Справа № 513/277/17
Провадження № 1-кп/513/52/17
Саратський районний суд Одеської області

У Х В А Л А

07 грудня 2017 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Сарата клопотання захисника - адвоката ОСОБА_4 про призначення комплексної стаціонарної судово-медичної та судової психолого - психіатричної експертизи у кримінальному провадженні стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тракторне Михайлівського району Запорізької області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта повна середня, одруженого, начальника розвідки штабу військової частини НОМЕР_1 , капітана, раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 121, ч.4 ст. 426-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

23 листопада 2017 захисник - адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про призначення комплексної стаціонарної судово-медичної та судової психолого-психіатричної експертизи, проведення якої просив доручити експертам Українського науково-дослідного інституту соціальної і судової психіатрії та наркології Міністерства охорони здоров`я України, і з залученням експертів Центру судових експертиз МО України та фахівців Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» .

Для вирішення експертам поставити такі запитання:

1) Чи наявні у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будь які соматичні захворювання, або їх форми, які можуть впливати, або вплинули на його психіку? Якщо так, то які саме?

2) Чи наявні у ОСОБА_6 будь які ознаки захворювання, які можна охарактеризувати за критеріями (Б8М-ІУ) ПТСР?

3) Якщо соматичні захворювання, або захворювання за критерієм ПТСР наявні, то який їх можливий вплив на психологічний та психічний стан ОСОБА_6 ?

4) Чи наявна розумова відсталість або інші психічні особливості, викликані перенесеними соматичними захворюваннями або ПТСР? Якщо наявні, то які саме?

5) Чи виявляв ОСОБА_6 у момент скоєння дій, що є предметом кримінального провадження присутність будь яких хворобливих розладів психіки, викликаних наслідками ЧМТ, ПТСР, або соматичних захворювань, які б обмежували сприйняття ним своїх дій, або здатності керувати ними?

6) Чи мав місце у ОСОБА_6 якісний або кількісний розлад свідомості на момент вчинення ним кримінального правопорушення, викликаний наслідками ЧМТ, ПТСР, або соматичними захворюваннями?

7) Чи має ОСОБА_6 психічні розлади непсихотичного рівня, суттєвою ознакою якого є обмеження сприйняття протиправності своїх дій, або здатності керувати ними при якісному збереженні критичної функції свідомості?

8) Чи був придатний ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 за станом свого здоров`я та наявних в нього захворювань до військової служби на час призову його за мобілізацією у лютому 2015 року?

9) Чи придатний ОСОБА_6 за станом свого здоров`я та наявних в нього захворювань до військової служби на момент скоєння протиправних дій, а також станом на теперішній час?

Клопотання обґрунтувано тим, під час досудового розслідування стороною обвинувачення проведення експертного судового психолого-психіатричного дослідження було доручено Комунальній установі «Одеський центр психічного здоров`я», яка на думку захисту, не є належною експертною установою відповідно до вимог ст.7 Закону України «Про судову експертизу».

Захисник вважає, що у висновку експертів № 20 головою комісії ОСОБА_7 , а також психологом ОСОБА_8 не зазначено свідоцтво про присвоєння їм кваліфікації судового експерта, що суперечить ст.102 КПК України. Висновок експертів не містить обґрунтованих відповідей на поставлені запитання та містить ствердження про наявність в діях обвинуваченого такого елементу кримінального правопорушення як прямий умисел, що суперечить пункту 6 ст. 101 КПК України.

В розпорядження експертів не надавались та не були враховані медичні документи ОСОБА_6 , згідно яких він на протязі більш ніж 10 років, тобто до призову на військову службу за мобілізацією, лікувався у Запорізькому обласному госпіталі ветеранів війни, а також витяг з медичної картки стаціонарного хворого № 5660/192 про наявність у ОСОБА_6 захворювання головного мозку: кісти базально-полюсного відділу правої скроневої ділянки змішаного ґенезу.

Крім цього, ОСОБА_6 відповідно до обвинувального акту обвинувачується у скоєні у тому числі лочину, передбаченого ч. 4 ст. 426-1 КК України, тобто військового злочину.

Придатність особи за станом здоров`я до проходження військової служби на момент вчинення кримінального правопорушення відповідно до ст.91 КПК України підлягає доказуванню у кримінальному провадженні щодо військового кримінального правопорушення.

Будь яких доказів того, що ОСОБА_6 на момент вчинення ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 426-1 КК України, був спеціальним суб`єктом військового кримінального правопорушення, зокрема, був придатний за станом здоров`я для здійснення професійній діяльності, пов`язаної із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності, прокурором не надано.

Захисник вважає, що висновок експертів № 20 не враховує всіх об`єктивних обставин справи, а тому з метою повного та всебічного дослідження обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, необхідні спеціальні знання у області судової медицини, судової психіатрії та психології, з урахуванням особливостей психіки учасників бойових дій.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисника, посилаючись на те, що ст.15 Закону України «Про судову експертизу» передбачає можливість проведення судових експертиз, обстежень і досліджень у кримінальному провадженні не лише державними спеціалізованими установами, але й судово-медичними та судово-психіатричними установами, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів, які безпосередньо і цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з державного чи місцевого бюджету.

Можливість проведення судово-психіатричних експертиз зазначеними установами передбачена також Порядком проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи в психіатричних закладах осіб, які утримуються під вартою № 397 від 08.10.2001, затвердженим Наказом Міністерства охорони здоров`я України та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 1 березня 2002 р. № 218/6506.

Також не вбачає підстав для призначення судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , оскільки ОСОБА_6 неодноразово проходив військово-лікарську комісію і визнавався придатним до військової служби.

Потерпіла ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання захисника, погодилась із запереченнями прокурора.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_9 в судове засідання не прибула, надала заяву про відкладення розгляду справи.

Представник цивільного відповідача ОСОБА_10 в судове засідання не прибув, надав заяву про проведення судового засідання без його участі.

Обвинувачений ОСОБА_6 клопотання захисника підтримав.

Розглянувши клопотання захисника ОСОБА_11 , заслухавши заперечення прокурора ОСОБА_3 та потерпілої ОСОБА_5 , думку обвинуваченого ОСОБА_6 , вивчивши надані матеріали, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання з таких підстав.

Частина 1, 2 ст.102 КПК України встановлює, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях.

Частини 1, 2 ст.242 КПК України встановлюють, що експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання, зокрема, щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумніви щодо його осудності, обмеженої осудності.

Обґрунтовуючи своє клопотання, захисник посилається на те, що експертні дослідження всупереч ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» були проведені у Комунальній установі «Одеський центр психічного здоров`я», яка не є державною спеціалізованою установою, а тому не має повноважень на проведення судово-психіатричних експертиз.

Згідно ч.2 ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» до державних спеціалізованих установ належать: науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України; науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України; експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України.

Системний аналіз статті 7 та статті 15 Закону України «Про судову експертизу» дає суду підстави до висновку, що проведення судових експертиз, обстежень і досліджень у кримінальному провадженні може бути доручено не лише державними спеціалізованими установами, але й судово-медичним та судово-психіатричним установам, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів, які безпосередньо і цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з державного чи місцевого бюджету.

Пункт 2 Порядку проведення судово-психіатричних експертиз № 397 від 08.10.2001 року, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 березня 2002 р. за N 219/6507 визначає, що експертиза проводиться в Українському науково-дослідному інституті соціальної і судової психіатрії та наркології МОЗ України, центрах судово-психіатричних експертиз, відділеннях (амбулаторних, стаціонарних експертиз), які є структурними підрозділами психоневрологічних (психіатричних) лікарень, психоневрологічних диспансерів. Зазначені заклади охорони здоров`я виконують функції судово-експертних установ або підрозділів.

Тому суд вважає безпідставними посилання захисника на те, що статус Комунальної установи "Одеський центр психічного здоров`я" не відповідає положенням ст. 7 Закону України «Про судову експертизу».

Згідно реєстру атестованих судових експертів Міністерства юстиції України, який є у відкритому доступі на сайті Міністерства юстиції України, експерти ОСОБА_8 та ОСОБА_12 є фахівцями державної спеціалізованої установи Міністерства юстиції України. Тому суд не погоджується з доводами сторони захисту, що вказані особи не мали повноважень входити до складу експертної комісії.

Суд також вважає безпідставними посилання сторони захисту на те, що необхідно встановити придатність ОСОБА_6 до військової служби. Стороною захисту не оспорюється, що станом на 30 грудня 2016 року ОСОБА_6 був військовослужбовцем, проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , його придатність до військової служби була визначена військово-лікарськими комісіями.

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого ангіоневрологічного відділення № 5660/192 клініки нейрохірургії і неврології Військово-медичного клінічного центру Південного регіону України, у ОСОБА_6 - "КТ - картина з найбільшою вірогідністю характерна для кисти базально-полюсного відділу правої скроневої долі". По закінченню лікування виписався з позитивною динамікою.

Тобто даний висновок є вірогідним. Окрім того, зазначений висновок наданий 20.04.2017 року, а не під час мобілізації ОСОБА_6 на військову службу.

З вищевказаних підстав суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання захисника.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 242, 332, ч.2 ст.369, 370, ч.3 ст.371, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

в задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_4 про призначення комплексної стаціонарної судово-медичної та судової психолого-психіатричної експертизи - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1