Справа № 140/2621/17
Провадження № 1-кп/140/106/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.01.2018 року Немирівський районний суд
Вінницької області
у складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирів
матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000388 від 02.08.2017 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жана-Аркінський Карагандинської області Казахської РСР, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, освіта середня, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимого вироком Немирівського районного суду від 11.02.2016 року за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 засуджений 11.02.2016 року Немирівським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 200 годин.

До Немирівського районного відділу з питань пробації 23.05.2016 року надійшов на виконання вирок відносно ОСОБА_4 . Того ж дня на адресу ОСОБА_4 направлено письмовий виклик на 30.05.2016 року, проте останній не з`явився. Працівниками Немирівського районного відділу з питань пробації встановлено, що ОСОБА_4 відсутній за місцем проживання.

У подальшому, із ОСОБА_4 13.07.2017 року, відповідно до вимог п. 5.1 Розділу 2 «Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань», затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства внутрішніх справ України № 270/1560 від 19 грудня 2003 року, службовою особою Немирівського районного відділу з питань пробації проведено бесіду, під час якої останньому роз`яснено порядок та умови відбування покарання, повідомлено про стягнення, які можуть бути накладені, та про відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт, про що ОСОБА_4 надано відповідну підписку, у якій він власноручно зазначив про ознайомлення з вимогами щодо осіб, засуджених до громадських робіт. Того ж дня ОСОБА_4 вручено направлення до Муховецької сільської ради, проте останній відмовився його отримувати. При цьому ОСОБА_4 повідомив, що відпрацьовувати громадські роботи відмовляється.

Того ж дня ОСОБА_4 працівником Немирівського районного відділу з питань пробації винесено офіційне застереження у виді письмового попередження за відмову відпрацювати громадські робити та повідомлено про направлення матеріалів особової справи до Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області.

Після чого ОСОБА_4 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність, ігноруючи вимоги, п. 5.3 Розділу 2 «Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань», затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства внутрішніх справ України № 270/1560 від 19 грудня 2003 року, без поважних причин так і не приступив до виконання громадських робіт, не відбувши, таким чином, двісті годин громадських робіт.
Будучи допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , вину у скоєному визнав повністю, щиро кається. Погодився з кваліфікацією скоєного ним злочину, та дав покази, які є послідовними та повністю підтверджують вище викладені обставини вчинення злочину. Повністю погоджується з обвинуваченням, запевняє, що більше скоювати злочинів не буде. Просить суворо не карати, повірити в останнє.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспоруються.
Визнаючи повністю свою вину у вчиненні злочину, обвинувачений просить не досліджувати інших доказів по справі.
Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істиною є їх позиція, також їм роз`яснино, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить висновку, що вина обвинуваченого отримала повне своє підтвердження в судовому засіданні, його дії кваліфіковано вірно за ст. 389 ч. 2 КК України ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про призначення підсудному покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого злочину, особу винного, його соціальне становище, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, обтяжуючі вину обставини є рецидив злочинів, те, що він раніше неодноразово судимий, не відбув покарання у вигляді громадських робіт, який характеризується за місцем проживання позитивно, пом`якшуючі вину обставини до яких суд відносить визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, зважив на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів буде достатнім призначення покарання згідно ст. 389 ч. 2 КК України у вигляді арешту.
Враховуючи, що ОСОБА_4 засуджений вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 11.02.2016 року до покарання у виді 200 годин громадських робіт, тому до нього слід застосувати вимоги ст. ст. 71, 72 КК України, повністю приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком.
На підставі ст. 72 КК України зарахувати не відбутих 200 години громадських робіт у призначене покарання у виді арешту з розрахунку одному дню арешту відповідає вісім годин громадських робіт.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а саме: кардіограму та рентген знімок легень ОСОБА_4 від 29.09.2017 року - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Процесуальних та судових витрат немає.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374, 394 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним за ст. 389 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді 5 місяців арешту.
В порядку ст. 71 КК Ураїни із застосуванням ст. 72 КК України, повністю приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 11.02.2016 року, перевівши покарання у виді громадських робіт в покарання у виді арешту, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді арешту на строк 5 місяців 25 днів.

Речові докази: кардіограма та рентген знімок легень ОСОБА_4 від 29.09.2017 року - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Запобіжний захід не обирався.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Вінницького апеляційного суду через Немирівський районний судпротягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя: