Справа пр. №1-кс/756/2434/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 грудня 2017 року м. Київ
Слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого СВ Оболонського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 , погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_5 , про тимчасовий доступ до документів,
в с т а н о в и в:
Слідчий СВ Оболонського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_5 , про тимчасовий доступ до документів.
Слідчий у клопотанні стверджувала, що нею проведено ряд слідчих (розшукових) дій, спрямованих на розкриття злочину, здійснено оперативно-розшукові заходи з метою встановлення особи порушника, однак позитивного результату досягнуто не було.
У зв`язку з цим слідчий просила надати їй тимчасовий доступ до документів, які перебувають у ПрАТ ІНФОРМАЦІЯ_2 , ПрАТ ІНФОРМАЦІЯ_3 , ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо моніторингу з`єднань абонентів стільникового зв`язку, що діяли у зоні покриття ретрансляційних антен операторів мобільного зв`язку за адресою: АДРЕСА_1 .
У судовому засіданні слідчий подане клопотання підтримала та просила суд його задовольнити.
Представники осіб, у володінні яких перебувають документи, до яких слідчий просить надати тимчасовий доступ, у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду повідомлялися у порядку, визначеному КПК України.
Відтак, керуючись нормою ч. 4 ст. 163 КПК України, слідчий суддя ухвалив провести судове засідання за відсутності представників осіб, у володінні яких перебувають документи, до яких слідчий просить надати тимчасовий доступ.
Заслухавши пояснення слідчого ОСОБА_3 , дослідивши клопотання, копії наданих документів, слідчим суддею встановлено наступне.
Ч. 1 ст. 159 КПК України визначено, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитись з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належить інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо.
Відповідно до п. п. 4-6 ч. 2 ст. 160 КПК України у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів зазначається, зокрема: підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Виходячи з вимог ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
За положеннями ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосовуваного заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. У цьому контексті слід враховувати, що речі і документи могли би бути отримані шляхом проведення слідчих дій, тобто без застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Ч. 1, ч. 2 ст. 93 КПК України передбачено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтовуючи неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою документів, до яких слід надати тимчасовий доступ, слідчий покликається на те, що нею проведено ряд слідчих (розшукових) дій, спрямованих на розкриття злочину, здійснено оперативно-розшукові заходи з метою встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, але позитивного результату досягнуто не було.
Однак доказів на підтвердження вказаних обставин слідчим не надано.
Крім цього, з клопотання та доданих матеріалів незрозуміло причетність кого саме до вчинення злочину має намір перевірити слідчий шляхом отримання тимчасового доступу до документів, які перебувають у володінні ПрАТ ІНФОРМАЦІЯ_2 , ПрАТ ІНФОРМАЦІЯ_3 , ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_4 , щодо моніторингу з`єднань абонентів стільникового зв`язку, що діяли у зоні покриття ретрансляційних антен операторів мобільного зв`язку за адресою: АДРЕСА_1 .
Крім цього, чинним кримінально-процесуальним законодавством України не допускається застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі й тимчасового доступу до документів, у разі не доведення слідчим, прокурором, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (п. 2 ч. 3 ст.132 КПК України).
Натомість, у разі задоволення клопотання слідчого, слідчі дії проводитимуться й щодо осіб, які безпосередньо не причетні до вчинення кримінального правопорушення. Тобто слідству може стати відома інформація, отримання якої не належало до його завдань.
Зважаючи на викладене вище, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність відмовити слідчому СВ Оболонського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 у задоволенні її клопотання про тимчасовий доступ до документів.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 26, 40, 86, 93, 132 159-164, 309 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1