Справа № 191/3020/17
Провадження № 1-кп/191/361/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове кримінальне провадження №001651 від 19.08.2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Синельникове, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 05 листопада 2003 року Апеляційним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.15 ч.1 ст.152, ч.2 ст.15 ч.2 ст.153, п.9 ч.2 ст.15 ч.2 ст.115, ст.70 КК України до 10 років позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , маючи не зняту та не погашену судимість у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став, для себе належних висновків не зробив та знову вчинив кримінальне правопорушення, а саме 15 серпня 2017 року приблизно о 14-30 годин, проходячи вздовж вулиці біля території ВАТ «Синельниківський молочний завод», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул.Велічая,9, помітив, що на території подвір`я вказаного підприємства перебуває залишений без догляду на велосипедній стоянці, жіночий велосипед «Україна», що належить ОСОБА_5 . Маючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме жіночого велосипеду «Україна» ОСОБА_3 , усвідомлюючи, щойого дії носять таємний характер, відчинивши не зачинену на замок хвіртку, проник на огороджену охоронювану територію ВАТ «Синельниківський молочний завод», розташовану за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Велічая,№ 9, де, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав жіночий велосипед «Україна», що належить потерпілій ОСОБА_5 , вартість якого, згідно висновку експерта №30/08 від 19.08.2017, становить 463 грн. 00 коп., чим спричинив останній матеріальний збиток на вказану суму. У подальшому ОСОБА_3 , з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився за власним розсудом.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення злочину так, як вони викладені вище.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти скороченого судового розгляду, суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене вище, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю, дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч.3 ст.185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчинення кримінального правопорушення, яке згідно з ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України, є його щире каяття у вчинені кримінального правопорушення.

Обставиною, яке обтяжує покарання, згідно ст.67 КК України є рецидив злочину.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

З урахуванням викладеного, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пам`якшуючої та обтяжуючої покарання обставин, наявність судимості за вчинення тяжких злочинів, факт засудження обвинуваченого 24 червня 2014 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1, 2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, судимість за який погашено, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого без реального його відбування в місцях позбавлення волі неможливе.

В той же час, враховуючи наявність пом`якшуючої покарання обставини, а також те, що завдана потерпілій шкода на даний час відшкодована, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч.3 ст.185 КК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Речовий доказ по справі - велосипед «Україна» типу дамський, який передано потерпілій ОСОБА_5 на зберігання залишити у власності ОСОБА_5 .

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили суд вважає за необхідне обвинуваченому не обирати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 368, 370, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з моменту дня його фактичного затримання.

Речовий доказ по справі - велосипед «Україна» типу дамський, який передано потерпілій ОСОБА_5 на зберігання залишити у власності ОСОБА_5 .

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1