Справа №583/2954/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/532/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 583/2954/17 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27 жовтня 2017 року, якою до підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Охтирка Сумської області, мешканця АДРЕСА_1 (зареєстрованого по АДРЕСА_2 ), раніше не судимого

застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:
В поданій апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_11 просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки висновок слідчого судді про обґрунтованість підозри має характер припущення, не вмотивований та нічим не підтверджується. Крім того, є необґрунтованими зазначені в ухвалі висновки про те, що ОСОБА_9 не має міцних соціальних зв`язків, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити чи сховати речові докази, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти нові злочини, і, що інші більш м`які запобіжні заходи перешкоджатимуть досудовому розслідуванню. Також зазначає, що в матеріалах до клопотання слідчого відсутні будь-які відомості, які слідчий суддя повинен був дослідити у відповідності до ст.178 КПК України.

27.10.2017 до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням, погодженим із прокурором Охтирської місцевої прокуратури, звернувся слідчий Охтирського ВП ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що 25.10.2017 близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_9 , знаходячись по АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на грунті раптово виниклих неприязних відносин наніс один удар ножем ОСОБА_12 в шию з правої сторони, в результаті чого останній впав на підлогу без ознак життя. У цей час на крики ОСОБА_12 забігла його мати ОСОБА_13 і ОСОБА_9 наніс один удар ножем в шию останньої, від якого вона померла на місці.

26.10.2017 до ЄРДР за № 0000721 були внесені відповідні відомості про вчинення злочину, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України. В цей же день о 14 год. 07 хв. ОСОБА_9 був затриманий і йому було вручено повідомлення про підозру.

Зважаючи на те, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15-ти років або довічне позбавлення волі, існують ризики того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити чи сховати речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти нові злочини, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, то слідчий просив застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27.10.2017 до ОСОБА_9 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою. Своє рішення слідчий суддя вмотивувала тим, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15-ти років або довічне позбавлення волі, і з урахуванням особи підозрюваного інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти наявним ризикам.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту, доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення рішення слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга захисника ОСОБА_10 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши клопотання слідчого та застосувавши до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя, на думку колегії суддів, обґрунтовано дійшла висновку про необхідність застосування до останнього саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою, а не будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого у ч.1 ст.176 КПК України.

При вирішенні цього питання слідчий суддя дотрималася вимог ст.ст.176, 177, 178, 183 і 194 КПК України, з`ясувала і дослідила всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме наявність у органу досудового розслідування обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України, існування встановлених у ст.177 КПК України ризиків, на які вказував слідчий у своєму клопотанні, а також недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.

Зокрема, ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України, за який законом передбачено кримінальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 15-ти років або довічне позбавлення волі, існують реальні ризики того, що перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити чи сховати речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти нові злочини, і застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання визначеним в клопотанні слідчого та в ухвалі слідчого судді ризикам.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується сукупністю наданих стороною обвинувачення доказів у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.178 і ч.1 ст.194 КПК України, а будь-які інші докази, які б викликали сумніви в обґрунтованості підозри, в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Визнаючи повідомлену ОСОБА_9 підозру обґрунтованою, слідчий суддя правильно врахувала практику Європейського суду з прав людини з цього питання (далі ЄСПЛ), викладену в рішеннях у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та у справі «Луканов проти Болгарії», згідно якої суд (слідчий суддя), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п.1 ч.1 ст.194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення».

Колегія суддів також враховує й рішення ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», в якому зазначено, що наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи. Факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу (рішення ЄСПЛ у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства»).

Таким чином, враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги захисника про відсутність відносно ОСОБА_9 обґрунтованої підозри, не заслуговують на увагу, оскільки наявні в матеріалах кримінального провадження докази є достатніми на даній стадії досудового слідства для визнання підозри обґрунтованою, а доведення факту вчинення злочину є завданням попереднього розслідування, сприяти якому й має тримання підозрюваного під вартою (рішення ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії»).

Що стосується доводів апеляційної скарги відносно недоведеності обставин, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існують заявлені ризики, а також неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, то колегія суддів не може прийняти їх до уваги через необґрунтованість, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам і суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам.

Зокрема, ОСОБА_9 із-за тяжкості покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити чи сховати речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_9 нових злочинів, на думку колегії суддів, є цілком виправданим, оскільки останній обґрунтовано підозрюється в умисному вбивстві двох осіб, що є особливо тяжким злочином, а тому, в даному випадку, під час оцінки можливостей підозрюваного (в аспекті вчинення нових злочинів), є можливим надання тяжкості злочину надмірного значення, тобто надання переваги саме тяжкості обвинувачення у порівнянні з іншими обставинами кримінального провадження, що враховуються при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

При цьому, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від слідства й суду та іншим чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

В рішеннях «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 та «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 ЄСПЛ зазначав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Також суд погодився, що обґрунтована підозра у тому, що особа вчинила тяжкий злочин, може на початку слугувати підставою для взяття її під варту.

Вказані висновки ЄСПЛ з урахуванням зазначених вище обставин, на думку колегії суддів, і свідчать про наявність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою.

Крім того, колегія суддів, вирішуючи питання про ув`язнення ОСОБА_9 , враховує і наявність об`єктивної потреби у цьому, зважуючи на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи підозрюваного.

Зазначені в апеляційній скарзі захисника обставини як те, що ОСОБА_9 має міцні соціальні зв`язки, раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, не є тими безумовними і беззаперечними обставинами, які унеможливлюють застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою або ж можуть знизити чи зменшити ймовірність реалізації підозрюваним ризиків, розглянутих вище, і повинні враховуватися у сукупності зі всіма іншими обставинами, з якими кримінальний процесуальний закон та практика ЄСПЛ пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою, оскільки запобіжний захід повинен бути спрямованим виключно на забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, хоча і шляхом певного обмеження його особистих прав.

Не може колегія суддів прийняти до уваги і твердження адвоката про те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості, які характеризують особу підозрюваного, оскільки клопотання було розглянуто слідчим суддею на підставі наданих сторонами матеріалів кримінального провадження доказів, що повністю узгоджується із ст.178 КПК України, а також принципами диспозитивності і змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

На підставі викладеного, ухвалу слідчого судді про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів вважає законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27 жовтня 2017 року щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4