Справа № 216/1200/18
Провадження № 1-кс/216/1297/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.03.2018 м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі слідчого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке подав старший слідчий СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_6 , у досудовому розслідуванні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000513 від 14.03.2018 року,

В С Т А Н О В И В:

20.03.2018 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дане клопотання мотивоване наступним, у провадженні СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження за № 0000513 від 14.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185, ч.2 ст. 186 КК України, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за корисливі злочини проти власності, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та знову скоїв аналогічне умисне корисливе кримінальне правопорушення.

10 березня 2018 року приблизно о 10:00 год., ОСОБА_4 , діючи повторно, з корисливих мотивів щодо незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переслідуючи корисливу мету збагатитись, знаходячись у приміщені магазину «Мотозапчастини», розташованого на території ринку «Центральний», що за адресою вул. Лебєда-Кумача 1 в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на власну користь, скориставшись відсутністю очевидців, шляхом вільного доступу зі столу, що розташований у вказаному кабінеті, таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J7» з IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 вартістю 5888 гривень, що належить потерпілій ОСОБА_8 .

Після чого, ОСОБА_4 , обернувши вказане таємно викрадене майно на свою користь, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним за власним розсудом, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди у вигляді матеріальних збитків у розмірі 5888 гривень.

Дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Крім того, 18.03.2018 року приблизно о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно з корисливих мотивів та переслідуючи корисливу мету, спрямовану на не законне збагачення, запропонував вчинити відкрите викрадення чужого майна ОСОБА_9 . ОСОБА_9 погодившись на пропозицію ОСОБА_4 , таким чином вступив з ним в злочинний зговір, при цьому ролі між собою не розподіливши. Далі, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 18.03.2018 р. приблизно о 16.10 год., знаходячись в приміщенні магазину "Тіанде", розташованого на підвальному поверсі Торгівельного комплексу "Сільпо" за адресою: м. Кривий Ріг, Центрально-Міський район, пл. Визволення, 1к, де, скориставшись відсутністю покупців, ОСОБА_4 погрожуючи словесно застосуванням насилля, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_10 , що виразилося у здійсненні обмеження можливості руху потерпілої та скороченні відстані між ним та потерпілою ОСОБА_10 , відкрито викрав грошові кошти в сумі 4300 грн., ОСОБА_9 в цей час заходився у приміщенні вказаного магазину біля вхідних дверей, забезпечуючи безпеку дій ОСОБА_11 , після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 та ОСОБА_9 зникли, розпорядившись майном на власний розсуд, чим завдали потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 4300 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками: відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з погрозою застосування насильства яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.

20.03.2018 року ОСОБА_4 повідомлено та вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до шести років, вагомість наявних доказів про вчинення саме підозрюваним ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення, існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, тобто не має належних і достатніх засобів для існування, не одружений, не має дітей, тобто у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, які б могли його стримати покинути межі міста, а також тяжкість вчиненого ним злочину; вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 вчинив даний злочин маючи не зняту та не погашену судимість, підозрюється у вчиненні аналогічних злочинів на території м. Кривого Рогу, тому сторона обвинувачення дійшла висновку про необхідність клопотати перед слідчим суддею про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважають, що розмір застави повинен перевищувати 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі вищевикладеного, з метою перешкоджання можливості підозрюваного ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового слідства або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених в клопотанні.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник, кожен окремо, заперечували проти задоволення клопотання й просили суд обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме домашній арешт, враховуючи обставини справи та особу підозрюваного.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що у задоволенні зазначеного клопотання слід відмовити, обравши інший запобіжний захід, з наступних підстав.

Згідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ч.1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на яку вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до принципів та положень вітчизняного законодавства та практики Європейського суду з прав людини, викладена позиція прокурора є неприйнятною, оскільки зазначені ним відомості можуть обґрунтувати лише підставу застосування запобіжного заходу як такого, а тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що кожен із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, визначені у ст. 177 КПК та при розгляді такого клопотання, обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, що слідчим суддею і було дотримано.

Так, рішенням Європейського суду з прав людини від 01 червня 2006 року у справ «Мамедова проти Росії», визначено, що хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу подальшого позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Якщо держава не наведе відповідних і достатніх підстав для тримання під вартою обвинуваченого у правопорушенні особи, така особа завжди має бути звільнена після затримана і перебувати на волі до початку судового розгляду її справи (рішення Суду у справ «Вемгофф проти Німеччини).

В той же час, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведено обставини, передбачені п.3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Як слідує із наданих суду матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, враховуючи обставини передбачені ст. 178 КПК України, зокрема особу підозрюваного, який вину визнав, у скоєному розкаюється, неофіційно але працює, просить не застосовувати йому запобіжний засіб у вигляді тримання під вартою, оскільки обіцяє працювати, при цьому суд враховує, що ОСОБА_4 раніше судимий, судимість не погашена, однак останній має постійне місце реєстрації в АДРЕСА_1 та проживає за вказаною адресою разом зі своєю матір`ю, що свідчить про міцність соціальних зв`язків за місцем проживання.

Зазначене вище на думку суду, дає підстави для відмови у задоволенні зазначеного клопотання, оскільки прокурор не довів наявність ризиків передбачених ст. 178 КПК України та вважає за необхідне обрати менш суворий запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту, з покладанням на підозрюваного обов`язків передбачених п.п.1-3,8 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст.177,182,183,193-196,369-372 КПК України, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , - відмовити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту, за місцем проживання, за адресою:

АДРЕСА_1 строком на 60 днів, тобто до 11-00 годин 19 травня 2018 року, включно.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло з 21.00 год. до 07.00 год.

З покладенням на підозрюваного ОСОБА_4 наступних обов`язків:

- не відлучатися за межі міста Кривого Рогу без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця проживання та роботи;

- за першою вимогою з`являтись до органів досудового розслідування та суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали направити до Металургійного ВП ГУНП у Дніпропетровській області, - для контролю за поведінкою ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію зазначеної ухвали мені ________________________________________________

_________________________________________________ (повне прізвище ім`я, по-батькові)

вручено ____ __________ 2018 року о ____ годині ____ хвилин.

Одночасно роз`яснено порядок її оскарження.

Підозрюваний __________________ (підпис)