Справа № 638/4007/16-к
Провадження № 1-кп/638/354/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2018 року
Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
прокурора ОСОБА_2
захисника ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000194 від 24.02.2016 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, одруженого, має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей, 1999 року народження та 2010 року народження, не працевлаштованого, зареєстрованого та який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 294 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Органом досудового розслідування 01.02.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення , передбачено ч.1 ст. 294 КК України.
За вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.06.2016 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.294 КК України , призначено йому покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.06.2016 року оскаржено стороною захисту та ОСОБА_5 в апеляційному порядку.
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області від 04.05.2017 року, вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.06.2016 року щодо ОСОБА_5 скасовано, призначено новий розгляд у тому ж суді першої інстанції в іншому складі, термін дії запобіжного заходу- тримання під вартою продовжено .
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого на строк до 60 днів, зазначивши, що ризики, передбачені ст.. 177 КПК України, які мали місце під час досудового розслідування кримінального провадження продовжують існувати. З урахуванням тяжкості покарання, яке загрожує винній особі в разі доведення його вини, наявні підстави стверджувати, що останній може переховуватися від суду, вплинути на покази свідків провадження, яких ще не допитано в судовому засіданні. Більш м"який запобіжний захід може негативно вплинути на розгляд кримінального провадження.
Сторона захисту та обвинувачений в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили відмовити в його задоволенні та прийняти до уваги той факт, що ОСОБА_5 позитивно характеризується, до цієї події вів законослухняний спосіб життя .
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов наступного.
Під час досудового слідства та судового розгляду було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що стало підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
01.02.2016 року стосовно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю обставин, передбачених ст. 177 КПК України, ухвалами суду продовжено строк тримання під вартою.

Вироком суду від 03.06.2016 року ОСОБА_5 визнано винним та призначено покарання у вигляді позбавлення волі. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області від 04.05.2017 року, вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.06.2016 року щодо ОСОБА_5 скасовано. Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 у виді тримання під вартою продовжено на 60 діб. Під час нового судового розгляду ухвалами суду строк тримання продовжено.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, які на нього покладені, запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу строку суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Суд також оцінює сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим інкримінуємого йому злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у скоєні злочину, приймає до уваги, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, не має офіційних джерел отримання прибутку.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу судом враховується практика Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення «Лабіта проти Італії», згідно якого, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Суди повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, ухилення від явки до суду.

При цьому суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.

Вказані обставини судом враховані при продовженні запобіжного заходу.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшилися.

Одночасно суд вважає необхідним зазначити, що дійсно, відповідно до чисельних рішень ЄСПЛ, є неможливим продовження строку тримання особи під вартою на підставах, які не можна вважати достатніми. Після спливу певного часу судова влада зобов`язана привести інші вагомі підстави для подальшого утримання під вартою особи.

Висновок суду щодо необхідності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою до вказаного строку ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про не зменшення заявлених ризиків та виправдовують тримання особи під вартою.

Стороною захисту та обвинуваченим не наведено доказів щодо того, що ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перестали існувати на час розгляду вказаного клопотання або втратили свою актуальність Суд враховує також той факт, що ще не допрошено учасників кримінального провадження, які були визначені органом досудового слідства та на яких може вплинути обвинувачений, у разі знаходження на свободі.

У зв`язку з цим, суд доходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволення , застосування більш м`яких запобіжних заходів на даний час неможливе, ризики не зменшилися, для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи суд продовжує строк тримання під вартою на 60 діб, який відраховувати з 25 квітня 2018 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.. 177, 314-316, 331, 372 КПК України, суд, -
Ухвалив:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, починаючи з 25 квітня 2018 року, тобто до 23 червня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий ОСОБА_1