Провадження 1-кс/127/9919/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання ОСОБА_4 , про скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, що застосовано ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29.08.2016, в рамках кримінального провадження № 000020, за відсутності клопотання про застосування технічних засобів фіксації судового процесу,-
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання ОСОБА_4 , про скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, що застосовано ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29.08.2016, в рамках кримінального провадження № 000020.

Клопотання мотивовано тим, що на думку заявника в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, що застосовано ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29.08.2016, відпала необхідність, а тому просив суд скасувати арешт на майно.
Заявник в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, хоча про місце та час розгляду клопотання повідомлявся своєчасно, неодноразово та належним чином.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти клопотання, суду пояснив, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні здійснює Генеральна прокуратура України, надавши суду підтверджуючі документи, тому просив в задоволенні клопотання відмовити.

Слідчий суддя вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали клопотання, кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено не обґрунтовано.

В судовому засіданні встановлено, що орган досудового розслідування по кримінальному провадженні є Генеральна прокуратура України, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що такого роду клопотання повинен розглядати суд в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту майна є таким, що задоволенню не підлягає.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 170 172, 174 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання ОСОБА_4 , про скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, що застосовано ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29.08.2016, в рамках кримінального провадження № 000020 відмовити.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя