Справа №: 398/3245/16-к
провадження №: 1-кп/398/219/17
ВИРОК
Іменем України
"15" грудня 2017 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження №0000466 від 31.05.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Щасливе, Олександрійського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, працюючого водієм у товаристві з обмеженою відповідальністю «УкрАгроКом», маючого професійно-технічну освіту, військовозобов`язаного, розлученого, який проживає та зареєстрований у буд. АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , 31 травня 2016 року, близько 11 години 00 хвилин на полі № 6 Товариства з обмеженою відповідальністю «УкрАгроКом» поблизу села Щасливе Олександрійського району, під час виконання польових робіт, керуючи автомобілем САЗ 3502, державний номерний знак НОМЕР_1 , який мав несправність в тому, що сумарні люфти в зєднаннях рульового механізму складають біля 39 градусів, що не відповіда( вимогам п. 31.4.2 (а) Правил дорожнього руху, та експлуатація транспортного засобу оборонена, у світлу пору доби, рухаючись по польовій дорозі заднім ходом з послідуючим виїздом на спеціально облаштованого для розвороту сільськогосподарської техніки «заїзний карман», вкритий трав`яним покривом висотою 0,5м - 1,0м., проявляючи особисту неуважність та безпечність до забезпечення елементарних вимог безпеки руху, позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати автомобілем, грубо порушуючи вимоги пп. 1.5, 2.3 б) та д), 12.3 Правил дорожнього руху України: п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну ..., технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху); п. 10.1. Перед початком руху... водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. п. 10.9. Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб, здійснив наїзд керованого автомобіля на пішохода ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який спав у траві. У результаті наїзду автомобіля пішохід ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому правої стегнової кістки, які згідно висновку судово-медичної експертизи №488 від 23.09.2016 року відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я на термін понад 21 добу.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує як порушення правил безпеки дорожнього руху транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

ОСОБА_6 у судовому засіданні свою провину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України визнав повністю, погодився з кваліфікацією щодо вчиненого ним діяння, щиро розкаявся та пояснив, що не помітив потерпілого.

Обвинувачений зазначив, що не оспорює ті фактичні обставини справи, визнає їх за правдиві і достовірні. З врахуванням думки прокурора суд визнав недоцільним дослідження фактичних обставин справи, тому було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, які вказують на його особу.

У зв`язку з цим, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, за згодою учасників процесу, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися, і визнав можливим обмежити обсяг доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особистості обвинуваченого.

Також обвинуваченому судом було роз`яснено, що в разі розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

Суд, вислухавши обвинуваченого, який свою провину визнав в повному обсязі, прокурора, в виду того, що обвинувачений дав згоду на розгляд справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає що - вина обвинуваченого, в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - доведена належними та допустимими доказами, які були підтвердженні самим обвинуваченим, у зв`язку із чим суд вважає, що вина ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Згідно із ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

При призначені ОСОБА_6 покарання, судом також враховується те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод особи та має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Судом також враховується поведінка обвинуваченого за час досудового розслідування, де він сприяв розкриттю злочину, а також після скоєного, що він надав допомогу потерпілому.

Обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.

Виходячи із зазначених обставин, відношення обвинуваченого до скоєного, даних про його особу, враховуючи його вік та стан здоров`я, вперше скоїв злочин, суд прийшов до висновку, що обвинувачений не являє собою велику небезпеку для суспільства, а тому його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, в умовах здійснення контролю за його належною поведінкою органом пробації під час звільнення від відбування покарання з встановленням іспитового строку на підставі статті 75 КК України та покладенням обов`язків передбачених статтею 76 КК України.

Згідно роз`яснень, викладених у пунктах 20, 21 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням неправильної поведінки і інших учасників дорожнього руху, що було встановлено судом, а також, враховуючи характер та мотиви допущення порушень правил безпеки дорожнього руху, суд дійшов висновку, що підстав для застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом немає.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 366-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним та призначити покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді обмеження волі на 1 (один) рік без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_6 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Речові докази: автомобіль САЗ 3502, державний номерний знак НОМЕР_1 - переданий на зберігання ТОВ «УкрАгроКом» залишити в користування.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз у розмірі 2 869 (дві тисячі вісімсот шістдесят дев`ять) грн. 80 коп.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області, через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_7 НЕРОДА