печерський районнИй суд міста києва
Справа № 757/9652/18-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 квітня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у неповернені тимчасово вилученого майна, у рамках кримінального провадження № 0001068,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Печерського районного суду у місті Києві зі скаргою в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування доводів та вимог скарги представник особи, що подала скаргу посилається на те, що 30.01.2018 на виконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.01.2018 проведено обшук житлового будинку в АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_5 , в ході якого було вилучено належне ОСОБА_4 на праві власності майно, вказує, що вилучене майно має статус тимчасово вилученого майна і яке не було повернуто у строки передбачені ч. 5 ст. 171 КПК України.

У судове засідання особа, яка подала скаргу не з`явився, про дату та час розгляду скарги повідомлений належним чином. До суду подав клопотання про розгляд скарги у його відсутності.

Правило щодо неможливості розгляду скарг за відсутності особи, що подала скаргу передбачає розгляд скарг за обов`язкової участі особи, разом з тим, зважаючи на те, що в матеріалах провадження наявна заява ОСОБА_3 про розгляд скарги за його відсутності, слідчий суддя визнав за можливе перейти до розгляду скарги без участі особи, що подала скаргу в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Представник Генеральної прокуратури України у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду скарги повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що представник Генеральної прокуратури України, не з`явився в судове засідання, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, а відтак слідчий суддя визнав за можливе прийняти рішення по суті скарги без його участі.

Заслухавши пояснення представника особи, яка подала скаргу, слідчого, вивчивши скаргу, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Управлінням спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001068 від 20.04.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 200, ч.ч. 1, 2 ст. 205, ч.ч. 1, 3 ст. 209, ч. 2 ст. 212, ч. 3 ст. 358 КК України.

У зв`язку зі здійсненням досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.01.2018 надано дозвіл на проведення обшуку у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_5 .

Зі змісту протоколу, складеного за результатами проведеного обшуку вбачається, що 30.01.2018 на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді було проведено обшук за адресою АДРЕСА_1 . Під час проведення даного обшуку у ОСОБА_5 було вилучено майно, а саме: мобільний телефон Iphone6 ( НОМЕР_1 ), видаткову накладну № 5764 від 5.08.2017, копії паспорта на ім`я громадянина ОСОБА_6 , планшет Ipad 32 Gb (imei НОМЕР_2 ), планшет Samsung SM-T561 (imei НОМЕР_3 ) з чохлом до нього, ноутбук Apple model А1466 з чохлом до нього, USB накопичувача SanDisk 32 Gb та картки пакета мобільного зв`язку № НОМЕР_4 (від сім-картки).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно можливості володіти, користуватись та розпоряджатись певним майном до вирішення питання про арешт майна, а тимчасово вилученим майном може бути у вигляді речей, документів, грошей, тощо.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При здійсненні кримінального провадження органом досудового розслідування має бути неухильно дотримано загальні засади кримінального провадження, встановлені ст.ст. 7, 8 КПК України, в тому числі верховенство права, законність та недоторканість права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Виходячи з цього, відповідно до ст. 169 КПК України, вилучене майно є тимчасово вилученим та має бути повернуте особі, у якої вони вилучені у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171 та ч. 6 ст. 173 КПК України, а саме: за клопотанням слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, в іншому випадку вилучене майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучено.

У скарзі суб`єкт звернення порушує перед слідчим суддею питання щодо повернення належного майна ОСОБА_4 , при цьому слідчим суддею у судовому засіданні встановлено, що вилучене майно прямо передбачено в ухвалі про надання дозволу на проведення обшуку, а відтак майно поверненню за таких обставин не підлягає.

Отже, зазначене майно не може вважатися тимчасово вилученим, в розумінні ст. 169 КПК України.

Таким чином, приходжу до висновку про не обґрунтованість поданої скарги.

Керуючись ст. ст. 169, 171, 173, 236, 303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у неповернені тимчасово вилученого майна, у рамках кримінального провадження № 0001068 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя