АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1664/17 Справа № 176/1242/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 27 липня 2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2017 року, щодо ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою було відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , про заміну невідбутої частини покарання, призначеного вироком Павлоградського місьрайонного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2015 року більш м`яким, у вигляді обмеження волі, на підставі ст. 82 КК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд послався на те, що ОСОБА_7 знаходиться в місцях попереднього ув`язнення з 03 серпня 2015 року. Кінець строку відбування покарання - 27.07.2019 року. З 26 серпня 2015 року відбуває покарання в Жовтоводській виправній колоні №26, де характеризувався незадовільно, встановлені правила поведінки та розпорядку дня порушує, має лише 1 заохочення від 22.05.2017 року, має 3 стягнення, які погашені за плином часу. Крім того, судом вказано, що ОСОБА_7 свідомо не виконує передбачені законом вимоги персоналу установи та публічно демонструє зневажливе ставлення до цих вимог, умисно уникає від виконання робіт із самообслуговування, не бачить необхідності у самостійному їх виконанні, свідомо уникає від виконання робіт із благоустрою установи, постійно ухиляється від виконання завдання, на заходи виховного характеру реагує негативно, соціально-корисні зв`язки з рідними не підтримує, провину не визнає та не розкаюється. У період відбування покарання у Жовтоводській виправній колонії №26 засуджений ОСОБА_7 притягувався до дисциплінарної відповідальності: 17.12.2015 року 15 діб ДІЗО; 15.08.2016 року попередження, 21.10.2016 року догана.

Крім того, адміністративною комісією при ЖВК №20 засудженому ОСОБА_7 раніше було відмовлено у переведенні до ДСР, як такому, що не стає на шлях виправлення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати як необґрунтовану та застосувати відносно нього ст. 82 КК України, посилаючись на те, що судом однобічно розглянуто його клопотання та взято до уваги лише негативні характеристики. Вказує, що він має також і позитивні характеристики, а саме: у період відбування покарання у Жовтоводській виправній колонії №26 має 1 заохочення від 22.05.2017 року подяка за підсумками роботи в 1 кварталі 2017 року. Також працює плотником, до цього працював сталеваром, виконує роботи із благоустрою установи, підтримує режим, провину визнає та повністю розкаюється.

Відповідно до ст. 402 КПК України інші сторони судового провадження заперечення на апеляційну скаргу не подавали.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення засудженого ОСОБА_7 , який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, думку прокурора, який апеляційну скаргу засудженого не підтримав, просив ухвалу суду залишити без змін, оскільки засуджений має лише одне заохочення та мав три стягнення, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведення засудженим свого виправлення. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Судом першої інстанції вірно встановлено те, що ОСОБА_7 відбуває покарання з 26 серпня 2015 року, має лише 1 заохочення. Раніше мав 3 стягнення, що свідчить про те, що він не став на шлях виправлення, а тим більше виправився. Адміністрацією ВК він характеризується незадовільно. Наявність лише одного заохочення за час відбування покарання не є доказом того, що засуджений за цей час довів своє виправлення.

Посилання ОСОБА_7 , що він виправився, не відповідають наявним матеріалам.

Колегія суддів зауважує, що крім врахування поведінки і ставлення до праці засудженого за весь період перебування у виправній установі, необхідно врахувати і дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину і його особу в цілому. Відповідно до ст. 12 КК України, засуджений скоїв тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, що свідчить про те, що ОСОБА_7 схильний до антисоціальної поведінки.

Ухвала суду за змістом є законною, обґрунтованою та належно вмотивованою, а тому підстав для зміни чи скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що районний суд обґрунтовано відмовив в задоволенні даного клопотання ОСОБА_7 .

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2016 року, щодо ОСОБА_7 , якою йому відмовлено в задоволенні клопотання про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4