Справа № 183/535/17
№ 1-в/183/293/17

У Х В А Л А
06 грудня 2017 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році», -
24.11.2017 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла заява від засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році», якого засуджено вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2017 року за ч. 2 ст. 185 КК України і призначено покарання із застосуванням ст. 71 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки 4 місяці. Заява засудженого не містить посилань на підстави для застосування амністії.
Прокурор вважає, що застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» до ОСОБА_4 не можливе, оскільки заява не відповідає вимогам діючого закону. Також прокурор вважає, що засуджений повинен звертатися з такою заявою до суду за місцем відбування покарання. З цих підстав просив відмовити в задоволенні заяви засудженого.
Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання конвойною службою не доставлений, про що свідчить лист начальника Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 06.12.2017 року № 50/9417.
Суд, розглянувши заяву засудженого, заслухавши думку прокурора, дійшов до наступного висновку.
15 листопада 2017 року набрав чинності вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.05.2017 року відповідно до якого ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 26.06.2014 року, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 4 місяці.
07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року №1810-VІІІ і відповідно до п. «а» ст. 9 зазначеного Закону амністія не застосовується, до осіб, які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин.
Крім того, згідно п. «в» ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" дія закону про амністію не застосовується, до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 12 травня 2017 року вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України і призначено покарання із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки 4 місяця, він є особою яка раніше неодноразово судима за скоєння умисних тяжких злочинів, і в період умовно - дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком суду вчинив новий умисний злочин.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання які виникають під час та після виконання вироку вирішується судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Статтею 10 Закону України "Про амністію у 2016 році" визначено коло суб`єктів, які можуть ініціювати застосування цього закону, однак не визначено суд, який має розглядати такі клопотання.
З огляду на системний аналіз положень ст. 537, 539 КПК України в частині віднесення вирішення під час виконання вироків окремих питань до певного суду, правильним видається, що питання про застосування амністії, враховуючи зміст положень ч. 6 ст. 9 КПК України, має вирішуватись місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
З огляду на викладене, враховуючи те, що заяву про застосування до засудженого ОСОБА_4 положень Закону України "Про амністію у 2016 році" подано особою, з порушенням вимог ст. 539 КПК України, посилань на підстави її застосування вона не містить, беручи до уваги вимоги п. «а» ст. 9 ЗУ «Про амністію у 2016 році» та п. «в» ст.4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні», суд вважає, за необхідне в задоволенні даної заяви відмовити.
На підставі викладеного, керуючись п. «а» ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році", п. «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст. 539 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1