Провадження № 1-кп/643/870/17
Справа № 643/9950/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.11.2017 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова кримінальне провадження №0004203 від 02.07.2017, яке надійшло від Харківської місцевої прокуратури №4 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, раніше судимого: 17.02.2003 вироком Київського районного суду м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України з випробувальним терміном 3 роки; 20.11.2003 вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 190, 71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі; 27.04.2004 вироком Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі; 11.06.2010 вироком Московського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі; 25.10.2012 вироком Київського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 369, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, 70 КК України до 4 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України з випробувальним терміном 3 роки; 19.04.2013 вироком Київського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 с. 369, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, 70 КК України до 4 років позбавлення волі; 18.03.2014 вироком Київського районного суду м. Харкова за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, 06.05.2016 звільненого з Олексіївської виправної колонії Харківської області № 25 по відбуттю терміну покарання, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

01.07.2017 приблизно о 19 год.., ОСОБА_4 , перебуваючи на автомийці за адресою: АДРЕСА_2 , де він працював неофіційно та у зв`язку з цим мав доступ, зайшов до приміщення роздягальні, де неповнолітня ОСОБА_5 , 2001 року народження, тимчасово залишила свій мобільний телефонLenovo K5 (A6020a40) Silver з навушниками Panasonic RP-HJE118 для заряджання акумуляторної батареї, та побачивши даний мобільний телефон, діючи згідно раптово виниклого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, пересвідчившись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 таємно викрав мобільний телефон Lenovo K5 (A6020a40) Silver, вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 11/07 від 07.07.2017 - 3145 гривень, що належить ОСОБА_5 , від`єднавши телефон від зарядного пристроюта вийшов з ним з приміщення роздягальні, однак, вирішивши довести свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна, що належить ОСОБА_5 до кінця, ОСОБА_4 повернувся до вказаного приміщення, де таємно викрав навушники Panasonic RP-HJE118, вартістю 184 гривень, що належать ОСОБА_5 , поклавши викрадене у кишеню своїх шортів. Після чого, ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, звернувши викрадене на власну користь та розпорядившись ним у подальшому на свій розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 3329 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінуємого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, події які мали місце 01.07.2017, визнав повністю та підтвердив обставини час, місце, механізм вчинення ним злочину, як зазначено вище у вироку суду. При цьому пояснив, що усе таємно викрадене ним майно, а саме: мобільний телефон Lenovo K5 (A6020a40) Silver з навушниками Panasonic RP-HJE118, були ним продані раніше незнайомим особам, кошти від продажу він витратив на особисті потреби.
Обвинувачений ОСОБА_4 у суді зазначив про те, що він розумів, що скоював злочин, та щиро розкаявся у його вчинені, причину скоєння ним злочину пояснив як необдуману поведінку, в суді приніс вибачення потерпілій. Обвинувачений ОСОБА_4 в суді позовні вимоги потерпілої визнав у повному обсязі.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у скоєні ним злочину, події якого мали місце 01.07.2017, та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, оскільки він скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості. Більш того, обвинувачений раніше неодноразово судимий в тому числі за скоєння корисливих злочинів, звільнився з місць позбавлення волі 06.05.2016 по відбуттю терміну покарання, не одружений, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має фактичне місце мешкання та реєстрацію.

При вирішенні питання про вид та міру покарання ОСОБА_4 суд враховує його щире каяття, та активне сприяння розкриттю злочину, визнає цю обставину, відповідно до ст.66 КК України, такою, що пом`якшує його покарання. Обставину, що обтяжує покарання останнього, яка передбачена ст. 67 КК України, судом не визнано.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані його дії. Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 , суд залишає раніше обраний до набрання вироку чинності, у вигляді домашнього арешту.

Строк відбування призначеного судом покарання ОСОБА_4 , обчислювати з моменту його фактичного затримання.

Законним представником ОСОБА_6 , та потерпілої ОСОБА_5 заявлений позов, в якому вони прохає стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілої спричинену матеріальну шкоду у розмірі 3300 гривень, та моральну шкоду, яку вона оцінює у розмірі 2000 гривень.
Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Так, судовий розгляд кримінального провадження проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, що передбачено ч.1 ст.337 КПК України. Суд вважає, що заявлені позовні вимоги потерпілої підлягає задоволенню частково та стягує з ОСОБА_4 в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_5 суму 3300 гривень, крім цього суд вважає доцільним стягнути на користь потерпілої з ОСОБА_4 в рахунок відшкодування, завданої злочином моральної шкоди суму у розмірі 1000 гривень.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 залишати раніше обраний до набрання вироку чинності, у вигляді домашнього арешту.

Строк відбування призначеного покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання.

Цивільний позов представника неповнолітньої потерпілої, ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , про стягнення спричиненої матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування спричиненої злочином матеріальної шкоди суму у розмірі 3300 (три тисячі триста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування спричиненої злочином моральної шкоди суму у розмірі 1000 (однієї) тисячі гривень.

Речові докази по справі: компакт диск з відеозаписом залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_4 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1