Дата документу Справа № 310/7527/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1006/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 310/7527/16-к Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ч. 1 ст. 125 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
представника потерпілої адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0003139, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22 березня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Запорізької області, громадянина України, з вищою освітою, який має на утриманні малолітню дитину, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.125 КК України і призначено покарання у виді 100 годин громадських робіт.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 568,80 грн., моральну шкоду у розмірі 5000 грн., та документально підтверджені процесуальні витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн.
Згідно зі змістом вироку, 13.07.2016 року приблизно о 19 годині 20 хвилин, знаходячись біля під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 в ході виниклого конфлікту з приводу особистих неприязних відносин, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень наніс ОСОБА_8 один удар правою рукою в область лівої частини обличчя, після чого лівою рукою з великою фізичною силою схопив її за передпліччя правої руки та стиснув спричинивши їй, згідно висновку експерта № 767 від 21.09.2016 року тілесні ушкодження у вигляді: забій м`яких тканин в лівій області голови та забій на правому передпліччі, (забій м`яких тканин голови та правого передпліччя), які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , зазначає, що з висновками суду першої інстанції викладеними у вироку від 22.03.2017 року, не погоджується. Вказує, що пояснення свідків та протокол проведення слідчого експерименту від 27.09.2016 року викликають сумніви. Крім того зазначає, що потерпіла декілька разів змінювала свої покази. Також він не був попереджений про можливість залучення захисника під час проведення слідчого експерименту. Апелянт вказує на те, що стягнення моральної та матеріальної шкоди є безпідставним. Вважає, що в його діях відсутній склад злочину, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, тому просить скасувати вирок суду першої інстанції та закрити провадження по справі.

В запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпіла ОСОБА_8 зазначає, що вказана апеляційна скарга є незаконною та необґрунтованою, подана з формальних підстав, тому вона не підлягає задоволенню. Потерпіла вважає, що під час ухвалення вироку суд першої інстанції в повній мірі врахував та дотримався вимог кримінального та кримінального процесуального закону, врахував та оцінив всі обставини, які підтверджені доказами, а тому вирок є законним та обґрунтованим. В апеляційній скарзі обвинуваченого відсутнє будь-яке обґрунтування відносно незаконності вироку суду першої інстанції. На підставі наведеного потерпіла ОСОБА_8 просить залишити апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення, а вирок без змін.
Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: обвинуваченого, зокрема в останньому слові, який підтримав апеляційну скаргу і просив скасувати вирок і закрити провадження, прокурора, який вважав вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу обвинуваченого такою, що не підлягає задоволенню, потерпілу і її представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і вважали вирок законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 у скоєнні злочину при обставинах, викладених у формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, є обґрунтованими, законними і такими, що не викликають сумнівів у своїй правильності.
Суд першої інстанції дослідив належним чином в судовому засіданні покази обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечував факту сварки з потерпілою ОСОБА_8 , а також і того факту, що він відштовхнув потерпілу долонею в обличчя, проте вважав що тілесні ушкодження утворились не від його дій і що потерпіла його обмовила. Потерпіла ОСОБА_8 суду показала, що 13.07.2016 року в їх квартирі робили двері, ці роботи супроводжувалися шумом, на який прийшла сусідка ОСОБА_10 . На ґрунті цих подій ОСОБА_7 вчинив з нею сварку, під час якої вдарив рукою в обличчя, схопив за руку. Свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 розповіли про те, що бачили, як під час сварки ОСОБА_7 вдарив рукою ОСОБА_8 . Свідок ОСОБА_13 повідомив суду, що він знає про сварку між ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , але самого удару не бачив, бачив тілесні ушкодження на щоці потерпілої і відбитки від рук на руках. Суд першої інстанції також дослідив покази свідка ОСОБА_14 , яка показала, що потерпіла сама кидалася на ОСОБА_7 і лаялась нецензурно, ОСОБА_7 не наносив потерпілій ударів, а лише взяв за руку і хотів відійти поговорити.
Аналізуючи надані докази, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у скоєнні злочину за обставин, які наведені у формулюванні обвинувачення. Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ст.125 ч.1 КК України. Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідивши докази, надав їм належну оцінку і правильно встановив фактичні обставини провадження, сформулювавши обвинувачення, визнане доведеним. Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції і вважає доводи апеляційної скарги такими, що не підлягають задоволенню, оскільки відсутні достатні підстави для скасування вироку і закриття провадження щодо ОСОБА_7 . Колегія суддів також вважає, що суд першої інстанції розглянув позовну заяву потерпілої у відповідності до вимог закону. Суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що розмір стягнутої моральної шкоди відповідає сукупності моральних і фізичних страждань потерпілої і не вбачає підстав для зміни вироку в цій частині.
З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22 березня 2017року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4