АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/1285/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
06 березня 2018року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 лютого 2018 року,
прокурора ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_9 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка, Донецької області, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 366 КК України.
Застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, згідно ухвали слідчого судді, мотивовано наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень та наявністю ризиків того, що підозрюванийможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, підозрюваних, обвинувачених з метою схилення останніх до відмови давати показання чи давати неправдиві показання у кримінальному провадженні щодо вчинених ним кримінальних правопорушень, продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється або вчинити нові, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Крім того, слідчий суддя послався на врахування даних про особу підозрюваного та дійшов висновку про недостатність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу у якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.
В обґрунтування поданої апеляційної скарги, з урахуванням доповнень, захисник зазначає, що слідчим суддею незаконно застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.03.2015 року, яка втратила чинність ще в травні 2015 року, так як строк дії ухвали слідчого судді про застосування щодо особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою чи його продовження не може перевищувати шістдесяти днів.
Також, як зазначає захисник, слідчим суддею під час розгляду клопотання залишено поза увагою ту обставину, що ОСОБА_7 було незаконно затримано в порядку ст. 208 КПК України без відповідної ухвали, а подання клопотання про застосування вже обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке до того ж незаконно було розподілено на слідчого суддю ОСОБА_1 , нормами КПК України не передбачено, внаслідок чого, ОСОБА_7 без належних на те правових підстав перебуває під вартою.
Висунута ОСОБА_7 підозра, на думку захисника, є необґрунтованою з огляду на відсутність даних, які об`єктивно зв`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням, а матеріали клопотання не містять будь-яких доказів щодо існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
24.12.2012 року ОСОБА_7 складено повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 366 КК України.
Постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_11 від 27.12.2012 року ОСОБА_7 оголошено у міжнародний розшук.
Постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_12 від 15.05.2013 року ОСОБА_7 оголошено у міжнародний розшук.
05.07. 2013 року ОСОБА_13 затриманий на території Республіки Угорщина та 26.03.2014 року за результатами проведення процедури екстрадиції був доставлений на територію України.
27.03.2014 року щодо ОСОБА_14 застосовано раніше обраний Печерським районним судом м. Києва запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який було продовжено до 20.07.2014 року.
23.05.2014 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 366; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 289; ч. З ст. 27, п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, пунктами 1, 5, 9,11,12,13 ч. 2 ст. 115 КК України.
06.07.2014 року ОСОБА_7 повторно оголошено у міжнародний розшук.
19.03.2015 року ОСОБА_7 затримано на території с. Горки, 2, Одинцовського району Московської області Російської Федерації працівниками ГУКР МВС Росії
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26.03.2015 року щодо ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
08.02.2018 року ОСОБА_7 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду від 26.03.2015 року затримано на території Київської області.
09.02.2018 року старший слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні - прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів..
Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах. Зокрема, такими даними є: покази свідка ОСОБА_15 , надані під час допиту слідчим суддею від 18.04.2014 року; протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 31.05.2010 року; покази свідка ОСОБА_17 , протокол допиту свідка ОСОБА_18 від 10.06.2010 року; покази свідка ОСОБА_19 , надані під час допиту слідчим суддею від 08.05.2014 року; покази свідка ОСОБА_20 , надані під час допиту слідчим суддею від 07.05.2014 року; покази свідка ОСОБА_21 , надані під час допиту слідчим суддею від 26.05.2014; висновок почеркознавчої експертизи №4769/10-11 від 16.07.2010 року; протокол допиту свідка ОСОБА_22 , заява ОСОБА_23 від 30.09.2009 року; протокол допиту свідка заступника Голови Правління Ат «Родовід Банк» ОСОБА_24 від 01.06.2010 року; протоколи допиту свідків ОСОБА_25 від 16.07.2010 року, ОСОБА_26 від 07.06.2010 року, ОСОБА_27 від 02.07.2010 року, ОСОБА_28 від 23.06.2010 року, ОСОБА_29 від 19.11.2010року, ОСОБА_30 від 08.07.2010 року, ОСОБА_31 від 06.12.2010 року, ОСОБА_32 від 09.07.2010 року, ОСОБА_33 від 14.06.2010 року , ОСОБА_34 від 12.08.2010 року, ОСОБА_35 від 30.06.2010 року та від 24.10.2011 року, ОСОБА_36 від 25.06.2010 року, ОСОБА_37 від 08.06.2010 року, ОСОБА_38 від 02.06.2010 року, ОСОБА_39 від 16.07.2010 року; протокол допиту свідка ОСОБА_40 від 25.06.2010 року; протокол допиту ОСОБА_41 від 18.05.2010 року; протокол допиту Голови Національного Банку України ОСОБА_42 від 03.11.2010 року; протокол допиту директора - розпорядник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_43 від 04.11.2010 року; протокол допиту ОСОБА_44 від 16.09.2013 року; протокол допиту потерпілого ОСОБА_45 від 07.08.2012 року; протокол допиту ОСОБА_46 від 06.04.2013 року; інші докази, а саме протоколи слідчих дій, експертні висновки та покази інших свідків.
Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри.
Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
За таких обставин, викладені у апеляційній скарзі доводи щодо необгрунтованості висунутої органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозри у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень з огляду на відсутність даних, які об`єктивно зв`язують підозрюваного із вчиненим злочином , не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів.
Перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на значну суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, та конкретні обставини кримінального провадження.
Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається старший слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, підозрюваних, обвинувачених з метою схилення останніх до відмови давати показання чи давати неправдиві показання у кримінальному провадженні щодо вчинених ним кримінальних правопорушень, знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для кримінального провадження, продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється або вчинити нові, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто заявлені у клопотанні старшого слідчого ризики є реальними. Тому слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти зазначеним ризикам.
Таким чином, твердження апелянта про відсутність у матеріалах клопотання будь-яких доказів щодо існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, не відповідають дійсності.
В сукупності із вищевикладеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_7 , у тому числі його вік, стан здоров`я, соціальні зв`язки, сімейний та майновий стан а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.
Приймаючи до уваги вказані обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави з огляду на положення ч. 4 ст. 183 КПК України. При цьому слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання старшого слідчого, врахувавши, що строк дії ухвали слідчого судді не може перевищувати 60 днів.
Колегія суддів відхиляє доводи захисника стосовно незаконного застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.03.2015 року, яка втратила чинність у травні 2015 року, як необґрунтовані, з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.03.2015 року щодо ОСОБА_7 обирався запобіжний захід у виді тримання під вартою. Ухвала постановлювалася за відсутності підозрюваного, який був оголошений у міжнародний розшук,у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.
У подальшому, 08.02.2018 року ОСОБА_7 був затриманий на території Київської області.
З клопотаннямпро застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою старший слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , звернувсядо Печерського районного суду м. Києва 09.02.2018 року, що узгоджується з положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України, згідно якої після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Доводи апеляційної скарги захисника в частині незаконного затримання ОСОБА_7 , та незаконного розподілу клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на слідчого суддю ОСОБА_1 , не можуть бути прийняті до уваги, у зв`язку з наступним.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, 08.02.2018 року о 19.30 год. ОСОБА_7 затримано відповідно до ст. 208 КПК України на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.03.2015 року, затриманий ОСОБА_7 під час затримання від надання пояснень відмовився, посилаючись на те, що надасть їх слідчому.
Слідчий суддя ОСОБА_1 була визначена для розгляду клопотання про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі протоколу автоматичного визначення слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.02.2018 року.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.
Враховуючи наведені вище обставини, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.
Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4