Справа № 473/2485/17
УХВАЛА
17.04.2018 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
в ході розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка клопотання прокурора Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про призначення судової психофізіологічної експертизи з використанням поліграфа в кримінальному провадженні № 0001042 від 01.06.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ :
В провадженні Арбузинського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження № 0001042 від 01.06.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні прокурор звернувся з письмовим клопотанням про призначення в рамках цього кримінального провадження судової психофізіологічної експертизи із використанням поліграфа, в обґрунтування якого посилався на те, що обвинувачений ОСОБА_4 відмовився давати показання щодо обставин вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, а тому для встановлення того, чи приховує сторона захисту інформацію щодо обставин і деталей вчинення злочину та з метою додаткової перевірки показань ОСОБА_4 , які надані ним в ході досудового розслідування, виникла необхідність проведення судової психофізіологічної експертизи з використанням поліграфа.

Прокурор просив суд задовольнити його клопотання, доручити провадження експертизи експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, на їх вирішення поставити запропоновані ним запитання та направити обвинуваченого ОСОБА_4 для дослідження.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання про призначення судової психофізіологічної експертизи із застосування поліграфа заперечив, своєї згоди на запропоноване прокурором дослідження не надав.

Захисник в судовому засіданні, посилаючись на те, що обвинувачений не зобов`язаний доводити свою невинуватість, проти задоволення заявленого прокурором клопотання заперечив, підтвердив відсутність згоди обвинуваченого на таке дослідження та пояснив суду, що ОСОБА_4 на підставі ст. 63 Конституції України показань давати не бажає, так само не давав їх і вході досудового розслідування.

В свою чергу суд, заслухавши позиції сторони обвинувачення та захисту, перевіривши доводи і обґрунтованість заявленого прокурором клопотання, прийшов до таких висновків.

Відповідно до п.п. 6.8, 6.8.1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 року № 53/5 (далі Інструкція) з метою отримання орієнтувальної інформації можуть проводитися опитування із застосуванням спеціального технічного засобу - комп`ютерного поліграфа.
Предметом опитування із застосуванням спеціального технічного засобу - комп`ютерного поліграфа є отримання орієнтувальної інформації щодо: ступеня ймовірності повідомленої опитуваною особою інформації; повноти наданої опитуваною особою інформації; джерела отриманої опитуваною особою інформації; уявлень опитуваної особи про певну подію; іншої орієнтувальної інформації, необхідної для конструювання версій розслідування певних подій.
Водночас, згідно п. 6.8.2 вказаної Інструкції такі опитування можуть проводитись тільки за наявності письмової згоди особи, яка проходитиме опитування.
Проте, матеріали кримінального провадження не містять письмової згоди обвинуваченого на проведення запропонованого прокурором опитування із застосуванням комп`ютерного поліграфа, а в судовому засіданні обвинувачений категорично відмовився від проходження такого опитування.
Згідно із ч. 2 ст. 28 Конституції України жодна людина без її вільної згоди не може бути піддана медичним, науковим чи іншим дослідам.
Крім того, Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Саундерс проти Сполученого Королівства» (рішення від 17 грудня 1996 року, номер справи 43/1994/490/572) систематично акцентував увагу на тому, що «право зберігати мовчання та його складові частини - не давати свідчень проти себе, не вчиняти буд-які інші дії без добровільної на це згоди - є загальновизнаними міжнародними нормами, які покладені в основу справедливої судової процедури, про яку йдеться у статті 6 Конвенції. Суть права «зберігати мовчання» полягає в захисті особи від зловмисного примусу з боку влади, що допомагає запобігти судовим помилкам, постановленим статтею 6 Конвенції. Це право сприяє тому, щоб обвинувачення не використовувало доказів, отриманих усупереч волі особи за допомогою примусу або тиску. У цьому розумінні таке право тісно пов`язано з презумпцією невинності, яка міститься в пункті 2 статті 6 Конвенції. Право не свідчити проти себе, не вчиняти будь-які інші дії без добровільної на це згоди, передбачає, зокрема, що сторона обвинувачення в кримінальній справі, намагаючись довести свою версію щодо підозрюваного, не може використовувати доказів, здобутих усупереч волі підозрюваного за допомогою методів примусу чи утиску».
Таким чином, проведення запропонованого прокурором дослідження можливе лише за згодою особи, яка підлягає дослідженню.
За таких обставин, з урахуванням положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 28, 63 Конституції України, ст. 2 КПК України, в задоволенні клопотання прокурора про призначення в рамках цього кримінального провадження судової психофізіологічної експертизи із застосування поліграфа належить відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 350, 369, 370, 372, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
В задоволенні клопотання прокурора Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про призначення судової психофізіологічної експертизи з використанням поліграфа в кримінальному провадженні № 0001042 від 01.06.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її постановлення.
Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального Кодексу України.

Суддя ОСОБА_1