Ухвала
Іменем України

05 лютого 2018 р.

м. Київ
справа 757/27934/16-к
провадження № 51-503ск 17
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати

Касаційного кримінального суду:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянув касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Печерського районного суду м. Києва від 22 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 27 вересня 2017 року в межах кримінального провадження № 0002907 про обвинувачення
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кролевець Сумської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК.
Суть питання
За вироком Печерського районного суду м. Києва від 22 травня 2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27 вересня 2017 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 залишено без змін.
Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями захисник засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 подав до касаційного суду касаційну скаргу, в якій просив змінити постановлені щодо ОСОБА_4 судові рішення, визнавши винним останнього у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК, та призначити покарання в межах відбутого строку.
Ухвалою Верховного Суду від 03 січня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_5 через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК, було залишено без руху і надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Також захиснику було роз`яснено, що в разі не усунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк така скарга повертається особі, яка її подала.
На виконання ухвали Верховного Суду, захисник ОСОБА_5 повторно звернувся з касаційною скаргою.
Встановлені обставини та мотиви Суду
Кримінальним процесуальним кодексом визначено, що касаційна скарга повинна відповідати вимогам, зазначеним в статті 427 КПК, і вразі не додержання суб`єктом звернення цих вимог, суд касаційної інстанції відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначає недоліки та встановлює строк, необхідний для їх усунення.
Залишаючи касаційну скаргу ОСОБА_5 без руху, Суд в ухвалі від 03 січня 2018 року зазначив, що його скарга подана без додержання п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, згідно якого в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
При цьому, Суд звернув увагу захисника на те, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, відсутність у ній обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження, а тому посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування судових рішень, і які, на її думку, допущені судами при винесенні цих рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Окрім цього, Суд також зазначив, що касаційна скарга захисника містила посилання на неповноту судового розгляду, непогодження з наданою оцінкою доказам та заперечення правильності встановлених фактичних обставин кримінального провадження, що не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Перевіривши повторно подану касаційну скаргу, Суд дійшов висновку, що захисник ОСОБА_5 указані в ухвалі касаційного суду від 03 січня 2018 року недоліки не усунув, вимог ст. 427 КПК знову не дотримався.
Так, всупереч вказаним положенням процесуального закону, наведені в повторній касаційній скарзі доводи захисника фактично зводяться до його, тверджень про безпідставну відмову судом першої інстанції в задоволенні його клопотання про долучення до матеріалів кримінального провадження витягу з посібника лекцій із судової медицини та необґрунтоване посилання цим судом на показання понятих, що на думку ОСОБА_5 є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Ці ж підстави, як вважає захисник, потягли за собою й неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Однак, ставлячи питання про необхідність зміни постановлених щодо ОСОБА_4 судових рішень, захисник ОСОБА_5 не конкретизував, яких порушень вимог закону допустився апеляційний суд, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановленого цим судом судового рішення і були б безумовною підставою відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК для зміни оскаржуваного судового рішення касаційним судом з огляду на положення статей 370, 412414, 419 цього Кодексу.
Крім того, захисник ОСОБА_5 не конкретизував, у чому полягає недопустимість як доказів показань понятих про те, що вони бачили на обличчі потерпілої синець під час проведення слідчої дії, зокрема, чому він вважає ці свідчення «показаннями з чужих слів» в контексті положень ст. 97 КПК.
Також, захисник в своїй скарзі, посилаючись на невідповідність призначеного засудженому покарання, не наводить обґрунтування щодо явної несправедливості призначеного засудженому покарання з огляду на тяжкість вчиненого ним злочину, обставини його скоєння та дані про особу засудженого, зважаючи на положення статей 414 КПК та приписи статей 50, 65, КК у їх взаємозв`язку.
Суд повторно зазначає, що відсутність у касаційній скарзі обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Викладені у повторній касаційній скарзі захисника ОСОБА_5 доводи, знову стосуються неповноти судового розгляду, надання оцінки доказам та заперечення правильності встановлених фактичних обставин кримінального провадження, що як вказував Суд при залишенні касаційної скарги без руху, в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що захисник ОСОБА_5 не усунув недоліки касаційної скарги, залишеної без руху.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху.
З цих підстав Суд постановив:
Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 з усіма доданими до неї матеріалами повернути останньому.
Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3