Справа № 368/499/18
Провадження № 1-в/368/66/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" квітня 2018 р. Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
представника ВК ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кагарлику в режимі відеоконференції подання в.о. начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» погоджене з спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Стара Вижівка Старовижівського району Волинської області, освіта професійно - технічною, громадянина України, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого до засудження АДРЕСА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 вироком Старовижівського районного суду Волинської області засуджений 23 жовтня 2015 року за ст. 286 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на три роки. Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 12 січня 2016 року вирок Старовижівського районного суду Волинської області від 23.10.2015 року залишено без змін.
Початок строку покарання 01.03.2016 року.
Кінець строку покарання 01.03.2020 року.
? строку покарання 01.03.2018 року.
Із спільного подання ДП «Кагарлицька виправна колонія (№115)» та спостережної комісії при Кагарлицькій райдержадміністрації Київської області вбачається, що ОСОБА_5 прибув із Луцького СІЗО, де утримувався з 02.03.2016 р., відбуваючи покарання, добре працює, має хорошу поведінку, приймає активну участь у громадському житті відділення та установи, разом з тим за добросовісне відношення до праці та громадських доручень, за зразкову поведінку має від адміністрації установи чотири заохочення, та мав два дисциплінарних стягнення, які знято в установленому законом порядку.
Обмірковуючи вказане подання, заслухавши висновок прокурора, який не заперечував проти задоволення вказаного подання, думку представника Кагарлицької виправної колонії (№115), який підтримав подання, думку засудженого ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дане подання не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 вироком Старовижівського районного суду Волинської області засуджений 23 жовтня 2015 року за ст. 286 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на три роки. Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 12 січня 2016 року вирок Старовижівського районного суду Волинської області від 23.10.2015 року залишено без змін.
Згідно розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок щодо засудженого ОСОБА_5 набрав законної сили 12.01.2016 року.
В місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_5 перебуває з 02.03.2016 року.
06 квітня 2016 року засуджений ОСОБА_5 прибув до Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)»
Із наданої характеристики (а.с. 10-11) вбачається, що засуджений ОСОБА_5 за період перебування в колонії засуджений ОСОБА_5 два рази допустив порушення вимог режиму відбування покарання, за що був розглянутий на дисциплінарній комісії та притягнутий до дисциплінарної відповідальності в тому числі один раз поміщався в ДіЗО. Допущене порушення виражалось у вживанні спиртних напоїв. Після проведеної з ним додаткової виховної роботи почав змінювати в кращу сторону своє ставлення до відбування покарання, усвідомив помилковість своїх суджень, поведінка засудженого стала більш право слухняною та стабільною. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктує. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань. Виконує роботу з самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт по благоустрою установи відноситься з розумною ініціативою. Засуджений ОСОБА_5 на даний час порушень не допускає, дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці, має чотири заохочення від керівництва, установи, стягнень не знятих та не погашених не має, пройшов курс підготовки до звільнення.
Окрім того, в характеристиці вказано, що засуджений ОСОБА_5 з 30.03.2017 року по 22.02.2018 року перебував на профілактичному обліку установи як схильний до вживання наркотичних речовин.
Вивченням матеріалів особової справи встановлено, що засуджений ОСОБА_5 під час перебування у Комунальному закладі Кагарлицької районної ради «Кагарлицька центральна районна лікарня» для перевірки на стан сп`яніння вів себе неадекватно, про що свідчить рапорт від 17.08.2016 р. працівника лікарні.
Окрім того, під час перебування засудженого в стані сп`яніння та неадекватної його поведінки щодо даного засудженого було застосовано спеціальні засоби фізичного впливу, про що рапорт № 2, що міститься в особовій справі на а.с. 61.
Вимогами п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» № 2 від 26 квітня 2002 р. визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії (п. 13 постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26 квітня 2002 р.).
Згідно положень п. 17 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 р., суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Як вбачається зі ст..81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Критеріями оцінки ступеня виправлення засудженого при застосуванні до нього положень ст. ст. 81, 82 КК України є:
?ставлення засудженого до дотримання вимог встановленого порядку відбування покарання (режим) за весь період відбування покарання;
?участь у суспільно-корисній праці;
?участь у виховних заходах;
?участь у загальноосвітньому та професійно-технічному навчанні;
?участь у самодіяльних організаціях та соціально-корисна активність;
?участь у роботах з благоустрою установ та прилеглих територій,
?поліпшенні житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт по забезпеченню установи продовольством;
?прагнення засудженого до відшкодування нанесених злочином збитків, сплати аліментів (за наявності виконавчих листів);
?визнання своєї вини у вчиненому злочині і каяття в ньому;
?підтриманні соціально-корисних зв`язків та позитивних намірів на життя після звільнення.
Частиною 2 статті 81 КК України та постановою Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання м`яким" передбачено, що головною умовою при прийнятті судом рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений добросовісною поведінкою і відношенням до праці довів своє виправлення. При чому добросовісна поведінка - це не пасивна поведінка засудженого, який утримується від порушення режиму відбування покарання, а його активна участь в громадському житті, виконання громадських доручень, підвищення свого освітнього рівня тощо. Добросовісне відношення до праці - це постійне виконання і перевиконання планів робіт, добросовісне відношення до дорученої роботи, підвищення кваліфікації, прояв ініціативи тощо. В той же час, при вирішенні питання про те, чи довів засуджений своєю добросовісною поведінкою і відношенням до праці своє виправлення суд повинен виходити з аналізу усього процесу виправлення засудженого упродовж усього терміну відбування їм покарання, а не за короткий період часу.
Тобто, при вирішенні питання про те, чи довів засуджений своєю добросовісною поведінкою і відношенням до праці своє виправлення, суд виходить з аналізу усього процесу виправлення засудженого упродовж усього терміну відбування ним покарання, а не за короткий період часу.
За час перебування у колонії з 06.04.2016 року засуджений був чотири рази заохочений - за активну участь у спортивно масових заходах - 30.06.2016 р. та 28.08.2017 р. і за добровільне відношення до праці 25.11.2016 р. та 22.03.2018 р.
Проте, за час перебування у колонії на засудженого ОСОБА_5 було двічі накладено стягнення, а саме: 28.04.2016 р. за зберігання заборонених предметів, а саме: гральні карти та 17.08.2016 р. за вживання спиртних напоїв ДіЗО 15 діб.
Окрім того за період з 30.03.2017 р. по 22.02.2018 р. засуджений ОСОБА_5 перебував на профілактичному обліку за схильність до вживання наркотичних речовин.
Згідно психологічної характеристики на засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що засуджений неймовірно життєрадісний і оптимістичний. Саме цією якістю він притягує до себе людей. Кожен день для нього - нове життя, яке просто необхідно прожити на всі сто. Відмінною рисою є потреба в спілкуванні з оточуючими людьми. Природжений лідер. Потребує бути в центрі уваги, в оточенні захоплених поглядів. Характеризується високою психічною активністю, енергійністю, працездатністю, швидкістю і жвавістю рухів, різноманітністю і багатством міміки, швидким темпом мови. Він швидко пристосовується до нових умов і швидко сходиться з людьми. Його почуття легко виникають і змінюються новими, йому властива виразність, але іноді і мінливість. Легко включається в роботу і так само легко переключається на нову діяльність, не боїться втоми і швидко освоює нові професії. Дуже працездатний, головне - направити його діяльність в потрібне русло. Щоб засуджений виконував поставлені перед ним завдання безперервно і з повною самовіддачею, керівнику потрібно регулярно давати йому нові завдання і підігрівати інтерес до роботи. Він порівняно легко переживає невдачі і неприємності. Прагне до частої зміни вражень, легко і швидко відгукується на навколишні події, товариський. Емоції переважно позитивні, вони швидко виникають і швидко змінюються, тому було рекомендовано проводити бесіди профілактичного та індивідуального характеру, коли недоброякісно виконав завдання, заставити теж саме завдання виконати ще раз, при спілкуванні вимоги повинні бути максимально справедливі; бути максимально вимогливим при скоєнні найнезначніших порушень, потрібно враховувати його особисті інтереси, схильності, потреби, труднощі - їх тимчасовий характер.
Щодо працевлаштування засудженого, то в дійсності він добровільно погодився працювати, написавши заяву, яка міститься в особовій справі на а.с. 26 та працював на контрагентських об`єктах.
Щодо відшкодування шкоди завданого засудженим потерпілим, то слід зазначити наступне. Згідно довідки від бухгалтерії ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)» вбачається, що виконавчі листи надійшли і по них відбулося наступне виконання: відшкодовано потерпілого 3 485,59 грн. та на користь держави 81,04 грн., а по вироку було стягнуто із засудженого 90 00,00 грн. моральної шкоди на користь потерпілого та 900,00 грн. за правову допомогу.
Кагарлицькою виправною колонією № 115 було зроблено висновок, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Досліджуючи дані про особу засудженого, що містяться в його особовій справі, характеристиці, довідці про заохочення і стягнення, - суд встановив, що упродовж усього терміну відбування покарання засуджений наполегливо не ставав на шлях виправлення.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що поведінка ОСОБА_5 не є сумлінною, внаслідок чого він не довів своє виправлення, і підстав для застосування відносно нього положень ст.81 КК України суд не вбачає, тому подане подання про умовно-дострокове звільнення щодо засудженого ОСОБА_5 на даний момент є передчасним та у задоволенні подання слід відмовити.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.. 537, 539 КПК України, ст.. 81 КК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» № 2 від 26 квітня 2002 р., суд, -
У Х В А Л И В :
У задоволенні подання в.о. начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» погоджене з спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття покарання засудженого ОСОБА_5 - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд Київської області протягом 7 діб з дня проголошення.
Суддя ОСОБА_1