печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чубинці Сквирського р-ну Київської обл., українця, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 НГУ, солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В:
В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання Слідчий першого відділу військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_6 погодженого прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Вказане клопотання обґрунтовує тим, що Військовою прокуратурою Київського гарнізону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000196 від 24.09.2017року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 414, ч. 1 ст. 263 КК України.

20.11.2017року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 414 та ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: порушення правил поводження із боєприпасами, якщо це заподіяло тілесні ушкодження кільком особам та смерть потерпілого та носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Слідчий вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 414 та ч. 1 ст. 263 КК України.

При цьому, як вказує в клопотанні, що застосування виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 обумовлюється підозрою його у вчиненні тяжких злочинів та існують ризики, визначені п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується та з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити.

Захисник адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на недостатньо необґрунтованість підозри, а також про необґрунтованість та недоведеність ризиків вказаних у клопотанні та враховуючи дані про особу підозрюваного, його стану здоров`я, який постраждав від вибуху, просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку захисника.

Слідчий суддя, вислухавши доводи сторін, дослідивши в нарадчій кімнаті матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Військовою прокуратурою Київського гарнізону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000196 від 24.09.201року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 414, ч. 1 ст. 263 КК України.

20.11.2017року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 414 та ч. 1 ст. 263 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи лише з фактичних даних, зазначених у доданих до клопотання документах, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, за викладених у клопотанні обставин. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Разом з цим, доводи, які зазначені в клопотанні про застосування запобіжного заходу та підтримані прокурором в судовому засіданні щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких він підозрюється не знайшли свого підтвердження наданими та дослідженими в судовому засіданні доказами, долученими до матеріалів клопотання, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Долучені до клопотання докази, які перераховані у мотивувальній частині ухвали вище, містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 , інкримінованих діянь, однак не містять жодних доказів стовно наявності ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу.

Також, ні в самому клопотанні, ні прокурором в судовому засіданні не було наведено індивідуальних підстав для підтвердження необхідності застосування тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Разом з цим, слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Однак вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Сама лише тяжкість інкримінованого обвинувачення, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від правосуддя, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою і не має пріоритетної сили перед позитивними даними про особу підозрюваного.

Так, судом встановлено, що підозрюваний хоч і обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2ст.414, ч.1ст.263 КК України, однак раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце проживання, є військовослужбовцем що свідчить про відсутність, перерахованих в ст.177 КПК України ризиків, на які посилається в клопотанні слідчий, які б унеможливлювали його перебування за межами установи ДПТС під час досудового розслідування, відтак ні в самому клопотанні, ні прокурором в судовому засіданні не було наведено індивідуальних підстав та об`єктивних даних, які б свідчили про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливе лише в умовах його тримання під вартою.

Окремо заслуговує на увагу те, що ОСОБА_7 отримавши підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, з`явився до суду у призначений час для розгляду клопотання про обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що свідчить про відсутність у нього наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Також слідчим суддею враховується те, що ОСОБА_7 сам постраждав від вибуху та стан його здоров`я на даний час.

Таким чином, оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 , за інкримінованими статтями, конкретні обставини вчинення правопорушень, зокрема спосіб та мотиви його вчинення, дані про особу підозрюваного, викладені в мотивувальній частині ухвали вище, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до підозрюваного передбачений ст. 181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також що застосування запобіжного заходу саме у виді домашнього арешту в певний час доби забезпечить уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Застосовуючи такий вид міри запобіжного заходу слідчий суддя виходить з необхідності уникнення інших ризиків, визначених ст. 177 КПК України, викладених у клопотанні слідчого, аргументів щодо можливості підозрюваного впливати на потерпілих,свідків, експертів у цьому кримінальному правопорушенні, а також зі ступеня тяжкості інкримінованих підозрюваному злочинів.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати останнього прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду, та покласти на підозрюваного додаткові обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 177, 178, 181, 184, 194, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання ( АДРЕСА_2 ) з 21.00 год. до 07.00 год. наступної доби, строком на два місяці, в межах строку досудового розслідування, а саме до 19.01.2018 року включно, зобов`язавши ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає та проходить військову службу, а саме з м. Києва та Київської обл., без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді тривалістю до 19.01.2018 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу в частині застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1