В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"08" листопада 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007504 від 31 травня 2017 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Заліщики, Тернопільської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого на посаді фінансового директора ТОВ «Партнер Констракшин Груп», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в:
Судом визнано доведеним, що 30 травня 2017 року приблизно о 18 год. 10 хв. в м. Києві на вул. Курнатовського, навпроти будинку №24, автомобіль марки «Chevrolet Lacetti» н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 , скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4 яка переходила проїзну частину дороги по нерегульованому пішохідному переходу, з ліва на право в попутному напрямку по ходу руху автомобіля марки «Chevrolet Lacetti» н.з. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження та була доставлена до КЛШМД м. Києва.

Під час руху водій ОСОБА_5 , порушив вимоги п.п. 2.3.б)., 18.1. Правил дорожнього руху України, а саме:

-п.2.3.б). ПДР України: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

-п. 18.1. ПДР України: «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.».

Порушення вищевказаних вимог ПДР України з боку водія ОСОБА_5 , виразилось в тому, що він 30.05.2017 року приблизно о 18 год. 10 хв. керуючи технічно справним автомобілем марки «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись у крайній лівій смузі по проїзній частині дороги вул. Курнатовського 24, зі сторони вул. Стальського в напрямку вул. Кибальчича в м. Києві, під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу позначеного дорожніми знаками та дорожньою розміткою, на якому перебував пішохід, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її змінами, не зменшив швидкість руху та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка в той час рухалась по означеному нерегульованому пішохідному переходу, в темпі спокійного кроку, з ліва на право по ходу руху автомобіля марки «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_1 . Внаслідок ДТП пішохід, ОСОБА_4 , отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1358/Е від 25.09.2017 р.: «Дані наданої медичної документації свідчать про те, що при зверненні за медичною допомогою 30.05.2017 року о 18.14 год. у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мали місце такі ушкодження:

- закрита травма лівого плеча у вигляді перелому хірургічної шийки лівої плечової кістки зі зміщенням уламків;

- закрита травма лівої гомілки у вигляді перелому голівки лівої малогомілкової кістки зі зміщенням уламків;

- садно лівого гомілково-ступневого суглоба.

Локалізація, морфологія вищевказаних ушкоджень, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчать про те, що спричинені вони дією тупого предмету (тів), могли утворитись в термін та за обставин вказаних у постанові, тобто 30.05.2017 при транспортній травмі (травма внаслідок зіткнення автомобіля, що рухався з пішоходом).

Морфологічні властивості виявлених переломів дозволяють стверджувати, що як відновлення анатомічної цілісності вказаних кісток так і відновлення функції лівого плеча та лівої гомілки буде спостерігатися у строк понад 21 добу, та саме з цього строку, обчислювати тривалість розладу здоров`я, як критерію визначення ступеню тяжкості. Тому, вказані закриті травми за ступенем тяжкості відносяться до тілесного ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу, відповідно до п.п. 2.2.1/в та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. за №6.

Таким чином, між подіями транспортної травми від 30.05.2017 року та отриманням тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , є прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Згідно висновку експерта №12-1/1970 від 27.09.2017 встановлено, що в ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля марки «Chevrolet Lacetti» н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , повинен був керуватися вимогами пункту 18.1 Правил дорожнього руху України, у якого експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пункту 18.1 Правил дорожнього руху України. Причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, є невідповідності дій водія автомобіля марки «Chevrolet Lacetti» н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , вимогам пункту 18.1 Правил дорожнього руху України.

Дана ДТП виникла з вини водія ОСОБА_5 , котрий порушив вимоги п.п. 2.3.б), 18.1 Правил дорожнього руху України.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, щиро розкаявся у вчиненому.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_5 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.

Покази обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших, як-то: висновок експерта з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.

Тож, враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за обставин, встановлених судом.

Так, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки він своїми умисними діями скоїв порушення правил безпеки дорожнього руху будучи особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце проживання та реєстрації, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає допустимі соціальні зв`язки, невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (одружений, офіційно працевлаштований); ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ст. 286 КК України, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом.
При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався та підстави для його визначення, на даному етапі, відсутні.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,

у х в а л и в :
ОСОБА_5 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 200 (двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 3 400 (три тисячі чотириста) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_5 , на користь держави витрати за проведення експертизи у сумі 1484 гривні 00 копійок (висновок № 12-1/1970 від 27.09.2017), та у сумі 1796 гривень 90 копійок (висновок № 1358/Е від 25.09.2017)
Речові докази у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 007504 від 31 травня 2017 року автомобіль марки «Шевролет Лачеті» д.н.з. НОМЕР_1 - залишити у володінні власника.
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

С у д д я : ОСОБА_1