Провадження №1-кп/748/14/18
Єдиний унікальний № 748/543/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2018 року м. Чернігів
Чернігівський районний суд Чернігівської області
у складі :
головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження № 0001307 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Ровчак-Степанівка, Носівського району, Чернігівської області, українця, громадянина України, пенсіонера, вдівця, з повною загальною середньою освітою, раніше судимого: 02.06.2006 Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 121 КК України до 9 років позбавлення волі, звільнений 21.06.2013 умовно-достроково терміном на 1 рік 7 місяців 19 днів, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,

за участю: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

захисника обвинуваченого - ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , 27 жовтня 2016 року, близько 18 години 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на зупинці громадського транспорту, що розташована по вулиці Чернігівській, в селі Довжик Чернігівського району Чернігівської області, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, не розрахувавши своєї сили, правою рукою штовхнув ОСОБА_6 у ліве плече, внаслідок чого остання впала на асфальтне покриття на правий бік тіла та в результаті падіння отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої променевої кістки в типовому місці, яке згідно висновку судово-медичної експертизи № 1126 від 01.11.2016 відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я на строк більше ніж 21 добу.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому діянні за ст. 128 КК України не визнав та зазначив, що про подію яка сталася 27.10.2016 нічого не пам"ятає, ніяких відносин у нього з потерпілою не має.

Не дивлячись на не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його вина у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення повністю підтверджується наданими та перевіреними судом доказами.

Так, допитана у суді потерпіла ОСОБА_6 показала, що 27.10.2016 вона йшла до магазину. Коли проходила зупинку громадського транспорту до неї підбіг обвинувачений та рукою штовхнув у плече, внаслідок чого вона впала на правий бік, на асфальт. На зупинці знаходилися ОСОБА_8 та її чоловік ОСОБА_9 , які могли бачити як обвинувачений її штовхнув. ОСОБА_8 допомогла їй піднятися. Такі дії обвинуваченого пояснює тим, що він вважає, що вона забрала в нього гроші, але це не правда.

Під час слідчого експерименту, згідно з протоколом від 23.11.2016 та фотоілюстративною таблицею до нього, потерпіла на статисті показала куди саме їй обвинувачений наніс удар в плече, від якого вона впала на правий бік, в якому положенні вона опинилася після нанесення їй удару, що відповідає її показанням даним в судовому засіданні.

Ці показання потерпілої підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що біля 18-00 год. вона з чоловіком ОСОБА_9 знаходилися та зупинці, чекали автобус, так як на 19-00 год. потрібно на роботу. На зупинці знаходився обвинувачений, який перебував у стані алкогольного сп"яніння і тримав в руках пляшку горілки. В цей час мимо зупинки проходила потерпіла. Обвинувачений підбіг до неї та штовхнув рукою, від чого та впала на асфальт на правий бік, потім легенько вдарив її ногою в бік. При цьому він висловлювався нецензурними словами, говорив віддати гроші.

Під час слідчого експерименту, згідно з протоколом від 23.11.2016 та фотоілюстративною таблицею до нього, свідок ОСОБА_10 на статисті показала куди саме обвинувачений наніс удар потерпілій, від якого вона впала на правий бік, в якому положенні опинилася потерпіла після нанесення їй удару, що відповідає її показанням даним в судовому засіданні.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що осіню 2016 року близько 16-00 год. чи 18-00 год., він разом з дружиною ОСОБА_10 чекали на зупинці автобус так як йому на 19-00 годину потрібно було на роботу. На зупинці знаходився обвинувачений, який був у стані алкогольного сп"яніння та нецензурно лаявся на потерпілу із-за грошей. Потім під"їхав автобус і він поїхав, а тому, що відбувалося потім, він знає лише зі слів дружини ОСОБА_10 , яка повідомила, що обвинувачений штовхнув потерпілу і та впала та отримала тілесні ушкодження.

Покази свідка ОСОБА_9 в частині отримання потерпілою тілесних ушкоджень, є показами з чужих слів, оскільки його пояснення в цій частині грунтуються на поясненнях ОСОБА_10 .

Суд визнає покази свідка ОСОБА_9 допустимим доказом, оскільки вони підтверджуються іншими доказами, а саме, показами потерпілої, свідка ОСОБА_10 , висновком судово-медичної експертизи №1126 від 01.11.2016.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1126 від 11.11.2016, у потерпілої ОСОБА_6 малось тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому правої променевої кістки в типовому місці, котре виникло внаслідок ударної дії тупого твердого предмету і відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я на строк більше ніж 21 добу. По давності утворення, воно може відповідати даті 27.10.2016. Виходячи з кількості ушкоджень, виявлених у ОСОБА_6 , їх характеру та розташування, можна припустити, що вона могла піддаватися впливу, як мінімум 1 (однієї)травмуючої дії. Тілесне ушкодження, виявлене у ОСОБА_6 , могло утворитися при паданні з висоти власного зросту на площину ( а.п.111-112).

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.10.2016, ст. о/у ЧРВП ЧВП ГУНП майором поліції ОСОБА_11 від потерпілої ОСОБА_6 було прийнято усну заяву про нанесення їй 27.10.2016 ОСОБА_3 тілесних ушкоджень на зупинці громадського транспорту по вул. Чернігівська в с. Довжик ( а.п.107).

Відомості за заявою ОСОБА_6 були внесені до ЄРДР 28.10.2016 та розпочато досудове розслідування. (а.п.103).

Дослідивши вищенаведені докази, які суд кладе в основу доведеності вини обвинуваченого, у їх сукупності, і провівши їх детальний аналіз, перевіривши доводи сторони обвинувачення та захисту, показання обвинуваченого, потерпілої, свідків, надавши сторонам кримінального провадження усі процесуальні можливості надання доказів, суд дійшов висновку, про доведеність вини ОСОБА_3 у необережному спричиненні ОСОБА_6 тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, а тому його дії правильно кваліфіковані за ст.128 КК України.

За таких обставин суд відхиляє позицію захисту щодо виправдання обвинуваченого.

Стосовно показань свідка ОСОБА_12 , яка була допитана у судовому засіданні за клопотанням сторони обвинувачення, то її свідчення взагалі не відносяться до предмету дослідження того обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_3 , тому вони не можуть бути враховані судом при постановленні вироку.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, а також враховує його вік, відсутність обставин, які пом`якшують покарання та обставину, яка обтяжує покарання, яка зазначена в обвинувальному акті - вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Із досудової доповіді уповноваженої особи Чернігівського міського відділу з питань пробації центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації вбачається, що ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній і орган з питань пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства ( а.п. 65-66).
Разом з тим, санкцією ст.128 КК України передбачені покарання у виді громадських робіт, виправних робіт, обмеження волі.
Відповідно до ч.3 ст.56 КК України громадські роботи не призначаються особам, які досягли пенсійного віку; згідно з ч.2 ст.57 КК України покарання у виді виправних робіт відбувається за місцем роботи засудженого та не застосовується до осіб, які досягли пенсійного віку; а у відповідності до положень ч.3 ст.61 КК України до осіб, які досягли пенсійного віку, не застосовується обмеження волі.
Як вбачаться з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_3 на час постановлення вироку досяг пенсійного віку, а тому жоден із видів покарань, передбачених санкцією ст.128 КК України, не може бути йому призначений.
Зі змісту п.8 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» вбачається, що суд не вправі перейти до більш м`якого виду покарання у випадках, коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосовані. В таких випадках суд, за наявності до того підстав, відповідно до ст.7 КПК України повинен закрити справу і звільнити особу від кримінальної відповідальності або постановити обвинувальний вирок і звільнити засудженого від покарання.
Таким чином, ОСОБА_3 слід визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, та звільнити його від покарання.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід під час досудового розслідування обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, та звільнити його від покарання.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1