УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/2852/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 176 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2018 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
підозрюваного: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 31 березня 2018 року., -
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 31 березня 2018 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 29 травня 2018 року.
Покладено на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:
-не покидати цілодобово власне помешкання за адресою АДРЕСА_1 протягом часу дії даної ухвали;
- прибувати до слідчого в провадженні якого буде перебувати кримінальна справа за першим викликом на визначений ним час та до суду за кожною вимогою;
- носити електронний засіб контролю;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України;
- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;
Виконання ухвали покладено на Житомирське відділення поліції ГУНП в Житомирській області
Згідно ухвали слідчого судді, слідчий звернувся в суд із вказаним клопотанням, де вказав, що в першій половині лютого 2018 року ОСОБА_9 познайомився із ОСОБА_7 , якому у ході розмови розповів, що шукає роботу та хоче працевлаштуватися у Службу безпеки України на посаду водія.
У ході спілкування із ОСОБА_9 у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на сприяння службовим особам Служби безпеки України у одержанні від ОСОБА_9 неправомірної вигоди за вчинення в інтересах останнього дій, а саме прийняття рішень, пов`язаних та необхідних для працевлаштування його в Службу безпеки України.
При цьому, ОСОБА_7 запевнив ОСОБА_9 у тому, що знає потрібних службових осіб у органах Служби безпеки України, які можуть допомогти працевлаштуватись при обов`язковій умові, яка полягала у наданні певної суми грошових коштів, наголосивши, що за інших обставин вирішити питання щодо працевлаштування неможливо.
Таким чином, ОСОБА_9 не бажаючи настання негативних наслідків для себе, розуміючи, що службові особи Служби безпеки України, можуть використати свої службові повноваження та вжити заходи, які не нададуть можливості йому працевлаштуватись, вимушено погодився із незаконними вимогами ОСОБА_7 та невстановлених на даний час службових осіб Служби безпеки України щодо передачі неправомірної вигоди.
У подальшому, у невстановлених досудовим розслідуванням час, за невстановлених обставин. ОСОБА_7 узгодив із невстановленими на даний час службовими особами Служби безпеки України дії. направлені на вимагання та отримання від ОСОБА_9 неправомірної вигоди за вчинення в його інтересах дій, пов`язаних із вирішенням питань щодо працевлаштування в органи Служби безпеки України.
Так, 28.03.2018 року ОСОБА_7 діючи умисно, сприяючи невстановленим наданий час службовим особам Служби безпеки України у вимаганні та одержанні неправомірної вигоди у сумі 3000 гривень.
При цьому наголосивши, що першу частину неправомірної вигоди ОСОБА_9 повинен передати наступного дня, а саме 29.03.2018 року.
Надалі, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на сприяння (пособництво) у одержанні неправомірної вигоди, діючи умисно, ОСОБА_7 29.03.2018, у першій половині дня, перебуваючи біля житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , одержав від ОСОБА_9 першу частину неправомірної вигоди у сумі 3000 гривень з метою передачі їх невстановленим на даний час службовим особам Служби безпеки України, за вчинення дій з використанням покладених на них службових обов`язків, пов`язаних із вирішенням питань щодо працевлаштування ОСОБА_9 до органів Служби безпеки України.
Під час вказаної зустрічі, а саме 29.03.2018, ОСОБА_7 висловив вимогу ОСОБА_9 про необхідність передати йому іншу частину неправомірної вигоди в сумі 7000 гривень наступного дня, тобто 30.03.2018.
У подальшому, з метою доведення злочинного умислу до кінця, направленого на сприяння (пособництво) у одержанні неправомірної вигоди невстановленим на даний час службовим особам Служби безпеки України, ОСОБА_7 , 30.03.2018 близько 15 години, перебуваючи на території торгівельного комплексу «Ріал», розташованого за адресою: м. Житомир, вул. Бориса Тена, 80, одержав від ОСОБА_9 чергову частину неправомірної вигоди у сумі 7000 гривень, з метою передачі їх невстановленим на даний час службовим особам Служби безпеки України, за вчинення дій з використанням покладених на них службових обов`язків, що пов`язані із вирішенням питань працевлаштування ОСОБА_9 до органів Служби безпеки України.
31.03.2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені сприяння (пособництво) службовим особам у одержанні неправомірної вигоди, за вчинення такими службовими особами в інтересах того хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданого їм службового становища, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.5 ст.27. ч.3 ст.368 КК України.
В апеляційній скарзі захисник в інтересах підозрюваного просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід. Посилається на те, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що в ході судового розгляду клопотання слідчим та прокурором не було доведено наявність підстав вважати, що підозрюваний дійсно може переховуватись від органів досудового слідства та суду. Щодо незаконного впливу на свідків - єдиним свідком в даному кримінальному провадженні є заявник - ОСОБА_9 . Даний свідок допитаний та перебуває під захистом органу досудового розслідування. Щодо знищення або спотворення речових доказів - грошових коштів, то вказує, що вони були вилучені та зберігаються у слідства, а тому підозрюваний не має до них доступу. З приводу доводів сторони обвинувачення щодо можливості впливу підозрюваним на інших осіб в справі (фігурантів), слід звернути увагу суду на те, що такі особи не встановлені. Слідчим, прокурором на наведено жодних доказів, які б прямо підтверджували причетність ОСОБА_7 до вчинення вказаного кримінального правопорушення. Слідчим суддею не було взято до уваги що ОСОБА_7 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, на утриманні має неповнолітню дитину, має незадовільний стан здоров`я, який вимагає проходження періодичного обстеження у лікарів. З даного приводу слідчому судді була подана довідка МСЕК про наявність інвалідності. На даний час, перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом ОСОБА_7 позбавлений можливості повноцінно проходити лікування та діагностування свого стану здоров`я. Враховуючи вищенаведене, вважаємо що застосований ОСОБА_7 запобіжний захід є не співмірним з наявним (а точніше відсутніми) ризиками, необґрунтованістю підозри.
Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисника, які підтримали свою апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника в інтересах підозрюваного не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.
Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного,міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Слідчий суддя зазначених вимог закону дотримався.
Розглядаючи клопотання слідчого про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя прийшов до висновку що слідчим та прокурором доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень.
Матеріали, додані до клопотання про обрання запобіжного заходу, свідчать, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненому ним кримінальному правопорушенні за обставин, наведених у клопотанні слідчого.
Враховуючи те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі від 5 до 10 років, що дає достатні підстави вважати, що під загрозою тяжкості покарання підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків, знищити або спотворити речові докази співучасники злочину на даний час не встановлені слідством., слідчий суддя правильно прийшов до висновку, що застосування менш суворого запобіжного заходу як то домашній арешт у нічний час не усуне ризик спілкування підозрюваного з іншими співучасниками правопорушення, що може зашкодити інтересам слідства та обґрунтовано прийшов до висновку про застосування запобіжного заходу у вигляді саме цілодобового арешту.
Доводи викладені в апеляційній скарзі захисника про необґрунтованість підозри та те, що слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого не встановив ризики, передбачені КПК України, та неповно з`ясував обставини, які характеризують особу є безпідставними та знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами провадження.
Під час розгляду клопотання слідчого слідчим суддею перевірено доводи про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення та наявність ризиків, пов`язаних з застосуванням запобіжного заходу.
Доводи апеляційної скарги про те, що перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом ОСОБА_7 позбавлений можливості повноцінно проходити лікування та діагностування свого здоров`я є безпідставними, оскільки слідчим та прокурором в судовому засіданні зазначено, що жодних перешкод для діагностики здоров`я підозрюваного та його лікування немає. Підозрюваний за наявності такої необхідності не позбавлений права звернутися до слідчого, прокурора про надання дозволу на відвідування медичних установ та проходження відповідного лікування.
Те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, на утриманні має неповнолітню дитину, має незадовільний стан здоров`я заслуговує на увагу колегії суддів проте не можуть бути в даному випадку, враховуючи всі обставини провадження та наявні ризики бути безумовною підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж цілодобовий арешт.
За наведених обставин, підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 31березня 2018 року про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту без зміни.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: