Номер провадження: 11-кп/785/18/18
Номер справи місцевого суду: 520/3230/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.01.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

і адвоката: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями обвинуваченого ОСОБА_7 та його адвоката ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду міста Одеси від 15.06.2017 року.

Цім вироком засуджено:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хабаровськ, Російської Федерації, громадянина України, українця, з середньо технічною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_7 , строк його попереднього ув`язнення - з моменту затримання, а саме: з 28 лютого 2017 року до 15.06.2017 року - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 залишено без змін.
Встановила:
Як вбачається з вироку, 28.02.2017 року, приблизно о 20:05 годині, обвинувачений ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку №8 по вул. Комарова в місті Одесі, з метою особистої наживи та з корисливих мотивів, маючи умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, що виразилось в нанесенні удару кулаком правої руки по обличчю неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинив останньому, легкі тілесні ушкодження, після чого відкрито викрав з руки його майно, а саме: мобільний телефон «НТС», вартістю 3 000 гривень, який має дві сім-картки оператора мобільного зв`язку «Лайф», чохол до телефону, вартістю 100 гривень, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 3100 гривень.
З місця вчинення кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_7 з викраденим майном зник, отримавши можливість розпорядитись викраденим на свій розсуд.
В апеляціях обвинувачений і його адвокат просить вирок змінити і з урахуванням усіх пом`якшуючих обставин призначити покарання не пов`язане з триманням під вартою.

Заслухавши доповідача, пояснення адвоката та обвинуваченого, на підтримку доводів апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, та надав обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що розгляд кримінального провадження судом першої інстанції, проведений у відповідності до вимог кримінального процесуального кодексу.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та правильність кваліфікації його дій, в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Що стосується призначеного ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України, то колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 65 КК України та п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Так, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом враховано ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнав визнання вини, щире каяття, відсутність матеріальної шкоди.
Також суд врахував, обставини вчинення обвинуваченим злочину, характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, того факту, що він скоїв тяжкий злочин відносно неповнолітнього потерпілого з застосуванням насилля до нього, та прийшов до обґрунтованого висновку, що для виправлення та попередження скоєння нових злочинів обвинуваченому слід призначити покарання, пов`язане з позбавленням волі. Але приймаючі до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який характеризується за місцем мешкання посередньо, раніше не судимий, відсутність матеріальної шкоди від правопорушення і правильно врахувавши зазначені обставини в їх сукупності, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, дійшов до правильного висновку, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів необхідно призначити мінімальне покарання у вигляді позбавлення волі передбачене санкцією інкримінованої йому статті.
Інші доводи, які зазначені в апеляційних скаргах, апеляційний суд вважає такими, що не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та законність прийнятого ним рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 376, 404, 407, 420, 421 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Київського районного суду міста Одеси від 15.06.2017 року, в відношенні ОСОБА_7 , залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого суду України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3