АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/5696/ 2017 Слідчий суддя суду 1-ї інстанції : ОСОБА_1
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційні скарги з доповненнями захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 листопада 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління ДР ГСУ СБ України ОСОБА_9 , погоджене прокурором ГПУ ОСОБА_6 та продовжено строк тримання під вартою до 15листопада 2017 року включно, а саме в межах строку досудового розслідування. щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 109, ч. 3 ст. 110-2 КК України.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до положення ст.ст. 177, 178 КПК України , суд врахував наявність обґрунтованої підозри, у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, характерезуючі данні про особу підозрюваного, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, доведеність та обґрунтованість ризиків, які зазначені у клопотанні орану досудового розслідування та дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Не погоджуючись з таким рішенням захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати з підстав її незаконності та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання. Захисник зазначає про те, що стороною обвинувачення не надано суду належних доказів того, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, що виправдовують тримання особи під вартою. Додає, прийняте рішення не відповідає правовим позиціям ЄСПЛ, оскільки є неогрунтованим та таким, що прийнято з порушенням норм процесуального права. Прийнятие слідчим суддею рішення не містить посилання на докази, що повинні обґрунтовувати обставини, що свідчать про існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України , що є порушенням вимог ст. 196 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_8 не погоджуючись з прийнятим рішенням подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, якою йому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційні скарги і просили їх задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченимстаттею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримані.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ головного слідчого управління Служби безпеки України перебувають матеріали кримінального провадження № 0001747, відомості про яке 31.05.2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за підозрою ОСОБА_8 у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 109, ч. 3 ст. 110-2 КК України та за обставинами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 111, ч.1 ст. 14, п.п.1,6,11,12 ч.2 ст.115, ч.1 ст. 14, ч.3 ст. 258 КК України.

15.07.2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 109, ч. 3 ст. 110-2 КК України

Того ж дня, слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва щодо ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.09.2017 року.

Постановою заступника генерального прокурора України ОСОБА_10 від 31.08.2017 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001747 продовжено до чотирьох місяців.

Старший слідчий в ОВС 3 відділу 1 управління ДР ГСУ СБ України ОСОБА_9 за погодженням з прокурором ГПУ ОСОБА_6 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києваз клопотанням про продовження щодо ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання про продовження щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 109, ч. 3 ст. 110-2 КК України

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).

Як вбачається з ухвали слідчого судді, на основі наданих стороною обвинувачення матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочинів, підозра у яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження цього строку, з чим погоджується і колегія суддів.

Зважаючи на це, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Посилання захисника на відсутність у даному кримінальному провадженні обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованих кримінальних правопорушень, не заслуговують на увагу, оскільки, на переконання колегії суддів, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень доведена доданими до клопотання матеріалами, з яких вбачається, що об`єктивний неупереджений спостерігач міг би зробити висновок про можливе вчинення підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Враховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження у даному кримінальному провадженні обгрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в даному випадку.

Посилання апелянта на відсутність в діях підозрюваного складу кримінального правопорушення, не заслуговують на увагу, оскільки не підлягають з`ясуванню на цій стадії кримінального процесу, яка вимагає від слідчого судді перевірки фактів та обставин, що свідчать про можливу причетність особи до інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність стороною обвинувачення у клопотанні ризиків, передбачених п. 1,2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності задовольнити клопотання слідчого, оскільки сторона обвинувачення в повному обсязі довела суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_8 на свободу.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні довести суду обставини, на які вони посилаються, проте захисником у судовому засіданні не доведено обставин, які свідчать про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тому вимоги апеляційної скарги захисника в цій частині, є необгрунтованими.

В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті на які посилається в апеляційній скарзі захисник.

Враховуючи наведене, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 листопада 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління ДР ГСУ СБ України ОСОБА_9 , погоджене прокурором ГПУ ОСОБА_6 та продовжено строк тримання під вартою до 15листопада 2017 року включно, а саме в межах строку досудового розслідування. щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін, а апеляційні скарги з доповненнями захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала Апеляційного суду міста Києва оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4