Справа № 212/947/18
У Х В А Л А

про продовження строку тримання під вартою

20 лютого 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 307 ч.3, 263 ч.1 КК України, ОСОБА_7 вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває вищезазначене кримінальне провадження.
Судом встановлено, що строк дії запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 відповідно до ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпро від 28.12.2017р. закінчується 25 лютого 2018 року.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою, посилаючись на те, що 25.02.2018 року спливає строк тримання під вартою останніх, вони обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, по кримінальному провадженню не розпочато судове слідство, а тому ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились.
Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 заперечували проти продовження строку тримання під вартою та наполягали на зміні запобіжного заходу на менш суворий у зв`язку з тим, що прокурором не доведено наявність переховування від суду та можливості впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження. ОСОБА_6 наполягав на домашньому арешті ще й через те, що в нього є малолітня дитина, в вихованні якої він позбавлений можливості брати участь. Суд вислухав думку захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які при вирішенні цього питання, також, наполягали на зміні запобіжного заходу на домашній арешт та зменшенні суми застави, визначеної при обранні запобіжного заходу щодо їх підзахисних у зв`язку з недоведеністю прокурором ризиків передбачених ст.177 КПК України.
Вислухавши доводи сторін кримінального провадження, вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Так, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченимст.177 КПК України.
Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачений розділом ІІ цього Кодексу.

Розглядаючи питання доцільності продовження терміну тримання обвинуваченим під вартою, суд враховує, відносно ОСОБА_6 , вчинення ним низки тяжких злочинів, ці злочини скоєно організованою групою під його керівництвом. ОСОБА_6 одружений, має малолітню дитину, однак враховуючи той факт, що саме за його місцем проживання були вилучені наркотичні засоби та вибухові пристрої, а також наявність, за сповіщенням прокурора, цивільного позову його жінки про розірвання шлюбу,- є підстави дійти висновку про відсутність поваги ОСОБА_6 до сімейних цінностей, а, відтак, навряд чи фактична наявність сім`ї, сама по собі,може свідчити про міцні соціальні зв`язки обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_7 раніше судимий, має не зняту та непогашену судимість, не одружений, має неповнолітню дитину, однак однією одною сім`єю з дитиною не проживає, до арешту не працював, тому не має міцних соціальних зв`язків, відтак, може переховуватись від суду.
Обвинувачений ОСОБА_8 , раніше судимий в тому числі за злочин пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів, не працював, мав дохід лише від продажу наркотичних засобів, не має міцних соціальних зв`язків.
Крім іншого, суд враховує, що оскільки справа тільки надійшла до суду для розгляду, судом не допитані учасники процесу, які будуть давати покази в судовому засіданні, наявне існування ризику, що перебуваючи на свободі, обвинувачений може впливати на свідків чи інших учасників процесу.
Перевіряючи наявність ризиків та продовження їх існування, передбачених іншими нормами ст.177 КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального провадження, врахування осіб обвинувачених, які обвинувачується в скоєнні тяжких злочинів та з урахуванням всіх зазначених вище критеріїв в сукупності, на даний час достатньо підстав вважати, що обвинувачені з огляду на їх моральні якості можуть ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), вплинути на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити злочинну діяльність.
Продовжуючи дію обраного запобіжного заходу, суд враховував інтереси суспільства, які на думку суду, у даному випадку, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи людини, незважаючи на існування презумпції невинуватості.
Отже, підстави для застосування більш м`якого запобіжного на теперішній час та на даній стадії кримінального процесу - відсутні. Питання зменшення застави, про яке говорили обвинувачені, та на якому наполягали їх захисники, на даний час суд відхиляє через відсутність законодавчої можливості визначати, змінювати розмір застави, визначеної ухвалою слідчого судді.
Врахувавши положення ст.178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, всі обставини передбачені даною нормою закону, суд дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 слід продовжити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131,132,177,178,183,184,315 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.307 ч.3, 263 ч.1 КК України на шістдесят днів, до 21 квітня 2018 року включно.
Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч.3 КК України на шістдесят днів, до 21 квітня 2018 року включно.
Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч.3 КК України на шістдесят днів, до 21 квітня 2018 року включно.
Строк дії ухвали визначити до 21 квітня 2018 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити уповноваженій особі місця ув`язнення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3