Провадження №1-кп/761/1059/2017
В И Р О К
іменем України
23 листопада 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Азербайджан м. Ленькорайн, громадянина Республіки Азербайджан, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання в м. Києві та Київській області, раніше судимого Центрально-міським судом міста Кривого Рогу за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, звільнений 10.03.2016 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

секретар судового засідання ОСОБА_3

за участі:

сторони обвинувачення - прокурор ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_2

захисник ОСОБА_5

потерпілого - ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_7

в с т а н о в и в :
Так,31.05.2016 року, приблизно о 20 год. 30 хв., ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння внаслідок попередньо вжитих спиртних напоїв, на території прилеглій до кафе Шашлична, що розташоване по вул. Симона Петлюри, 32 в м. Києві, на грунті раптово виниклих неприязних відносин вступив в словесний конфлікт з раніше невідомим йому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В ході словесного конфлікту у ОСОБА_2 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин сформувався умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , із застосуванням ножа, який він тримав в своїй руці.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 01.06.2016, приблизно о 20 годині 30 хв., ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території прилеглій до кафе Шашлична, що розташоване по вул. С.Петлюри, 32 в м. Києві, в ході конфлікту, опинившись навпроти ОСОБА_6 ,, тримаючи в правій руці зазначений вище ніж, умисно, з мотиву раптово виниклих особистих неприязних стосунків, наніс ним останньому два удари в область живота, чим заподіяв тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, у вигляді проникаючи поранення живота.

Згідно висновку експерта 1281/Е від 01.08.2016 року, у гр.. ОСОБА_6 , мали місце наступні тілесні ушкодження:

А) проникаюче колото-різане поранення живота: рана на передній черевній стінці зліва в передреберній ділянці, від якої відходить рановий канал, направлений ззовні до середини, спереду назад, по ходу якого ушкоджуються м`які тканини черевної стінки, проникає у черевну порожнину з пораненням вісцеральної поверхні селезінки та прядки великого сальника, з явищами внутрішньочеревної кровотечі (наявність в черевній порожнині до 200 мл. рідкої крові).

Виявлене тілесне ушкодження відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.

Б) непроникаюче колото-різане поранення живота: рана на передній черевній стінці зліва в підреберній ділянці, від якої відходить рановий канал, направлений ззовні до середини, з переду назад, по ходу якого ушкоджуються м`які тканини черевної стінки та сліпо закінчується в м`яких тканинах

Вказане тілесне ушкодження відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров?я.
Тобто, ОСОБА_2 обвинувачується у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, передбачене ч.1 ст. 121 КК України.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 допитаний у суді, винуватість у вчиненні злочину за ч.1 ст. 121 КК України визнав та надав суду показання, що 31 травня 2016 року десь о 18-19 годин ввечора ОСОБА_2 прийшов в кафе, у дівчини було день народження. В цьому закладі були і діти років з 5, невеликі. ОСОБА_2 пив пиво, почув що ОСОБА_6 ображає дітей і підійшов до нього, щоб сказати, щоб він так більше не робив. А ОСОБА_6 встав та схватив його за горло. Ніж у ОСОБА_9 був невеликий, і він вдарив ножем в живіт ОСОБА_6 , потім відійшов і знову сів за стіл до знайомих. Ніж був кнопочний, невеликий, ОСОБА_6 трохи порізався.

Правою рукою, ОСОБА_9 наносив удари, кафе находилось на вул Сімони Петлюри, біля автовокзала. Ножа с собою не було, забрав він його у дитини. Ніж був металевий, десь 5 сантиментів, не більше. В той день ОСОБА_2 пив пиво, скільки він не пам?ятає. Конлікт був за дитини, за її національності, потерпілий зробив зауваження, ОСОБА_2 заступився. Їх столи в кафе були недалеко один від одного і ОСОБА_2 почув що ОСОБА_6 ображає дитину. ОСОБА_6 схватив ОСОБА_9 за шию, він казав йому, щоб той його відпустив, удар ножем прийшов в Тулуб.

Батьки ОСОБА_2 живі, його батько 1957 року народження, мати -1961 року народження, в сім?ї він один та є громадяном Айзербайжанської Республіки.

В березні звільнився від відбування покарання за аналогічне правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 , надав показання, що він з другом після роботи, яка знаходиться біля автовокзала, підійшли до маршруток, потрібно було чекати 25-30 хвилин, і вони вирішили піти в кафе перекусити. Поки чекали замовлення, підбігли діти і почали просити гроші, гроші вони їм не дали, але купили морозиво. Потім підійшов ОСОБА_2 з другом, присіли за їх столик. ОСОБА_2 представився та повідомив, що він є «крадієм в законі» і запитав чому ОСОБА_6 не дає грошей дітям. На стільці біля нього лежала сумка ОСОБА_6 з ноутбуком і речі його друга. ОСОБА_6 попросив його пересісти за інший стіл, він відмовився, і ОСОБА_6 встав щоб забрати свою сумку, а обвинувачений її також схопив, при цьому сумка порвалась, і в цей же час ОСОБА_10 наніс удар. Підбіг друг ОСОБА_6 , сказав, що в нього кров, обвинувачений почав втікати. Поліція приїзжала до ОСОБА_6 в лікарню, всі ці події, які відбулись є на записі відеокамери десь о 20:30 31 травня 2017 року. Ніж ОСОБА_6 не бачив, удар він відразу не відчув, потім коли друг йому повідомив, що в нього кров. ОСОБА_6 з другом не встигли вжити алкоголі напої. Крім ОСОБА_6 з Асадуллаєвим ніхто не приймав участь в конфлікті. Обвинувачений був в стан алкогольного сп?яніння, наче він був сонний. Діагноз у ОСОБА_6 був: пробита селезінка, в лікарні він був 10 днів, але через тиждень кожен день їздив на обстеження.

На підтвердження події злочину та вини ОСОБА_2 у його вчиненні прокурором надані суду та безпосередньо у судовому засіданні дослідженні документи, а саме: постанова про створення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 01.06.2016 року; постанова про доручення проведення досудового розслідування декількома слідчим від 02.08.2016 року;довідка віділення полі травми видана ОСОБА_6 ,; протокол огляду місця події від 31.05.2016 року; протокол огляду місця події від 31.05.2016 року з фототаблицею; протокол огляду місця події від 01.06.2016 року; змиви потошарових відділень з обох долонь ОСОБА_2 ; протокол огляду місця події від 31.06.2016 року; протокол пред`явлення для впізнання від 01.06.2016 року з фототаблицею; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.06.2016 року; супровідний лист щодо направлення матеріалів на експертизу; постанова про призначення судово-медичної експертизи від 07.07.2016 року; висновок експерта №1281/Е від 01.08.2016 року; супровідний лист про направлення матеріалів для проведення судово-медичної експертизи; постанова про призначення судово-медичної цитологічної експертизи від 03.06.2016 року; супровідний лист про направлення висновку експерта; висновок експерта №190/ц від 21.07.2016 року; постанова про призначення судово-медичної імунологічної експертизи від 29.06.2016 року; супровідний лист про направлення матеріалів на експертизу; супровідний лист про направлення висновку експерта; висновок експерта №332 від 04.08.2016 року; повідомлення про підозру від 01.06.2016 року; Акт про відмову від підпису підозрюваного після отримання від 01.06.2016 року; заява про відмову від послуг перекладача; протокол проведення слідчого експерименту із застосуванням технічних засобів від 05.08.2016 року; протокол перегляду відеозапису від 05.08.2016 року; диск з відеозаписом слідчого експерименту; повідомлення про підозру від 15.08.2016 року; тест до протоколу приладу Драгерр на вміст алкоголю у обвинуваченого; та характеризуючи матеріали.

Суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого, дослідивши надані сторонами документи та речові докази, оцінивши їх у сукупності дійшов до наступних висновків.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Згідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 86 КПК України зазначено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Враховуючи вище наведене суд приходить до висновку, що надані сторонами документи є належними доказами оскільки відповідають вимогам КПК України.

Отже, аналізуючи та оцінюючи у сукупності докази та показання надані сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю доведена. Прийшовши до такого висновку, суд враховує наступне. Так, фактично в судовому засіданні сторони підтвердили саму подію конфлікту, її розвиток та суперечностей в їх показах які могли свідчити про неправильність кваліфікації дій обвинуваченого та необхідність додаткового вивчення фактичних обставин події судом не вбачається.

Таким чином, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, а саме, заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України доведена і він повинен нести відповідальність за вчинене.

При призначенні покарання ОСОБА_2 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання стосовно обвинуваченого ОСОБА_2 суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочину.

Вирішуючи питання про призначення виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин його вчинення та дані про особу обвинуваченого, що він раніше судимий за аналогічний злочин, характеризується посередньо, вчинив злочин в стані алкогольного сп?яніння. Тому, суд приходить до висновку, про необхідність призначення міри покарання у вигляді позбавлення волі.

Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі заявлений позивачем ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди останній визнав повністю та відповідно позов підлягає до задоволення.

Судових витрат по справі не має.

Речові докази по справі: ніж, кофту світло-сірого кольору, джинси синього кольору, футболку чорного коьору із червоним малюнком слід знищити, диск з відеозаписом зберігати при матеріалах справи, інші передати у розпорядження потерпілого ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_2 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 рахувати з 31 травня 2016 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк покарання обвинуваченому ОСОБА_2 строк попереднього ув`язнення в період з 31 травня 2016 року по 20.07.2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази по справі: ніж, кофту світло-сірого кольору, джинси синього кольору, футболку чорного коьору із червоним малюнком слід знищити, диск з відеозаписом зберігати при матеріалах справи, інші передати у розпорядження потерпілого ОСОБА_6

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 2986 (дві тисячі вісімсот дев`яносто шість) гривень матеріальної шкоди та 148 300 (сто сорок вісім тисяч триста) гривень моральної шкоди..

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії. Якщо вирок ухвалено без виклику особу, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_11