У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі колегії суддів:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4 ,
провівши в залі відкрите підготовче судове засідання за обвинувальним актом, який складений у межах спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 002132, внесеному до ЄДРДР 17 серпня 2016 року, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Комсомольськ на Амурі РФ, громадянка України, відома остання адреса проживання: АДРЕСА_1 , яка обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, -

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_6 , обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В :
До суду 14 вересня 2017 року відповідно до ухвали Апеляційного суду міста Києва від 07 вересня 2017 року про визначення підсудності надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_9 , яка обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування (п. 78) на підставі дозволу слідчого судді Печерського районного суду, оформленого ухвалою від 11 серпня 2016 року, в межах даного провадження проводилось спеціальне досудове розслідування.

У судове засідання обвинувачена ОСОБА_7 не прибула, причини неявки не повідомила, хоча неодноразово (чотири рази) викликалася до суду шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газета «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від 18.10.2017р. (двічі), № 228 (6097) від 02.12.2017р. та № 15 (6131) від 23.01.2018р.).

Прокурор на підставі ч. 3 ст. 323 КПК України, вважає, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні, з огляду на пред`явлене обвинувачення за ст. 111 КК України, може здійснюватися за відсутності обвинуваченої (in absentia), оскільки остання переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у державний розшук. Посилаючись на вказані обставини, просить призначити судовий розгляд за даним обвинувальним актом, вважаючи, що вимоги, передбачені ст. ст. 32, 291 КПК України, дотримані, а правові підстави для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-3 ч. 3 ст. 314 КПК України відсутні. Одночасно прокурор заявив клопотання про здійснення спеціального судового провадження стосовно ОСОБА_9 , обґрунтовуючи тим, що обвинувачена оголошений в розшук, більше року переховується від органу досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки знає та повинна знати про розпочате стосовно неї кримінальне провадження, до суду вкотре не з`явилася.

Захисник обвинуваченої заперечував щодо призначення судового розгляду за даним обвинувальним актом в поряду спеціального судового провадження. При цьому послався на те, що стороною обвинувачення не доведено те, що обвинувачена отримала підозру і знає про відкрите щодо неї провадження, призначити судовий розгляд за даним обвинувальним актом не можливо оскільки порушено право обвинуваченої на захист.
Заслухавши думку прокурора та захисника щодо можливості призначення судового розгляду на підставі даного обвинувального акту, вивчивши обвинувальний акт та долучені до нього додатки, проаналізувавши заявлене прокурором клопотання про здійснення спеціального судового провадження стосовно обвинуваченої ОСОБА_9 , колегія суддів вважає, що даний обвинувальний акт підлягає призначенню до судового розгляду у формі спеціального судового провадження з таких підстав.

Вказане кримінальне провадження з урахуванням приписів ухвали Апеляційного суду міста Києва від 07 вересня 2017 року за підсудністю підлягає розгляду Святошинським районним судом м. Києва.

Підстав для закриття чи зупинення провадження у справі немає.

Обвинувальний акт та додатки до нього складені у відповідності до вимог КПК України, при затвердженні прокурором обвинувального акту дотримані вимоги закону.

Що стосується заявленого прокурором клопотання про здійснення спеціального судового провадження, то колегія суду вважає доведеним належними доказами те, що обвинувачена оголошена в розшук та більше року переховується від органу досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки повинна знати про розпочате стосовно неї кримінальне провадження.

Так, до клопотання прокурора подані матеріали, які свідчать про те, що ОСОБА_7 на час поставлених їй у провину діянь мала громадянство України, проживає на території Автономної Республіки Крим, тобто на території України, працює на цій території у відповідних незаконних органах державної влади Російської Федерації.

Згідно з положеннями ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі Закон) сухопутна територія Автономної Республіки Крим, на якій проживає ОСОБА_7 , визнана тимчасово окупованою внаслідок збройної агресії Російської Федераці ї.

Відповідно до правил ст. ст. 4, 5 та 9 Закону правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Цей п равовий режим визначається виключно законами України. Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідальність за порушення визначених Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина на тимчасово окупованій території покладається на Російську Федерацію як на державу-окупанта відповідно до норм і принципів міжнародного права. Примусове автоматичне набуття громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території, громадянства Російської Федерації не визнається Україною та не є підставою для втрати громадянства України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом

22 травня 2015 року та 16 червня 2017 року повідомлення у межах даного кримінального провадження про підозру було направлено підозрюваній ОСОБА_10 , в тому числі через захисника та за допомогою електронної пошти за місцем її працевлаштування.

В аналогічний спосіб ОСОБА_7 шляхом розміщення відповідного оголошення в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та інформаційному віснику органу досудового розслідування викликалася до слідчого, а 11 серпня 2015 року була оголошена у розшук.

У межах даного провадження проводилось спеціальне досудове розслідування, відтак обґрунтованість підозри, факт ухилення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності вже були предметом ретельної оцінки слідчим суддею.

Задля досягнення інтересів правосуддя ОСОБА_10 забезпечено безоплатна обов`язкова участь захисника.

Також раніше згадувались докази і того, що обвинувачена неодноразово у встановлений законом спосіб шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, у тому числі і з дотриманням правил ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» повідомлялась про час і місце слухання справи щодо нього судом.
З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження обвинувачений вважається належним чином ознайомленим з її змістом (ч. 3 ст. 323 КПК України).

За всіма вказаними повідомленнями (оголошеннями) ОСОБА_7 до слідчого, прокурора та суду не з`являлася, клопотань, заяв, скарг будь-якого характеру не подавала.

Аналіз цих фактів свідчить про те, що ОСОБА_7 мала підстави усвідомлювати, що проти неї розпочато кримінальне провадження, вона отримала чи мала б отримати оголошену підозру, відповідні виклики та пред`явлене обвинувачення, була обізнана із своїми правами, які їй неодноразово роз`яснялися. Суд надає особливе значення тому, що поштова кореспонденція з материкової частини України внаслідок дій незаконних органів влади на тимчасово окупованій території України не приймається, і це є очевидним для ОСОБА_9 , яка обвинувачується у тому, що набула статусу посадової особи одного з таких незаконних органів влади. Натомість, держава Україна під прискіпливим і далеко неформальним контролем сторони захисту та суду використала всі можливості для того, щоб обвинувачена мала право при розгляді пред`явленого їй кримінального обвинувачення на стадії призначення справи до судового розгляду як мінімум на такі гарантії: а) бути терміново і докладно повідомленим мовою, яку він розуміє, про характер і підставу пред`явленого обвинувачення; b) мати достатній час і можливості для підготовки свого захисту і спілкуватися з обраним самим ним захисником; с) бути судженим без невиправданої затримки; d) бути судженим в його присутності і захищати себе особисто або за посередництвом обраного ним захисника, бути повідомленим про це право і мати призначеного йому захисника безплатно для нього.

Така ситуація узгоджується із взятими на себе зобов`язаннями, яких повинна дотримуватися держава Україна з тим, щоб забезпечити реальне використання права, яке гарантується статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини та ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права. Натомість ОСОБА_7 скористалася своїми правами на власний розсуд за відсутності будь-яких перешкод для їх реалізації території України.

За таких обставин суд вважає, що надані прокурором документи свідчать про відмову гр-нки ОСОБА_9 , яка перебуває на тимчасово окупованій території України, але повинна знати про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права предстати перед українським судом за діяння вчинені на території суверенної України, юрисдикцію якої над собою вона не визнає, та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само як і про його наміри ухилитися від зустрічі з правосуддям держави Україна.

Вказані висновки ґрунтуються і на правовій позиції Європейського суду з прав людини (напр., справа Колоцца проти Італії від 12.02.1985р.; Шомоді проти Італії від 18.05.2004р. та ін.), за якою суд при розгляді справи в порядку спеціального судового провадження зобов`язаний обґрунтувати чи були здійсненні стороною обвинувачення всі можливі, передбачені законом заходи, щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.
Відповідно до ч. 3 ст. 323 КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у ч. 2 ст. 297-1 КПК України, серед яких дійсно є передбачені ст. ст. 110, 111 та 437 КК України, може здійснюватися за відсутності повнолітнього обвинуваченого (in absentia), який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук. За наявності таких обставин за клопотанням прокурора, до якого додаються матеріали про те, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, суд постановляє ухвалу про здійснення спеціального судового провадження стосовно такого обвинуваченого.

Як визначено ч. 5 ст. 139 КПК України, ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим та оголошення його у міждержавний та/або міжнародний розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Крім того, згідно з п. 20-1 Розділу XI «Перехідні положення» КПК України тимчасово, доки відсутнє повідомлення про початок діяльності Державного бюро розслідувань, судовий розгляд може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, і в тих випадках, коли він понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні дані, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.
Спеціальне судове провадження здійснюється за загальними правилами судового розгляду, передбаченими КПК України, з обов`язковим урахуванням особливостей, змістовне наповнення яких визначається виключним переліком процесуальних норм. При цьому, закон гарантує особі, щодо якої здійснюється спеціальне судове провадження, у разі зникнення підстав для такого провадження, судовий розгляд щодо неї із самого початку за загальними правими кримінального судочинства (ч. 4 ст. 324 КПК України).
Враховуючи кваліфікацію дій ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 111 КК України, наявні в провадженні дані, що їй відомо про здійснення відносно неї кримінального провадження, вона тривалий час (понад рік) переховується від слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, ухиляється від явки на виклик слідчого, прокурора та суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази), перебуває у розшуку, надані прокурором дані про перебування ОСОБА_9 на тимчасово окупованій території України, колегія суддів вважає наявними всі підстави для здійснення щодо вказаного обвинуваченого спеціального судового провадження, оскільки визначені законом (ч. 5 ст. 139, ч. 3 ст. 323 та п. 20-1 Розділу XI «Перехідні положення» КПК України) умови для цього встановлені, а їх доведеність не викликає сумнівів в колегії суддів.

Керуючись вимогами ст. ст. 297-1, 314-316, 323, 369-372, п. 20-1 Розділу XI «Перехідні положення» КПК України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження - задовольнити.

Здійснювати спеціальне судове провадження за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Комсомольськ на Амурі РФ, громадянка України, відома остання адреса проживання: АДРЕСА_1 , яка обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Призначити судовий розгляд у формі спеціального судового провадження на підставі вказаного обвинувального акту стосовно ОСОБА_5 у відкритому судовому засіданні в приміщенні Святошинського районного суду м. Києва з обов`язковою участю прокурора та захисника на «25» квітня 2018 року о 12 год. 00 хв.

Судовий розгляд здійснювати колегіально у складі трьох професійних суддів.

Викликати в судове засідання прокурора та захисника.

Копію ухвали надіслати захиснику. Повідомити обвинуваченого про час та місце судового засідання, а також прийняте рішення про здійснення судового спеціального провадження щодо нього шляхом розміщення цієї інформації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

У випадку якщо підстави про спеціальне судове провадження перестануть існувати, подальший судовий розгляд розпочати спочатку згідно із загальними правилами передбаченими КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ ОСОБА_11

ОСОБА_12

ОСОБА_13