В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 листопада 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Холмець Ужгородського району , мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, із незакінченою середньою освітою, не працюючого, судимого
-29.04.2015 року Ужгородським міськрайонним судом за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України на один рік позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України 1 рік іспитового строку;

-18.07.2017 року Ужгородським міськрайонним судом за ч.1 ст.187 КК України на три роки позбавлення волі

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2016 року близько 02 години 30 хвилин ОСОБА_4 знаходячись біля тераси кафе Три горби , що розташоване по вул. Залізнична, 1 А в м. Ужгороді діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном та незаконного збагачення за рахунок викраденого майна , в ході розмови з ОСОБА_5 викрав з правої кишені куртки останнього мобільний телефон марки Нокія моделі С3 -01 вартістю 333,00 грн. , чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 333,00 гривень.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю. По суті фактичних обставин справи пояснив, що точної дати не пам`ятає за спливом часу , восени 2016 року перебував в районі залізничного вокзалу в м . Ужгород де підійшов до потерпілого під приводом прикурити сигарету і в той час витягнув з кишені куртки потерпілого мобільний телефон , після чого заволодівши викраденим покинув місце. Через деякий час був затриманий працівниками поліції та повернув викрадений телефон потерпілому.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що точної дати не пам`ятає за спливом часу , восени 2016 року перебував в районі залізничного вокзалу в м . Ужгород де до нього підійшов обвинувачений і попросив прикурити сигарету . Після того як обвинувачений відійшов він помітив зникнення мобільного телефону з кишені куртки і викликав працівників поліції. Вказав , що мобільний телефон йому повернуто.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, потерпілий, також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений і потерпілий правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ), вчинена повторно, тобто вчинення кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності , що свідчить про відверте небажання ОСОБА_4 стати на шлях виправлення , за місцем проживання характеризується негативно, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відповідно до статті 66 КК України відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, визнання обвинуваченим своєї вини.
Обтяжуючі покарання обставини, згідно статті 67 КК України, судом не встановлені.

Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України , якою встановлено, що «особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів», враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , всі пом`якшуючі покарання обставини, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України .

Відповідно до ст. 70 ч.4 КК України, за правилами, передбаченими ч.ч.1, 2 , 3 ст. 70 КК України, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 вчинив злочин 26.09.2016 року , тобто до ухвалення вироку Ужгородським міськрайонним судом від 18 липня 2017 року, яким він засуджений за ч. 1 ст.187 КК України.

За таких обставин ОСОБА_4 необхідно призначити покарання за правилами ч.4 ст. 70 КК України призначивши покарання за сукупністю злочинів, передбачених за даним вироком, та за злочин, передбачений ч.1 ст.187 КК України , за який його засуджено вироком Ужгородського міськрайонного суду від 18 липня 2017 року, застосувавши принцип часткового складання покарань.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.
При прийнятті рішення про початок строку відбування покарання , а відповідно й зарахування строку попереднього ув`язнення до строку відбутого покарання, враховується те, що згідно вироку Ужгородського міськрайонного суду від 18 липня 2017 року строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховано з моменту його затримання, а саме з 26.03.2017 року.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст.124 КПК України.

У відповідності до ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 /трьох/ років позбавлення волі .

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, передбачених за даним вироком та за злочин, передбачений ч. 1 ст.187 КК України , за який його засуджено за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 18 липня 2017 року, шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_4 остаточно призначити покарання у вигляді 3 /три/ роки 1 / один / місяць позбавлення волі.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 не обиралася.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 26.03.2017 року.

Зарахувати в строк покарання ОСОБА_4 тримання під вартою на досудовому розслідуванні та судовому розгляді з 26.03.2017 року по 20 червня 2017 року включно згідно ч.5 ст.72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по справі в розмірі 439,80 гривень за проведення судових експертиз .
Речові докази по кримінальному провадженню : мобільний телефон марки Нокія моделі С3 -01, ІМЕІ: НОМЕР_1 ,який передано на зберігання ОСОБА_5 - залишити в його розпорядженні як власника.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк із моменту отримання його копії.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1