Провадження № 1-кс/712/5848/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2017 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 заявника ОСОБА_4 розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання ОСОБА_4 про арешт нерухомого майна у кримінальному провадженні,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , звернулась до суду з клопотанням про накладення арешту на нежитлове приміщення магазину №3 (приміщення 1-го поверху з №1 по №6, Літ А-12), загальною площею 208,2 кв.м. що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та належить їй на праві приватної власності з метою недопущення незаконної реалізації вказаного майна з прилюдних торгів, проведення яких призначено на 13 листопада 2017 року о 09-00 год., номер Лоту 243916 та заборонити центральному відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції на час проведення досудового розслідування проводити будь які дії щодо реалізації майна.

В судовому засіданні ОСОБА_4 своє клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні поклався на розсуд суду.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання , встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини які регулюються нормами кримінально-процесуального законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що 10.02. 2017 року внесені відомості до ЄРДР за № 0001344, по ухвалі слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси ОСОБА_5 за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого відділу Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області щодо внесення відомостей про кримінальне правопорушення.

20.03.2017 року ОСОБА_4 визнано потерпілою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0001344 від 10.02.2017 року за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 171 КПК України передбачено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Обов`язковою вимогою при вирішенні питання про накладання арешту на майно є з`ясування питання існування сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинувачено, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи для забезпечення цивільного кодексу, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Жодних таких підстав з даного клопотання слідчий суддя не вбачає.

Натомість, як встановлено в судовому засіданні накладання арешту на майно необхідно з метою зупинення проведення реалізації даного майна в межах виконавчого провадження, тобто є питанням яке повинно вирішуватись згідно з цивільно-процесуальним Кодексом України та Законом України « Про виконавче провадження.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що дане клопотання є необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, а тому не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 55, 61, 170-173, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0001344, від 10.02.2017 року про накладення арешту на майно відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1