справа № 488/1645/17
провадження № 1-кп/488/193/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.09.2017 року
Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні в місті Миколаєві матеріали кримінального провадження за обвинуваченням,-
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Миколаєва, громадянки України, із середньо - спеціальною освітою, не працюючої, розлученої, має на утриманні малолітню дитину - сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 08.03.2017 року близько 19.50 години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння у під`їзді будинку АДРЕСА_3 , усвідомлюючи, що працівники поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , які прибули у складі екіпажу Кант 208 за вказаною адресою за викликом про скоєне правопорушення по лінії 102, були одягнуті у формений одяг працівників Патрульної поліції МВС України, екіпіровані відповідно до вимог діючих нормативних актів табельною вогнепальною зброєю та спецзасобами, виконують свої службові обов`язки, на вимогу останніх припинити протиправні дії не реагувала, намагаючись перешкодити виконанню ними своїх службових обов`язків щодо затримання правопорушника ОСОБА_9 , правою ногою нанесла удар в обличчя потерпілому ОСОБА_4 , чим згідно висновку судової експертизи завдала останньому тілесні ушкодження легкого ступню тяжкості.
Обвинувачена вину визнала повністю, у вчиненому розкаялася, в судовому засіданні обвинувачена не оспорювала обставин заподіяння нею потерпілому співробітнику поліції ОСОБА_4 , який намагався затримати її знайомого ОСОБА_9 задля першкоджання виконання ним зазначених службових обов`язків легких тілесних ушкоджень, що мало місце 08.03.2017 року близько 19.50 години у під`їзді будинку АДРЕСА_3 . Висновок судової експертизи щодо кількості та локалізації тілесних ушкоджень, заподіяних потерпілому, не оспорювала також.
Потерпілий ОСОБА_4 факт заподіяння йому обвинуваченою легких тілесних ушкоджень підтвердив за обставин, викладених в обвинувальному акті.
Показання обвинуваченої та потерпілого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які вони не заперечують.
Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів за інкримінованим злочином обвинуваченій щодо тих обставин, які ніким не оспорюються - в частині допиту свідків. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вина обвинуваченої також підтверджується: протоколом прийняття заяви від потерпілого про скоєний злочин від 08.03.2017 року; протоколом огляду місця події від 08.03.2017 року; службовим посвідченням потерпілого ОСОБА_4 та посадовою інструкцією поліцейського; висновком судово-медичної експертизи № 51 від 09.03.2017 року, відповідно до якої у потерпілого встановлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в області нижнього віка правого ока та правої виличної області, крововиливу лоба по середній лінії зліва, яке утворилось від дії тупого твердого предмету, у строк та за обставин, зазначених у постанові; відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; протоколом слідчого експеримента від 18.03.2017 року за участю потерпілого ОСОБА_4 , відповідно до якого останній показав, де, коли та за яких обставин обвинуваченою йому були заподіяні тілесні ушкодження; протоколом слідчого експеримента від 29.03.2017 року за участю обвинуваченої ОСОБА_6 , відповідно до якого остання показала, де, коли та за яких обставин нею потерпілому були заподіяні тілесні ушкодження; протоколами слідчого експеримента від 28.03.2017 року за участю свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , відповідно до якого останні показали, де, коли та за яких обставин обвинуваченою потерпілому були заподіяні тілесні ушкодження та дисками з відеозаписом данних слідчих дій; копією книги нарядів роти №2 батальйону №4 УПП у місті Миколаєві за 08.03.2017 року; протоколами огляду цифрових носіїв з відеозаписом з нагрудного відео реєстратора екіпажу Кант 208 патрульної поліції від 28.03.2017 року та дисками з відеозаписом.
Таким чином, вина обвинуваченої повністю доведена та її дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.345 КК України як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.
Призначаючи міру покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої - раніше не судимої, яка посередньо характеризується за місцем проживання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої суд враховує повне визнання вини, каяття у скоєному, відсутність тяжких наслідків від злочинних дій обвинуваченої.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
За таких обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості злочину, суд вважає можливим, виправлення обвинуваченої без відбування покарання, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.
В судовому засіданні захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення обвинуваченої ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» у зв`язку з тим, що на утриманні вона має малолітню дитину.
Обвинувачена ОСОБА_6 клопотання захисника підтримала, не заперечувала щодо застосування до неї Закону України «Про амністію в 2016 році».
Прокурор та потерпілий не заперечували проти звільнення обвинуваченої від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію в 2016 році».
Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» № 1810-VІІІ від 22.12.2016 року, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не повязаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України та особи, визнані винними у вчинені необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України та на день набрання чинності цим законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років і відносно яких не позбавлені батьківських прав. Згідно представлених письмових доказів судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_6 вчинила злочин, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, має малолітню дитину сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якого не позбавлена батьківських прав, тому суд вважає можливим звільнити обвинувачену ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію в 2016 році» № 1810-VІІІ від 22.12.2016 року.
Перешкод до застосування амністії, зазначених у ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», не встановлено.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, Законом України «Про амністію в 2016 році» № 1810-VІІІ від 22.12.2016 року суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винною в скоєнні злочину, передбаченого ст.345 ч. 2 КК України та призначити покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України від призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, у відповідності зі ст.76 КК України зобов`язати обвинувачену періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання на підставі п. «в » ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» № 1810-VІІІ від 22.12.2016 року.
Речові докази по справі - диски з відеозаписами слідчих дій, зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1