ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/405/16-к
Провадження № 1-кс/483/323/2017
У Х В А Л А
Іменем України
07 вересня 2017 року м. Очаків

Слідчий суддя Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю ст. слідчого ОСОБА_3 ,
підозрюваної ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника Очаківського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 , про арешт майна,
В С Т А Н О В И Л А :
05 вересня 2017 року начальник Очаківського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївській області із клопотанням про арешт майна.

Своє клопотання прокурор обґрунтовував тим, що ст. слідчим ОСОБА_3 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001388 за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2, ч. 3 ст. 191 КК України, вчинених за наступних обставин.

Відповідно до статуту, затвердженого в новій редакції 18 травня 2004 року, Національний історико-археологічний заповідник (далі НІАЗ) «Ольвія» створено згідно з Постановою ВУЦВК та РНК УРСР «Про охорону пам`яток культури і природи» від 03 березня 1926 року № 32-38. Статус національного Заповіднику надано відповідно до Указу Президента України «Про надання Державному історико-археологічному заповіднику «Ольвія» статуту національного» від 17 січня 2002 року № 36/2002. Пунктом 1 вказаного Статуту передбачено, що НІАЗ «Ольвія» є державною науковою бюджетною установою, яка перебуває у віданні Національної академії наук України та входить до складу Відділення історії, філософії та права НАН України. Відповідно до п. 15 Статуту управління заповідником здійснює директор, який призначається на посаду та звільняється з посади Президією Національної академії наук України.

01 лютого 2000 року наказом Національної академії наук України № 14-к ОСОБА_4 переведено за контрактом з 01 лютого 2000 року по 31 січня 2003 року на посаду директора НІАЗ «Ольвія». 03 лютого 2003 року, а в подальшому 03 лютого 2003 року та 01 лютого 2006 року ОСОБА_4 було продовжено роботу за контрактом на вказаній посаді до 31 січня 2006 року та 31 січня 2009 року відповідно. 30 січня 2009 року згідно з наказом № 5 директора НІАЗ «Ольвія» ОСОБА_4 розпочала роботу на посаді директора НІАЗ «Ольвія» з 01 лютого 2009 року. 06 березня 2017 року відповідно до розпорядження № 165 Президії Національної академії наук України ОСОБА_4 звільнено з посади директора НІАЗ «Ольвія» за власним бажанням.

Відповідно до посадових обов`язків директора НІАЗ «Ольвія» ОСОБА_4 керівник підприємства організовує виробничо-господарську діяльність підприємства на основі застосування методів обґрунтованого планування, діє без доручення підприємства від імені підприємства, представляє інтереси підприємства у взаємовідносинах із громадянами, юридичними особами, органами держаної влади, розпоряджається майном підприємства у відповідності до Статуту, підписує та візує документи, укладає трудові договори із працівниками та інше.

Таким чином, відповідно до примітки 1 ст. 364 КК України станом на 2005-2007 роки, директор НІАЗ «Ольвія» ОСОБА_4 обіймала посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків державної установи, тобто була службовою особою.

01 лютого 2005 року відповідно до наказу директора НІАЗ «Ольвія» ОСОБА_4 , ОСОБА_6 призначено на посаду підсобного працівника із посадовим окладом згідно з штатним розписом 262 грн. 01 квітня 2005 року відповідно до наказу директора НІАЗ «Ольвія» ОСОБА_4 . ОСОБА_6 звільнено з посади за власним бажанням. Таким чином, протягом 01 лютого 2005 року 01 квітня 2005 року між НІАЗ «Ольвія» в особі директора ОСОБА_4 та ОСОБА_6 були трудові відносини.

01 листопада 2007 року відповідно до наказу № 88 директора НІАЗ «Ольвія» ОСОБА_4 . ОСОБА_7 призначено на посаду охоронця музею із посадовим окладом згідно з штатним розписом 480 грн. 01 травня 2008 року відповідно до наказу № 47 директора НІАЗ «Ольвія» ОСОБА_4 . ОСОБА_7 переведено на посаду підсобного робітника музею із оплатою згідно з штатним розписом. Таким чином, протягом 01 листопада 2007 року 01 травня 2008 року між НІАЗ «Ольвія» в особі директора ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_7 були трудові відносини.

В період часу з 01 квітня 2005 року по 29 березня 2007 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , обіймаючи посаду директора НІАЗ «Ольвія», знаходячись в невстановленому в ході досудового розслідування місці, будучи службовою особою, використовуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, маючи умисел, направлений на внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, знаючи та розуміючи, що між ОСОБА_6 та НІАЗ «Ольвія» відсутні трудові відносини, з метою заволодіння бюджетними коштами, виділеними на нарахування та виплату заробітної плати, внесла недостовірні відомості до наказів НІАЗ «Ольвія» щодо прийняття та звільнення з роботи підсобного працівника ОСОБА_6 , після чого, шляхом поставлення власного підпису та відтиску гербової печатки НІАЗ «Ольвія», завірила підроблені накази, таким чином надавши їм статус офіційних.

Крім того, в період часу з 01 квітня 2005 року по 29 березня 2007 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді директора НІАЗ «Ольвія», знаходячись в невстановленому в ході досудового розслідування місці, будучи службовою особою, яка виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, використовуючи надані їй службові повноваження, знаючи та розуміючи, що працівник НІАЗ «Ольвія» ОСОБА_6 фактично не має трудових відносин із НІАЗ «Ольвія» і роботи відповідно до посади не виконує, маючи корисливий умисел, направлений на заволодіння бюджетними коштами, виділеними на нарахування та виплату заробітної плати працівнику НІАЗ «Ольвія» ОСОБА_6 , шляхом внесення до офіційних документів недостовірних відомостей про наявність трудових відносин між НІАЗ «Ольвія» та ОСОБА_6 , заволоділа коштами на загальну суму 1 974 грн. 53 коп., якими розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила матеріальні збитки Державному бюджету України на вказану суму.

Також в період часу з 01 травня 2008 року по 25 листопада 2010 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , обіймаючи посаду директора НІАЗ «Ольвія», знаходячись в невстановленому в ході досудового розслідування місці, будучи службовою особою, використовуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, маючи умисел, направлений на внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, знаючи та розуміючи, що ОСОБА_7 фактично не працює в НІАЗ «Ольвія» та не виконує роботу на посаді підсобного робітника, з метою заволодіння бюджетними коштами, виділеними для нарахування та виплати заробітної плати, внесла недостовірні відомості до наказів НІАЗ «Ольвія» щодо встановлення посадових окладів та надбавок працівникам, про надання планової відпустки ОСОБА_7 , про звільнення ОСОБА_7 за власним бажанням у зв`язку із виходом на пенсію. Після цього, шляхом поставлення власного підпису та відтиску гербової печатки НІАЗ «Ольвія», ОСОБА_4 завірила вказані накази, таким чином надавши їм статус офіційних.

В період часу з 01 травня 2008 року по 25 листопада 2010 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді директора НІАЗ «Ольвія», знаходячись в невстановленому в ході досудового розслідування місці, будучи службовою особою, яка виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, використовуючи надані їй службові повноваження, знаючи та розуміючи, що працівник НІАЗ «Ольвія» ОСОБА_7 з 01 травня 2008 року фактично не має трудових відносин із НІАЗ «Ольвія» і роботи відповідно до посади не виконує, маючи корисливий умисел, направлений на заволодіння бюджетними коштами, виділеними на нарахування та виплату заробітної плати працівнику НІАЗ «Ольвія» ОСОБА_7 , діючи повторно, шляхом внесення до офіційних документів недостовірних відомостей про наявність трудових відносин між НІАЗ «Ольвія» та ОСОБА_7 , якій було нараховано 28 908 грн. 86 коп., заволоділа коштами на загальну суму 24209 грн. 79 коп., які були виплачені на ім`я ОСОБА_7 , якими розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила матеріальні збитки Державному бюджету України на вказану суму.

В обґрунтування свого клопотання прокурор послався на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих їй злочинів. Крім того, прокурором в рамках вказаного кримінального провадження подано позовну заяву до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди на загальну суму 26 184 грн. 32 коп. Враховуючи, що підозрюваній ОСОБА_4 належить на праві приватної власності 1/3 частка квартири АДРЕСА_1 , з метою забезпечення цивільного позову та виконання в подальшому вироку суду в частині стягнення майнової шкоди, прокурор просив накласти арешт на вказану частину квартири.

В судовому засіданні ст. слідчий ОСОБА_3 підтримав зазначене клопотання прокурора, підозрювана заперечувала проти його задоволення.
Вислухавши думки учасників процесу, дійшла такого.
З матеріалів досудового розслідування вбачається наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2, ч. 3 ст. 191 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного можливості відчужувати певне майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт може бути накладено, зокрема, на нерухоме і рухоме майно, яке перебуває у власності підозрюваного, обвинуваченого, з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Прокурором в рамках вказаного кримінального провадження подано позовну заяву до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди на загальну суму 26 184 грн. 32 коп.
Як вбачається зі свідоцтва про право власності на житло від 19 лютого 2001 року, право власності на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_8 по 1/3 частці за кожним.
Викладене дає підстави вважати, що клопотання прокурора про арешт майна є обґрунтованим, оскільки необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосуванняцього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині стягнення заподіяної майнової шкоди.

Враховуючи вищенаведене, достатність доказів, що вказують на вчинення ОСОБА_4 вказаних вище злочинів, а також наявність заподіяної майнової шкоди та поданий цивільний позов в рамках вказаного кримінального провадження, вважаю за необхідне застосувати захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна підозрюваної.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И Л А :
Клопотання начальника Очаківського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 , про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт у вигляді встановлення заборони розпорядження, користування та відчуження на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена на протязі п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області.

Слідчий суддя: