Провадження №1-кп/760/538/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2017 року

м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження №0001179 від 06 грудня 2016 р. та №0013212 від 09 листопада 2016 р. по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженки м. Берегово, Закарпатської області, громадянки України, не одруженої, маючої на утриманні малолітню дитину 2015 року народження, без освіти, не працюючу, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої 09.12.2015 року Печерським районним судом м Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 гривень.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:
09.11.2016, приблизно о 17.00 годині, ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: м. Київ пл. Вокзальна, 1, побачила неповнолітню ОСОБА_9 у якої з правої кишені було видно телефон марки «Іphone 6», ітеі: НОМЕР_1 . В той момент у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, а саме належних матеріальних цінностей, які належать ОСОБА_9 .

Далі ОСОБА_8 переслідуючи мету наживи та особистого матеріального збагачення, пересвідчившись у тому, що за її діями ОСОБА_9 та будь-хто інший зі сторонніх осіб не спостерігає, з передньої правої кишені куртки у яку була одягнена ОСОБА_9 викрала мобільний телефон марки «ІрЬопе 6» ітеі: НОМЕР_1 , вартістю 18 000 гривень, в середині якого знаходились сім карта оператора мобільного зв`язку «Лайф» ( НОМЕР_2 ) на рахунку якої були грошові кошти у сумі 20 гривень.

Заволодівши викраденим, ОСОБА_8 , перебуваючи неподалік б. 1 по пл. Вокзальній в місті Києві з місця вчинення злочину зникла, привласнивши викрадене майно і маючи реальну змогу розпорядитись ним на власний розсуд, але останню в подальшому затримано працівниками поліції та викрадене вилучено. У зв`язку з вищевикладеним неповнолітній

ОСОБА_9 спричинено матеріальну шкоду на суму 18 000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_8 , своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім того, 06.12.2016 приблизно о 16.10. знаходячись на вході на територію вестибюля станції київського метрополітену «Вокзальна» КП «Київський метрополітен», ОСОБА_8 , знаходячись поруч із ОСОБА_10 побачила у наплічній сумці коричневого кольору, яка у потерпілої висіла на правому плечі, гаманець червоного кольору, після чого, у неї виник умисел на повторне таємне викрадення чужого майна останньої.

Реалізуючи свій злочинний умисел на незаконне, безоплатне вилучення чужого майна поза волею його власника, ОСОБА_8 скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілої та тим, що за її діями ніхто з пасажирів не спостерігає 06.12.2016 приблизно о 16.10, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебуваючи у вестибюлі станції метро «Вокзальна» КП «Київський метрополітен», знаходячись поруч з ОСОБА_10 , повторно, таємно викрала із центрального відділення сумки коричневого кольору, яка у потерпілої висіла на плечі, гаманець червоного кольору, в якому знаходились грошові кошти в розмірі 218 (двісті вісімнадцять) гривень, банківська картка «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_11 , банківська картка «ПриватБанк», спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 218 (двісті вісімнадцять) гривень. Однак, ОСОБА_8 з причин, що не залежали від її волі, вчинивши усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, та не довела, оскільки була затримана співробітниками УП в метрополітені ГУ НГ1 в м. Києві, тим самим вчинивши закінчений замах на викрадення чужого майна, а саме грошових коштів в сумі 218 гривень, які належать ОСОБА_10 .

Таким чином, ОСОБА_8 своїми умисними діями, вчинила закінчений замах на таємне, повторне, викрадення чужого майна (крадіжка), а саме виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не був закінчений з причин, що не залежали від її волі, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Обвинувачена в судовому засіданні свою вину в інкримінованих їй злочинах визнала повністю, щиро розкаялась та вказала, що дійсно обставини зазначені в обвинувальних актах вказані вірно.

Показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Надані прокурорами докази суд вважає належними і допустимими, а вину обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, доведеною.

При призначенні міри покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винної, раніше судимої, що характеризується за місцем реєстрації нейтрально, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Потерпілими від кримінального правопорушення є ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , законним представником якої є ОСОБА_12 майнової шкоди не заподіяно, оскільки викрадене майно було їм повернуто в належному стані.

Таким чином, виходячи із зазначеного та керуючись ст. ст. 314, 315, 373, 374, 349 Кримінального процесуального кодексу України та на підставі ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_8 визнати винуватою у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України і призначити їй покарання у виді одного року та шести місяців позбавлення волі.

ОСОБА_8 визнати винуватою у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України і призначити їй покарання у виді двох років та шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді двох років та шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти до уповноважений орган з питань пробаціїпро зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази: гаманець, в якому знаходились грошові кошти в сумі 218 гривень, банківські картки, який переданий на зберігання потерпілій залишити у власності потерпілої ОСОБА_10 . Мобільний телефон марки «Iphone 6» імеі: НОМЕР_1 , який переданий на зберігання потерпілій залишити у власності потерпілої ОСОБА_9 .

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його

проголошення.

Суддя ОСОБА_1