Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Дело № 490/9561/16-к
Производство № 1-кп/490/345/2017
Ухвала

16 березня 2017 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження № 0003475 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Макіївка Донецької області, є українцем, громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального Кодексу України, -

встановив:
В провадженні Центрального районного суду міста Миколаєва перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального Кодексу України.

Під час судового розгляду захисник просила про визнання усіх зібраних під час розгляду цього кримінального провадження стороною обвинувачення доказів недопустимими, спираючись про те, що під час їх збирання було порушене право обвинуваченого на захист, зокрема - що усі докази були зібрані без участі захисника, а також - що вони не були відкриті стороні захисту.

Обвинувачений під час підготовчого провадження підтримав позицію свого захисника.

Прокурор проти можливості задоволення клопотання заперечував.

Після вислуховування учасників кримінального провадження, суд доходе висновку про те, що у задоволенні цього клопотання слід відмовити.

Так, відповідно до частини 1 статті 89 Кримінального Кодексу України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Частина 2 вказаної статті дійсно передбачає можливість визнання доказів недопустимими до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку, але - лише у разі їх очевидної недопустимості.

В цьому ж випадку для вирішення питання про недопустимість доказів з підстав, вказаних захисником, суду необхідно надати оцінку ходу кримінального провадження в цілому, дослідити обставини збирання доказів під час кримінального провадження та дати оцінку цим обстаинам в цілому, у їх взаємному зв`язку та виходячи з обставин, встановлених в межах кримінального провадження.

Таке свідчить, що в цьому випадку про очевидну недопустимість доказів мова не йде, навіть на думку адвоката про їх недопустимість свідчать обставини кримінального провадження, що мають бути встановленими на підставі інших доказів.

Наведене доводить, що передбачені законом підстави для прийняття рішення, передбаченого частиною 2 статті 89 КПК України в цьому випадку є відсутніми, отже - у задоволенні цього клопотання наразі слід відмовити за передчасністю.

В той же час, прийняття цього рішення не перешкоджає, зокрема - захисту, але - під час судових дебатів, даючи оцінку усім фактичним даним, отриманим в межах цього кримінального провадження, у їх сукупності, повторно просити про визнання певних доказів недопустимими; а питання про допустимість наданих сторонами доказів буде розглянуто судом під час ухвалення вироку відповідно до вимог частини 1 статті 89 КПК України.

Керуючись ст. 314 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання захисту про визнання доказів недопустимими - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ = ОСОБА_7 =
16.03.2017