Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/24/2018
У Х В А Л А
26.01.2018р. слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання
В С Т А Н О В И В:
22.12.2017р. ОСОБА_4 звернувся з клопотаннями про надання належним чином завірених копій всіх процесуальних документів, які містяться у вказаному кримінальному провадженні. В обґрунтування клопотання послався на ст. 42 ч.3 п.15 та ст. 220 КПК України та Інструкцію з діловодства в органах прокуратури України, затвердженої наказом ГПУ №103 від 24.02.2016р.
Постановою від 22.12.2017р. слідчим прокуратури Миколаївської області ОСОБА_7 в задоволенні клопотання було відмовлено в задоволенні клопотання. В обґрунтування слідчий послався на те що, діючим КПК України не передбачене завірення копій процесуальних документів для надання стороні захисту, не можливістю зробити копії з документів, складених за результатами проведення НСРД відповідно до вимог ст. 254 КПК України, а також з посиланням на те що відповідно до ст. 290 КПК України захисник може отримати доступ до матеріалів кримінального провадження, що включає в себе можливість робити копії або відображення матеріалів.
03.01.2018р. ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою в якої просив зобов`язати слідчих у вказаному кримінальному провадженні надати належним чином завірені копії всіх документів, що містяться у кримінальному провадженні.
В судовому засіданні ОСОБА_4 скаргу уточнив, надав копію постанови слідчого про відмову в задоволенні клопотання, пояснив, що отримав її вже після подання скарги, просив скасувати постанову та зобов`язати надати копії всіх процесуальних документів, послався на ті ж доводи, що викладені в скарзі.
Прокурор заперечувала проти задоволення скарги, послалася на ті ж доводи, що викладені в постанові слідчого, а також просила звернути увагу, що на даний час стороні захисту повідомлено про можливість ознайомлення з матеріалами провадження, однак підозрювана та троє захисників відмовляються від ознайомлення. Просила звернути увагу, що ст. 303 КПК України містить вичерпний перелік дій, що можуть бути оскаржений та така скарга захисника взагалі не підлягає розгляду.
Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши скаргу та додані матеріали, приходжу до наступного.
Всі питання щодо отримання та ознайомлення стороною захисту з матеріалами кримінального провадження регламентуються ст. 42, 221, 290 КПК України.
Відповідно до ст. 42 ч.3 п.15 КПК України сторона захисту має право одержувати копії процесуальних документів. Використання законодавцем слова "одержувати" має означати, що вказані копії мають бути виготовлені стороною обвинувачення. Слід зазначити що у вказаній нормі не зазначено які саме процесуальні документи має право сторона захисту отримувати, а також не зазначено жодних обмежень щодо того, на якій стадії процесу сторона захисту має право такі документи отримувати.
Відповідно до ст. 221 КПК України слідчий, прокурор зобов`язаний надати стороні захисту матеріалами кримінального провадження, за виключенням матеріалів щодо забезпечення заходів безпеки, а також тих, що на думку слідчого, прокурора можуть зашкодити досудовому розслідуванню. Вказана норма містить певні обмеження щодо ознайомлення з документами сторони захисту, а відповідно й обмеження щодо отримання копій процесуальних документів.
Відповідно до ст. 290 ч.3 КПК України слідчий зобов`язаний, на цієї стадії, надати доступ до матеріалів досудового розслідування, можливість скопіювати документи та відобразити відповідним чином речові докази.
Аналіз вказаних норм свідчить про те, що сторона захисту має право на отримання, на будь якої стадії досудового розслідування, виготовлених стороною обвинувачення процесуальних документів, щодо руху кримінального провадження та осіб які таке розслідування здійснюють, а також всіх інших винесених слідчим та прокурором постанов, які не містять таємницю слідства.
Оскільки на даний час стороні захисту повідомлено про можливість ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, поняття "таємниця слідства" втратило сенс, то адвокат ОСОБА_4 має право на отримання виготовлених стороною обвинувачення копій процесуальних документів у вигляді всіх постанов слідчих та прокурорів у вказаному кримінальному провадженні, за такого в цієї частині скарга підлягає задоволенню.
Щодо решти процесуальних документів, таких як: протоколи допитів, слідчих експериментів, проведення обшуку, протоколів за результатами НСРД то відповідно до ст. 290 КПК України сторона захисту має право на: 1/ ознайомлення /з фіксуванням за допомогою фото техніки або без фіксування/; 2/ виготовлення /т.т. за власні кошти та з докладанням власних зусиль/ копій таких документів; 3/ відображення відповідним чином речових доказів /т.т. фото-відео фіксація, зняття розмірів та решта дій, спрямовані на відображення такого речового доказу, з якого не має фізичної можливості зробити копію/.
Адвокат ОСОБА_8 просить зобов`язати слідчого саме надати, т.т. виготовити копії вказаних процесуальних документів, між тим вказана вимога не відповідає діючому законодавству, а за такого в цієї частині скарги необхідно відмовити.
Щодо решти доводів як скаржника так і прокурора то слід виходити з наступного.
В постанові про відмову в задоволенні клопотання слідчий послався на те що діючим КПК України не регламентована процедура посвідчення копій. Це відповідає дійсності, однак при цьому слід мати на увазі, що процедура засвідчення копій регламентується не Кодексом, а іншими нормативними документами, що регламентують діяльність посадових осіб щодо діловодства. Такими нормативними актами є як "Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах....", яка є типовою для всіх державних органів та в тому числі для прокуратури Миколаївської області, так і Інструкцією з діловодства в органах прокуратури України.
Посилання на не можливість зробити копії протоколів за результатами НСРД також є безпідставним, оскільки заперечення щодо не можливості робити копій з таких протоколів відноситься до тих матеріалів, які ще не розсекречені. З урахуванням стадії відкриття матеріалів кримінального провадження вбачається, що такі протоколі вже розсекречені та до них не мають застосовуватися вимоги ст. 254 КПК України.
Доводи прокурора про те що така скарга не підлягає розгляду слідчим суддею та має розглядатися під час підготовчого засідання не ґрунтуються на Законі. Відповідно до ст. 3 ч.1 п.18 КПК України до повноважень слідчого судді віднесено здійснення судового контролю за дотриманням прав осіб у кримінальному провадженні. Відповідно до ст. 9 ч.6 КПК України у випадках коли положення цього Кодексу не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ст. 7 КПК України, а за такого перелік дій та бездіяльності, зазначений в ст. 303 КПК України не може бути вичерпним. Відповідно до ст. 7 ч.1 п.15 КПК України закріплений принцип змагальності сторін. Відповідно до ст. 22 ч.2 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права як щодо збирання доказів, так і щодо реалізації інших процесуальних прав.
Виходячи з вказаного, захисник з метою здійснення дієвого захисту, має право, за необхідності, мати на руках комплект таких самих документів, які має в своєму розпорядженні прокурор. За такого всі питання, щодо забезпечення сторони захисту рівними можливостями з прокурором, щодо надання доказів при розгляді справи по суті, є питаннями що входять до компетенції слідчого судді.
Керуючись ст. 307, 309 КПК України
Скаргу адвоката ОСОБА_4 задовольнити частково.
В решті частині скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1