з обвинуваченою відійшли з галявини на відстань, щоб їх не було видно, де вступили у статеві зносини. При цьому ОСОБА_15 присутньою не була.
Суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_12 в частині того, що дочка обвинуваченої не спостерігала за їх статевими зносинами, вважаючи їх такими, що даються свідком з метою уникнення кримінальної відповідальності за розбещення малолітньої. Про непослідовність показань свідка свідчить і те, що під час слідчого експерименту 15.04.2016 свідок ОСОБА_12 пояснював, що через перебування в стані алкогольного сп`яніння не пам`ятає, чи вступав у статеві зносини із обвинуваченою, проте точно пам`ятав, що ОСОБА_15 була присутньою при тому, як її мати роздягалась до пояса (т. 1 а.с. 235-241).
Свідок ОСОБА_39 , показав, що він декілька разів випивав разом з ОСОБА_8 в її будинку. В липні 2013 року він разом обвинуваченою, її дітьми ОСОБА_15 та ОСОБА_18 , а також ОСОБА_40 пішли до лісопосадки, що неподалік будинку обвинуваченої. Присутні, окрім ОСОБА_15 , вживали горілку. Свідок вжив три чарки горілки та заснув. Його розбудив ОСОБА_41 , і вони всі разом пішли з посадки. Під час слідчого експерименту свідок деталізував наведені показання (т. 1 а.с. 242-248).
ОСОБА_8 психічними захворюваннями не страждала і могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними як в період часу, до якого відносяться інкриміновані їй діяння, так і в теперішній час. В період часу, до якого відносяться інкриміновані їй діяння, а також в теперішній час виявляла і виявляє клінічні ознаки розладу особистості та поведінки, зумовленого вживанням алкогольних напоїв. В структурі особистості виявляє емоційно-вольову нестійкість по змішаному типу у вигляді таких рис характеру як егоцентризм, вивертливість, ослабленість вольової регуляції поведінки через вживання алкогольних напоїв, виявляє захисні реакції у вигляді применшення власної алкоголізації, викривлення морально-етичних принципів та норм поведінки за алкогольним типом (висновок судово-психіатричної експертизи від 5.04.2016 № 132-2016, т. 1 а.с. 226-228).
Враховуючи дані цього висновку експерта, зокрема, щодо таких рис характеру обвинуваченої як вивертливість, непослідовність показань обвинуваченої в судовому засіданні, зокрема, щодо давності та походження виявлених на тілі її малолітньої дочки тілесних ушкоджень, суд їх критично оцінює як дані з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Оцінивши зазначені докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_8 у вчиненні зазначених діянь доведена, і кваліфікує їх за ч. 3 ст. 153 КК України як задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства, із використанням безпорадного стану потерпілої особи, вчинене повторно щодо малолітньої, за ч. 2 ст. 156 КК України як вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи матір`ю, за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, за ч. 1 ст. 126 КК України як умисне вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.
При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК України суд враховує, що злочини, передбачені ч. 1 ст. 125 та ч. 1 ст. 126 КК України, є умисними злочинами проти здоров`я особи невеликої тяжкості, злочин, передбачений ч. 2 ст. 156 КК України, є умисним тяжким, а злочин, передбачений ч. 3 ст. 153 КК України, умисним особливо тяжким злочинами проти статевої свободи та статевої недоторканості особи.
ОСОБА_8 судима за вчинення особливо тяжкого злочину проти життя особи і злочину невеликої тяжкості проти здоров`я особи, непрацююча, незаміжня, за місцем проживання характеризується негативно, виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, примусового лікування не потребує (т. 2 а.с. 6-20, т. 1 а.с. 225).
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій, судом не встановлено.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченій за усіма вчиненими злочинами, суд визнає рецидив злочинів та вчинення їх особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, за ч. 1 ст. 125 КК України та ч. 1 ст. 126 КК України вчинення злочину щодо малолітньої, а за ч. 1 ст. 126 КК України й вчинення злочину особою повторно.
Враховуючи наведене, безальтернативний характер санкції ч. 3 ст. 153 та ч. 2 ст. 156 КК України, суд призначає обвинуваченій покарання за зазначеними статтями у виді позбавлення волі. Беручи до уваги відсутність пом`якшуючих та наявність відповідно трьох та чотирьох обтяжуючих покарання обставин, матеріальний стан обвинуваченої, а також відсутність офіційного працевлаштування, суд призначає обвинуваченій за ч. 1 ст. 125 та ч. 1 ст. 126 КК України покарання у виді громадських робіт на максимальний строк, передбачений у санкціях названих статей. Остаточне покарання за сукупністю злочинів суд визначає на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого більш суворим.

Цивільний позов не пред`явлений, процесуальні витрати відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до положень ст. 100 КПК України.
Беручи до уваги призначене покарання, відсутність у обвинуваченої міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, а також порушення нею встановленого судом обов`язку уникати спілкування із потерпілою, суд вважає, що існує ризик переховування обвинуваченої від відбування покарання, запобігти якому менш суворі запобіжні заходи, окрім тримання під вартою, не здатні, що є підставою для обрання вказаного запобіжного заходу.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_8 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 153, ч. 2 ст. 156, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України, і призначити їй покарання:
за ч. 1 ст. 125 КК України у виді двохсот годин громадських робіт;
за ч. 1 ст. 126 КК України у виді двохсот годин громадських робіт;
за ч. 2 ст. 156 КК України у виді шести років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю;
за ч. 3 ст. 153 КК України у виді десяти років шести місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді десяти років шести місяців позбавлення волі.
Початком строку відбування покарання вважати день набрання вироком законної сили.
До набрання вироком законної сили обрати стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши її під варту в залі суду.
Зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк її попереднього ув`язнення з дня взяття її під варту 30.03.2016 і до 17.02.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 25.09.2017 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Після набрання вироком законної сили речові докази:
- ДВД-диск з фотознімками тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , зошит (щоденник спостережень), дві медичні довідки, залишити в матеріалах кримінального провадження;
- зразки крові та гінекологічні мазки, передані в камеру зберігання речових доказів Житомирського районного відділення поліції Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області, знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченою в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченій, захиснику та прокурору. Інші учасники судового розгляду мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3