Справа № 314/4778/17
Провадження № 1-в/314/1509/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.11.2017 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за поданням начальника державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Маріуполь, Донецька область, громадянина України, освіта середня, до засудження працював стропальником на підприємстві «Азовелектросталь», мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

1)15.01.1999 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч. 1 ст. 101 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнений 28.09.2000 року умовно-достроково на невідбутий строк, що складає 8 місяців 19 днів.

2)05.12.2002 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 21.06.2005 року умовно-достроково на невідбутий строк, що складає 1 рік 3 місяці 11 днів.

3)29.08.2007 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 10.11.2009 року умовно-достроково на невідбутий строк, що складає 9 місяців 12 днів.

По даній справі засуджений: 25.06.2012 року вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, ст. 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки. Вироком Апеляційного суду Донецької області від 25.02.2014 року вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25.06.2012 року змінено, призначено покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі, в решті вирок залишено без змін.

Початок строку: 11.02.2015 року, кінець строку: 11.02.2019 року,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від начальника державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» надійшло подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_3 .

В судовому засіданні представник адміністрації дане подання підтримав і суду пояснив, що засуджений ОСОБА_3 з 14.01.2016 року відбуває покарання в державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)», відбув 2/3 частини призначеного строку покарання, за час відбування покарання характеризується наступним чином: вимоги режиму відбування покарання порушував, за що мав три стягнення, які погашені у встановленому законом порядку, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має три заохочення, працевлаштований на виробництві установи в банно-пральному комплексі, до праці ставиться сумлінно. Згідно п.5 ст.118 КВК України залучався без оплати праці до роботи по благоустрою колонії, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених, до праці ставиться сумлінно.

Засуджений суду пояснив, що у скоєному злочині щиро розкаюється, зробив для себе належні висновки, запевнив про недопущення ним порушень закону в майбутньому та просив суд задовольнити подання адміністрації колонії про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на строк який залишився.
Прокурор подання підтримав і вважає, що його належить задовольнити, оскільки засуджений довів своє виправлення.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
З наданих відомостей про особу встановлено, що засуджений ОСОБА_3 з 14.01.2016 року відбуває покарання в державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)», відбув 2/3 частини призначеного строку покарання, за час відбування покарання характеризується наступним чином: вимоги режиму відбування покарання порушував, за що мав три стягнення, які погашені у встановленому законом порядку, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має три заохочення, працевлаштований на виробництві установи в банно-пральному комплексі, до праці ставиться сумлінно. Згідно п.5 ст.118 КВК України залучався без оплати праці до роботи по благоустрою колонії, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених, до праці ставиться сумлінно. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, ніколи їм не суперечить. Вину у скоєному злочині визнає, щиро розкаюється. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться завжди сумлінно, виконує їх з відповідальністю. Відповідно до ст. 123 КВК України приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження» та «Підготовка до звільнення». На профілактичному обліку установи не перебуває.

Таким чином, беручи до уваги наведене, вважаю, подання начальника державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» обґрунтованим та підлягаючим задоволенню, так як згідно поданих та перевірених в судовому засіданні доказів слідує, що засуджений довів своє виправлення, і заслуговує на звільнення його від відбуття покарання, на строк який залишився, умовно - достроково.
Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
Подання начальника державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» про умовно-дострокове звільнення - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому за вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25.06.2012 року, з урахуванням вироку Апеляційного суду Запорізької області від 25.02.2014 року, на невідбутий строк, що складає 1 рік 2 місяці 12 днів.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

29.11.2017