ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
за ч. 2 ст. 125 КК України,
ОСОБА_6 02 вересня 2017 року близько 10 год. 10 хв., перебуваючи на дев`ятому поверсі будинку АДРЕСА_2 , під час словесної суперечки з ОСОБА_4 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, його наслідки та бажаючи їх настання, умисно наніс один удар кулаком лівої руки в область правого вуха ОСОБА_4 , в результаті чого спричинив останньому легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, у вигляді розриву барабанної перетинки правого вуха з розвитком запалення середнього вуха.
Винність ОСОБА_6 в скоєнні злочину підтверджується сукупністю зібраних та досліджених по справі доказів.
Показаннями самого обвинуваченого в судовому засіданні про те, що дійсно у вищевказаних місці та час він під час словесної суперечки з ОСОБА_4 умисно наніс останньому рукою один удар.
Вищевказані обставини підтвердив в суді потерпілий ОСОБА_4 , ствердивши при цьому, що обвинувачений ОСОБА_6 умисно наніс йому один удар кулаком лівої руки в область правого вуха, чим спричинив тілесні ушкодження. На ці обставини він також вказав під час слідчого експерименту, що зафіксовано у відповідному протоколі проведення цієї слідчої дії (а.с. 35). Про заподіяння йому тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_4 вказав і у заяві про вчинене кримінальне правопорушення (а.с. 31).
Факт умисного заподіяння потерпілому за вказаних вище обставин тілесного ушкодження обвинуваченим підтвердила в суді свідок ОСОБА_7 очевидець цих подій. Остання зокрема ствердила, що бачила як ОСОБА_6 , будучи ініціатором словесної суперечки, умисно завдав ОСОБА_4 один удар кулаком лівої руки в область правого вуха, від якого в останнього виникли тілесні ушкодження.
За даними висновків судово-медичних експертиз в ОСОБА_4 станом на 02.09.2017 р. виявлене легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, у вигляді розриву барабанної перетинки правого вуха з розвитком запалення середнього вуха, що могло утворитися від удару тупим твердим предметом, яким могла бути рука сторонньої особи чи подібний їй предмет, за вказаних вище обставин. Механізм утворення тілесного ушкодження в ОСОБА_4 відповідає його показанням під час проведення слідчого експерименту (а.с. 33, 38-39). Ці висновки підтвердила в судовому засіданні експерт ОСОБА_8 .
Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину доведена.
Показання обвинуваченого про те, що удар потерпілому він завдав долонею по щоці у зв`язку з провокацією останнього, суд визнає неправдивими і даними з метою уникнути відповідальності за фактично вчинене, а тому відхиляє їх. Ці ствердження обвинуваченого повністю спростовуються вищенаведеними дослідженими судом доказами, зокрема показаннями потерпілого та свідка, які є послідовними, логічними, переконливими, узгоджуються між собою та з іншими наведеними вище доказами по справі, зокрема даними висновків судово-медичних експертиз. Як роз`яснила в судовому засіданні експерт ОСОБА_8 заподіяння потерпілому виявленого у нього тілесного ушкодження за механізмом, на який вказав в суді обвинувачений (завдання потерпілому удару долонею по щоці), неможливо. Підстав ставити під сумнів досліджені докази немає, як і не встановлено судом підстав для оговору потерпілим, свідком та експертом обвинуваченого.
Дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ухвалення обвинувального вироку), суд дійшов висновку про доведеність в ході судового розгляду винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину та його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують йому покарання.
Суд враховує, що ОСОБА_6 раніше не судимий, що пом`якшує йому покарання, відсутні обставини, які обтяжують покарання. При призначенні покарання суд також враховує, що ОСОБА_6 окрім скоєного характеризується позитивно, проте свою вину у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії невеликої тяжкості, визнав частково, у скоєному фактично не розкаявся.
Суд не визнає в якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину (про що зазначено в обвинувальному акті), оскільки в силу п. 1) ч. 1 ст. 66 КК України щире каяття передбачає визнання особою факту вчинення злочину, дійсне, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, осуд своєї злочинної поведінки. Під активним сприянням розкриттю злочину слід розуміти дії винної особи, спрямовані на те, щоб надати допомогу органам дізнання, досудового слідства і суду у встановленні істини у справі, з`ясуванні фактичних обставин, які мають істотне значення для розкриття злочину. Таких обставин в ході судового розгляду не встановлено, а заяви ОСОБА_6 про його розкаяння з приводу скоєного, з огляду на його заперечення фактичних обставин вчинення злочину та відверто зневажливе ставлення до потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні, суд розцінює, як не щирі і зроблені з єдиною метою пом`якшити покарання.
Визначаючи вид покарання обвинуваченому, суд, окрім наведених вище обставин, також враховує характер діяння і спосіб його вчинення, всі відомості про особу обвинуваченого, його поведінку після вчинення злочину, позицію прокурора та потерпілого щодо призначення покарання, а також досудову доповідь органу пробації (а.с. 26-27) і приходить до висновку призначити ОСОБА_6 покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у максимальному розмірі.
На переконання суду саме таке покарання у цьому випадку буде справедливим, необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами. Підстав для призначення більш м`якого покарання з числа передбачених санкцією ч. 2 ст. 125 КК України за вчинений злочин, враховуючи характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, суд не вбачає.
Цивільний позов ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню.
Внаслідок дій обвинуваченого потерпілим понесені витрати на лікування в сумі 1077 грн. 12 коп. Цей факт та розмір матеріальної шкоди визнається обвинуваченим, іншими учасниками судового провадження не оспорюється та підтверджується відповідними чеками, квитанцією та медичною документацією (а.с. 56-64).
Також суд вважає, що у зв`язку з ушкодженням здоров`я та протиправною поведінкою обвинуваченого потерпілому заподіяно і моральну шкоду, оскільки останній переніс фізичний біль, незручності і душевні страждання, що також змінило звичний спосіб життя потерпілого та потребувало додаткових зусиль для його влаштування. Потерпілий певний час лікувався, переживав за своє здоров`я, не міг вести повноцінний спосіб життя, відчував дискомфорт і незручності, через що вимушений був докладати додаткових зусиль для організації свого життя, витрачав власний час в зв`язку із зверненням за медичною допомогою. На думку суду, з урахуванням ступеню вини обвинуваченого, наслідків, що настали, понесених потерпілим моральних страждань, суті позовних вимог, характеру діяння особи, що заподіяла шкоду, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, розмір цього відшкодування слід визначити в сумі 5000 грн. Суд вважає, що зазначена сума за своїм розміром є адекватною спричиненій шкоді і компенсує понесені моральні втрати.
В силу ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, ст. 129 КПК України вказані розміри завданої шкоди підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт.
Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 1077 грн. 12 коп. матеріальної шкоди, 5000 грн. моральної шкоди, а всього 6077 (шість тисяч сімдесят сім) грн. 12 коп.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: