УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №274/846/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія зап .захід Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 березня 2018 року м. Житомир
Апеляційний суд Житомирської області у складі суддів:
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Житомирі апеляційну скаргу процесуального прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 лютого 2018 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Бердичева, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Бердичівського відділу поліції ГУНП у Житомирській області. Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Посилається на те, що ухвала постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального кодексу України, є незаконною та підлягає скасуванню.
Вказує, що слідчий суддя безпідставно зробив висновок, що прокурор не довів, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.
Судом залишено поза увагою, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого насильницького кримінального правопорушення, наніс 5 ударів у життєво-важливі органи потерпілого ножом, якого зазвичай носив із собою. Після нанесення потерпілому ножових поранень зник з місця злочину, не намагаючись надати потерпілому допомогу.
Зазначене свідчить про відсутність підстав вважати, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 та виконання ним процесуальних обов`язків.
Вважає, що під час розгляду клопотання слідчого слідчим суддею в порушення вимог ст.ст.177, 178, 193, 194 КПК України неповно досліджено матеріали кримінального провадження, надані слідчим в обґрунтування свого клопотання, та не надано належної оцінки усім доказам.
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 лютого 2018 року у задоволенні клопотання слідчого СВ Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області - ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 відмовлено.
Звільнено ОСОБА_7 з під варти в залі суду.
Застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на два місяці та покладено на нього такі обов`язки:
1.в період з 16 год. 00 хв. по 12 год. 00 хв. не залишати свого постійного місця проживання: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;
2.утримуватись від спілкування з свідками по справі та потерпілим з привод обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, в тому числі з тими, щ проживають разом з ним;
3.прибувати до слідчого СВ Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області з першою вимогою;
4.не відлучатися із м. Бердичева без дозволу слідчого, прокурора або суду;
5.не змінювати свого місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;
6.не відвідувати смт. Гришківці Бердичівського району Житомирської області.
Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 положення ч.5ст.181 КПК Україна, а саме те, що: працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань використовувати електронні засоби контролю.
Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , що в разі невиконання покладених на нього обов'язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що прокурор довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а також довів наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, однак не довів, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.02.2018 о 01 год. 07 хв. до Бердичівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області надійшло повідомлення від чергового лікаря травмпункту Бердичівської центральної міської лікарні про те, що для надання медичної допомоги звернувся ОСОБА_10 з проникаючими ножовими пораненнями живота та грудної клітини, які останній отримав під час конфлікту з невідомим чоловіком в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 .
Під час досудового розслідуванням встановлено, що14.02.2018 близько 23 години громадянин ОСОБА_7 , приїхавши на прохання своєї матері ОСОБА_11 до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 , зайшов всередину приміщення вищевказаного кафе, де між ним та ОСОБА_10 виникла словесна суперечка, яка переросла в бійку. Під час бійки у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , розуміючи протиправність своїх дій, умисно ножем, якого тримав у правій руці, наніс декілька ударів по тілу ОСОБА_10 , заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани черевної стінки без пошкодження внутрішніх органів та чотирьох колото різаних непроникаючих ран грудної клітини зліва.
Згідно висновку судово медичного експерта тілесне ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани черевної стінки без пошкодження внутрішні, органів відноситься до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя; чотири колото-різані непроникаючі рани грудної клітини зліва відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Слідчий в обґрунтування клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту посилається на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, який згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Ступінь соціальних зв`язків за останнім відомим місцем проживання не є таким, який би утримував його в м. Бердичеві, так як підозрюваний зареєстрованого місця проживання не має, тимчасово проживає у матері, не одружений, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, не працює, за останнім відомим місцем проживання характеризується посередньо. Зазначені обставини свідчать про те, що існують обґрунтовані ризики того, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування і суду з метою уникнення покарання за вчинений злочин, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, адвоката ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 , які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Приймаючи рішення про часткове задоволення клопотання слідчого щодо підозрюваного ОСОБА_7 , слідчим суддею в повній мірі враховані вимоги ст.ст. 177, 178, 194, 197 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, слідчим суддею було встановлено, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а прокурором та слідчим в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Докази, на підтвердження цього досліджені під час розгляду клопотання слідчого.
Крім того, суд встановив, що підозрюваний ОСОБА_7 не працює, не одружений, зареєстрованого місця проживання не має, проживає у матері, за останнім відомим місцем проживання характеризується посередньо, у розшуку по вказаному кримінальному провадженню не перебував, раніше не судимий.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, як застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього кодексу.
Також, слідчий суддя зазначив, що слідчим та прокурором не доведено та у судовому засіданні не встановлено об`єктивних даних, які б дійсно свідчили про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 можливе виключно в умовах тримання його під вартою.
Враховуючи зазначені обставини, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку щодо обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Доводи апеляційної скарги прокурора стосовно того, що слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не прийняв до уваги тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 , та покарання, яке він має понести у разі визнання його винним, є безпідставними.
У п.52 рішення Європейського суду з прав людини у справі Ливада проти України від 26 червня 2014 року Суд вказує, що аргументи за і проти звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою. Така позиція є усталеною практикою ЄСПЛ ( рішення у справі "Доронін проти України", Осипенко проти України", Харченко проти України").
Отже, суд у відповідності з вимогами ст.194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , даних про його особу, обґрунтовано дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують і не дають підстав вважати, що при постановленні оскаржуваної ухвали були допущені порушення норм кримінального процесуального законодавства, які могли б стати підставою для її скасування щодо підозрюваного запобіжного заходу.
Керуючись ст. 407,422 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу процесуального прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 лютого 2018 року щодо ОСОБА_7 -без змін.
Ухвала суду набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: