Справа № 183/1314/17
№ 1-кп/183/550/17
В И Р О К
іменем України
10 жовтня 2017 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднані в одне кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№ 0000488, 0000833, 0001181, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 23.12.1997 року Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140 КК України на строк 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 45 КК України засуджений умовно з іспитовим строком 2 роки зі сплатою штрафу 700 гривень;

- 02.03.1999 року Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 17, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 213, ст. 42 КК України на строк 3 роки позбавлення волі та штраф 1500 гривень, на підставі ст. 43 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 23.12.1997 року, до відбуття 3 роки 3 місяці позбавлення волі з конфіскацією майна та штраф;

- 12.11.2003 року Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ст. 70 КК України на строк 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 28.03.2007 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ст.ст. 70, 71 КК України на строк 4 роки 3 місяці позбавлення волі;

- 07.05.2012 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ст.ст. 70, 71 КК України на строк 6 років позбавлення волі. Звільнений 15.02.2016 року з Дніпропетровської ВК №89 по закінченню строку відбування покарання,

- 16.03.2017 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України на строк 3 роки 2 місяця позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в:
25.01.2017 року приблизно о 19 годині 35 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись разом з ОСОБА_7 біля магазину «Продукти», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Сучкова, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, заздалегідь не маючи наміру виконувати умови усної домовленості з потерпілим ОСОБА_7 , попросив в останнього мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J5» щоб зателефонувати у справах. Після цього, імітуючи розмову ОСОБА_6 вийшов з поля зору потерпілого ОСОБА_7 та разом з мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy J5» з місця скоєння злочину втік, тобто заволодів ним шахрайським шляхом, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 4195 гривень 82 копійки.

Дії ОСОБА_5 за вказаним епізодом кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 31.01.2017 року приблизно о 12 годині 10 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись разом з ОСОБА_8 біля магазину «Продукти», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Сучкова, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, заздалегідь не маючи наміру виконувати умови усної домовленості з потерпілим ОСОБА_8 , попросив у нього мобільний телефон марки «NOKIA 230 Dual Sim» щоб зателефонувати у справах. Після цього, імітуючи розмову ОСОБА_6 вийшов з поля зору потерпілого ОСОБА_8 та разом з мобільним телефоном марки «NOKIA 230 Dual Sim» з місця скоєння злочину втік, тобто заволодів ним шахрайським шляхом, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 1464 гривні.

Дії ОСОБА_5 за вказаним епізодом кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, 24.03.2017 року приблизно 16 годині 10 хвилин потерпілий ОСОБА_9 разом зі знайомими йому ОСОБА_5 та ОСОБА_10 відпочивали в приміщенні кафе «Шураві», що розташоване по вул. Сучкова 33-В в м. Новомосковськ Дніпропетровської області. Приблизно через 10 хвилин потерпілий ОСОБА_9 передав свою куртку, в кармані якої знаходився мобільний телефон марки «Prestigio 5400 DUO» чорного кольору ОСОБА_6 та попросив його придивитися за нею, після чого вийшов до туалету. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаного вище мобільного телефону марки «Prestigio 5400 DUO» чорного кольору, що належить потерпілому ОСОБА_11 . Реалізуючи свій раптово виниклий злочинним умисел, того ж дня приблизно о 16 годині 20 хвилин ОСОБА_6 , скориставшись відсутністю потерпілого ОСОБА_12 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав з кишені куртки потерпілого ОСОБА_12 мобільний телефон марки «Prestigio 5400 DUO» чорного кольору, що належить ОСОБА_11 . Після цього ОСОБА_5 з викраденим майном з місця скоєння злочину втік та розпорядився ним в подальшому на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на суму 601 гривня 30 копійок.

Дії ОСОБА_5 за вказаним епізодом кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужою майна (крадіжка), вчинене повторно.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 16.04.2017 року приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись разом з ОСОБА_14 біля магазину «Продукти», що розташований по вул. Сучкова м. Новомосковська Дніпропетровської області, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, заздалегідь не маючи наміру виконувати умови усної домовленості з потерпілим ОСОБА_14 , попросив у нього мобільний телефон марки «Lenovo А 536» щоб зателефонувати у справах. Після цього, імітуючи розмову ОСОБА_6 вийшов з поля зору потерпілого ОСОБА_14 та разом з мобільним телефоном марки «Lenovo А 536» з місця скоєння злочину втік, тобто заволодів ним шахрайським шляхом, чим спричинив потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на суму 1575 гривень.

Дії ОСОБА_5 за вказаним епізодом кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 14.05.2017 року приблизно о 13 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись біля центрального фонтану на пл. Героїв м. Новомосковська Дніпропетровської області, побачив раніше знайомого ОСОБА_15 і не знайомого хлопця, особу якого під час досудового розслідування не встановлено, після чого підійшов до них, сів поруч на лавку та почав з ними спілкуватися. Під час спілкування ОСОБА_15 взяв свій мобільний телефон марки «Samsung G350» щоб подивитися котра година, після чого поклав його до кишені своєї куртки. У цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаного телефону, що належить ОСОБА_15 . Реалізуючи свій злочинний умисел, того ж дня приблизно о 13 годині 10 хвилин ОСОБА_6 , впевнившись, що його дії ніким не будуть помічені, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав з кишені куртки потерпілого ОСОБА_15 його мобільний телефон марки «Samsung G350». Після цього ОСОБА_5 з викраденим майном з місця скоєння злочину втік та розпорядився ним в подальшому на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду на суму 2999 гривень 25 копійок.

Дії ОСОБА_5 за вказаним епізодом кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужою майна (крадіжка), вчинене повторно.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 18.05.2017 року приблизно о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 розпивали спиртні напої біля магазину «Стопка», що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Сучкова, 29-б, під час чого ОСОБА_18 взяв свій мобільний телефон марки «Cat» щоб зателефонувати, після чого поклав його до кишені своєї куртки. У цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаного мобільного телефону, що належить ОСОБА_18 . Реалізуючи свій злочинний умисел, того ж дня приблизно о 15 годині 40 хвилин ОСОБА_6 , впевнившись, що його дії ніким не будуть помічені, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, під час сварки з ОСОБА_18 таємно викрав з кишені його куртки мобільний телефон марки «Cat b25». Після цього ОСОБА_5 з викраденим майном з місця скоєння злочину втік та розпорядився ним в подальшому на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_18 матеріальну шкоду на суму 332 гривні 50 копійок.

Дії ОСОБА_5 за вказаним епізодом кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужою майна (крадіжка), вчинене повторно.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 18.05.2017 року приблизно о 20 годині 25 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку № 1 на пл. Героїв м. Новомосковська, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи відкритий характер своїх протиправний дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, наблизився до ОСОБА_19 , яка знаходилася біля вікна зі сторони подвір`я вказаного вище будинку, та шляхом ривку намагався вирвати з її рук жіночу сумку. Однак ОСОБА_19 не відпустила з рук сумку та почала чинити опір ОСОБА_5 . Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 з метою подолання опору потерпілої, повалив її на землю, вирвавши з рук останньої сумку, в середині якої знаходилися мобільний телефон марки «Nokia RM - 1030» вартістю 1610 гривень, жіночий гаманець з грошима в сумі 35 гривень, а також дві губні помади, розчіска для волосся і зарядний пристрій для мобільного телефону, які матеріальної цінності для потерпілої не становлять, тим самим викравши їх. Після цього ОСОБА_5 з викраденим майном з місця скоєння злочину втік та розпорядився ним в подальшому на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_19 матеріальну шкоду на загальну суму 1645 гривень.

Дії ОСОБА_5 за вказаним епізодом кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що обставини, викладені в обвинувальних актах, не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому йому обвинуваченні. Давати показання відмовився з огляду на те, що йому доповнити нічого, в обвинувальних актах все вірно зазначено. У скоєному розкаюється. Заявлений до нього потерпілою ОСОБА_19 цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди визнав повністю.

Судовий розгляд за погодженням всіх учасників судового провадження проведено у відсутність потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_20 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , які звернулися до суду з письмовими заявами, в яких просили розглянути кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 без їх участі, покарання обвинуваченому просили призначити на розсуд суду.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочини, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували. Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин та наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів встановленою і доведеною, його дії за всіма епізодами пред`явленого обвинувачення слід кваліфікувати наступним чином:

1) за епізодами 24.03.2017 року, 14.05.2017 року та 18.05.2017 року за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;

2) за епізодом 18.05.2017 року за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно;

3) за епізодами 25.01.2017 року, 31.01.2017 року та 16.04.2017 року за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого. Так, обвинувачений раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став і знову вчинив один тяжкий корисливий злочин і шість корисливих злочинів середньої тяжкості. При цьому, п`ять злочинів вчинені обвинуваченим до повного відбуття покарання за попереднім вироком суду. За місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо, не працює, осіб на утриманні не має, на обліку у лікарів не перебуває. Обставин, що пом`якшують та/або обтяжують покарання, судом не встановлено.

Таким чином, з урахуванням тяжкості вчинених злочинів, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, особи обвинуваченого, та беручи до уваги позицію потерпілих, які залишили вирішення питання про покарання обвинуваченого на розсуд суду, суд не знаходить підстав для призначення йому покарання із застосуванням положень ст. ст. 69, 75 КК України, і вважає, що покарання обвинуваченому за кожен із вчинених злочинів повинно бути призначено виключно у виді позбавлення волі на певний строк. Таке покарання, на переконання суду, буде відповідати обставинам справи, тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Крім того, враховуючи те, що ОСОБА_5 вчинив два епізоди злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, до постановлення вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.03.2017 року, а п`ять епізодів злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України після постановлення вказаного вироку і до повного відбуття покарання за ним, остаточне покарання ОСОБА_5 слід призначити із застосуванням ст. ст. 70, 71 КК України.

Період попереднього ув`язнення ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні необхідно зарахувати в строк призначеного йому покарання з розрахунку, визначеного ч. 5 ст. 72 КК України, з урахуванням змін, внесених Законом України №838-VIII від 26.11.2015 року, а також Законом України №2046-VIII від 18.05.2017 року, який набрав чинності 21.06.2017 року.

Вирішуючи заявлений потерпілою ОСОБА_19 цивільний позов про стягнення із ОСОБА_5 матеріальної шкоди у розмірі 3 179,00 гривень і моральної шкоди у розмірі 3 000,00 гривень, завданої внаслідок злочину, суд приходить до наступних висновків.

Позов потерпілої в частині матеріальної шкоди обґрунтований тим, що ОСОБА_5 відкрито викрав у неї мобільний телефон «Nokia», придбаний нею у 2014 році за 2000,00 гривень, з чохлом вартістю 169,00 гривень. Також, внаслідок нападу на неї ОСОБА_5 було пошкоджено та стали непридатними для подальшого використання її джинси вартістю 500,00 гривень і сумка вартістю 350,00 гривень. Однак будь-яких документів щодо пошкодження ОСОБА_5 джинсів та сумки потерпілої, їх вартості, суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № 2639-17 від 19.06.2017 року вартість викраденого ОСОБА_5 у ОСОБА_19 майна (мобільного телефону марки «Nokia RM 1030») складає 1 610,00 гривень. Судом також встановлено, що ОСОБА_5 викрав у ОСОБА_19 грошові кошти в сумі 35,00 гривень. Потерпілою ОСОБА_19 до позову також додано копію чеку на суму 169,00 гривень про придбання чохла для мобільного телефону «Nokia», який був у неї викрадений.

Відповідно до положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, враховуючи те, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинах встановлена, останній позов визнав у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_19 в частині стягнення матеріальної шкоди обґрунтований, але підлягає частковому задоволенню в сумі 1814 гривень, оскільки будь-яких інших доказів щодо спричинення матеріальної шкоди та її вартості суду не надано.

Щодо позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, спричинена фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю відшкодовується особою, що її спричинила.

Згідно положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Суд вважає встановленим, що потерпілій ОСОБА_19 протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_5 спричинена моральна шкода, яка виразилась у душевних стражданнях потерпілої, яких вона зазнала у зв`язку з нападом на неї та незаконним заволодінням її майном. Суд також враховує характер та обсяг душевних та психічних страждань потерпілої, завданих внаслідок злочину, характер немайнових втрат і порушення нормальних життєвих зв`язків. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і оцінює моральну шкоду, спричинену потерпілій в сумі 3 000,00 гривень. Тому в цій частині позов підлягає повному задоволенню.

Також, згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. У зв`язку із наведеним витрати на проведення судових експертиз в сумі 792 гривні підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 190 КК України (епізоди від 25.01.2017 року, 31.01.2017 року) у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком за ч. 2 ст. 190 КК України, більш суворим покаранням за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.03.2017 року, призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 2 (два) місяці;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 4 (чотири) місяці;

- за ч. 2 ст. 190 КК України (епізод від 16.04.2017 року) у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 4 (чотири) місяці.

На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарання за цим вироком з невідбутою частиною покаранням за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.03.2017 року, остаточно призначити ОСОБА_5 за сукупністю вироків покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання з 18 травня 2017 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України з урахуванням змін, внесених Законом України №838-VIII від 26.11.2015 року, а також Законом України №2046-VIII від 18.05.2017 року, зарахувати ОСОБА_5 в строк призначеного покарання строк його попереднього ув`язнення з 18 травня 2017 року по 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_19 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної і моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_19 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1 814 (одну тисячу вісімсот чотирнадцять) гривень 00 копійок, та в рахунок відшкодування моральної шкоди 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Речові докази:

1) мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J5», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити потерпілому ОСОБА_7 та вважати повернутим його власнику;

2) мобільний телефон марки «Lenovo А 536», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_14 залишити потерпілому ОСОБА_14 та вважати повернутим його власнику;

3) мобільний телефон марки «Cat», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_18 залишити потерпілому ОСОБА_18 та вважати повернутим його власнику;

4) договір про надання фінансового кредиту під заставу від 25.01.2017 року №9.15892/0 з ломбарду «Онікс», предметом застави за яким є мобільний телефон марки «Samsung J5», позичальником за яким є ОСОБА_5 , та CD-R диск з відеозаписом з ломбарду «Онікс» за 25.01.2017 року, залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження;

5) договір про надання фінансового кредиту під заставу від 31.01.2017 року №9.16133/0 з ломбарду «Онікс», предметом застави за яким є мобільний телефон марки «NOKIA 230», позичальником за яким є ОСОБА_5 , та CD-R диск з відеозаписом з ломбарду «Онікс» за 31.01.2017 року, залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження;

6) договір про надання фінансового кредиту під заставу від 24.02.2017 року №8.32360/0 з ломбарду «Онікс», предметом застави за яким є мобільний телефон марки «Prestigio 5400», позичальником за яким є ОСОБА_5 , залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження;

7) договір про надання фінансового кредиту під заставу від 14.05.2017 року №9.20769/0 з ломбарду «Онікс», предметом застави за яким є мобільний телефон марки «Samsung G350», позичальником за яким є ОСОБА_5 , залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження;

8) договір про надання фінансового кредиту під заставу від 18.05.2017 року №9.20970/0 з ломбарду «Онікс», предметом застави за яким є мобільний телефон марки «Cat b25», позичальником за яким є ОСОБА_5 , залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження;

9) договір про надання фінансового кредиту під заставу від 18.05.2017 року №9.20978/0 з ломбарду «Онікс», предметом застави за яким є мобільний телефон марки «Nokia RM 1030», позичальником за яким є ОСОБА_5 , та DVD-R диск з відеозаписом з ломбарду «Онікс» за 18.05.2017 року, залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути із ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави витрати на проведення судових товарознавчих експертиз (висновки № 852-17 від 23.02.2017 року, № 1902-17 від 24.04.2017 року, № 1971-17 від 27.04.2017 року, № 2639-17 від 19.06.2017 року) у розмірі 792 гривні 00 копійок.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1