Справа № 464/399/18
пр.№ 1-кс/464/144/18
У Х В А Л А
24 січня 2018 року м.Львів
Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника, розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , -

в с т а н о в и в :

скаржник, будучи потерпілим під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄДРДР за № 0003048 від 14.09.17., звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого, в якій просить: задоволити його клопотання від 18.09.17., 29.09.17., 25.10.17. та 18.12.17. шляхом скасування постанов слідчого Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 19.09.17., 27.10.17., 20.12.17. в частині часткового задоволення відповідних клопотань, а за клопотанням від 29.09.17., де було надано відповідь у формі листа, зобов*язати слідчого таке задоволити; та зобов*язати начальника Сихівського ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 змінити слідчого ОСОБА_4 у справах за розглядом вказаних клопотань.

Під час розгляду скарги в суді скаржник подану скаргу підтримав з підстав, викладених у ній. Зазначив, що з оскаржуваними постановами слідчого від 27.10.17. та 20.12.17. ознайомився в канцелярії Сихівського ВП 18 січня 2018 року, а постанову від 19.09.17. отримав наприкінці жовтня-листопада 2017 року, у зв*язку з чим оскаржував таку до суду, де рішення не прийняте.

Суб*єкт оскарження на розгляд скарги не з*явився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце її розгляду, що відповідно за ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги, натомість направив для огляду суду матеріали кримінального провадження.

Заслухавши скаржника, вивчивши матеріали кримінального провадження № 0003048 від 14.09.17. та дослідивши обставини, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

14 вересня 2017 року до ЄДРДР було внесено кримінальне провадження № 0003048 від 14.09.17., де ОСОБА_3 було визнано потерпілим.

Відповідно до ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені наступні рішенні, дії чи бездіяльність слідчого:

-бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про останнє; у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов*язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк;

-рішення про зупинення досудового розслідування;

-рішення про закриття кримінального провадження;

-рішення про відмову у визнанні потерпілим;

-рішення, дії чи бездіяльність при застосуванні заходів безпеки;

-рішення про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій, негласних слідчих дій;

-рішення про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; -

із визначеним колом суб*єктів оскарження.

У частинах 1, 2 ст.55 Конституції України проголошено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Встановлений перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого під час досудового розслідування у ч.1 ст.303 КПК України є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Вимоги, заявлені ОСОБА_3 у скарзі щодо оскарження рішення (постанови) про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій, ґрунтуються на вимогах процесуального Закону, а саме п.7 ч.1 ст.303 КПК України. Строк подання скарги ОСОБА_3 з урахуванням ч.1 ст.304 КПК України не є пропущеним, т.я. отримав оскаржувані постанови 18.01.18., а за скаргою по постанові від 19.09.17. ухвала слідчого судді від 22.12.17. про відмову у відкритті провадження скасована ухвалою апеляційного суду Львівської області від 05.01.18. та рішення у справі, яке б набрало законної сили, відсутнє.

Дійсно, скаржник в даному кримінальному провадженні 18 та 29 вересня, 25 жовтня та 18 грудня 2017 року звертався до слідчого ОСОБА_4 з клопотаннями.

Так, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Порядок проведення слідчих дій закріплено Кримінальним процесуальним кодексом України (глави 20, 21 Розділу ІІІ). Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети. Слідчі дії проводяться слідчими органів досудового розслідування, в яких беруть участь відповідні особи, у межах їх прав і повноважень, визначених КПК України.
Згідно з ч.1 ст.220 КПК України клопотання потерпілого про виконання будь-яких процесуальних слідчих дій слідчий зобов*язаний розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Матеріалами кримінального провадження підтверджується, що клопотання ОСОБА_3 від 18.09.17., 25.10.17. та 18.12.17. були розглянуті слідчим в межах визначеного КПК України строку відповідно 19.09.17., 27.10.17. та 20.12.17. - у належній формі з урахуванням часткового задоволення клопотань постанові, як цього вимагає ч.2 ст.220 КПК України, якою визначено, що про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова. Зокрема постановою слідчого від 19.09.17. клопотання ОСОБА_3 було задоволено частково з відмовою в частині залучення до участі у кримінальному провадженні як потерпілого та проведенення з ним слідчої дії допиту із застосуванням поліграфа, т.я. слідчий не передбачає ознак та мотивів проведення психофізіологічної експертизи, т.я. відповідно до Закону України "Про судову експертизу" таких ознак для її проведення немає. У подальшому ОСОБА_3 було надано статус потерпілого з оформленням протоколу його допиту. 27 жовтня 2017 року слідчим ОСОБА_4 було розглянуте клопотання потерпілого від 25.10.17. і в такому було відмовлено частково у зв*язку з тим, що виправлення описок в процесуальних документах неможливе, т.я. слідчим в даному кримінальному провадженні постанова про призначення судово-медичної експертизи не виносилась, а досудове розслідування в іншому кримінальному провадженні він не проводить. Постановою від 20 грудня 2017 року слідчий ОСОБА_4 також частково відмовив у задоволенні клопотання скаржника від 18.12.17. з мотивів розгляду і прийняття відповідних рішень за аналогічними клопотаннями скаржника; відсутності в органу досудового розслідування сумнівів з приводу об*єктивності та правдивості свідчень потерпілого, а відтак і проведення з ним психофізіологічної експертизи із застосуванням поліграфа; застосування запобіжного заходу Ортинським, т.я. жодній особі не повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопоуршення, передбаченого ч.1 ст.161 КК України.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та оскаржувані постанови слідчого Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 19.09.17., 27.10.17. та 20.12.17., слідчий суддя дійшов переконання, що такі відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, винесені в межах компетенції з урахуванням вимог інших актів законодавства, є обґрунтованими і вмотивованими з наданням належної правової оцінки відповіданих підстав на даному етапі досудового розслідування.

Щодо клопотання скаржника від 29.09.17., то, як вбачається, з листа слідчого № 6581/40/09/2017 від 10.10.17., таке було задоволено ним повністю. Відтак згідно з ч.2 ст.220 КПК України результат розгляду клопотання про його задоволення оформленню у виді постанови не підлягає. Відтак дії слідчого є правомірними, а у слідчого судді відсутні підстави для повторного його розгляду за результатами задоволення.

З урахуванням викладеного, жодне із перелічених скаржником клопотань, заявлених під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження, не залишилось нерозглянутим (невирішеним) слідчим. Тому слідчий суддя не вбачає в діях слідчого бездіяльності.

Слідчий суддя звертає увагу ОСОБА_3 на те, що скарги ж на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.

Одночасно скаржнику слід роз*яснити, що відповідно до частин 1 та 5 ст.40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій та, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Особа має право оскаржувати бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Крім того, заявлена у скарзі вимога щодо зобов*язання начальника Сихівського ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 змінити слідчого ОСОБА_4 у справах за розглядом вказаних клопотань не віднесена до компетенції слідчого судді, а є прерогативою керівника органу досудового розслідування відповідно до ст.39 КПК України.

Відтак, враховуючи наведе, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст.303, 306, 307, 369-372 КПК України,

п о с т а н о в и в :

відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 .

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1