Справа №489/3402/14-к 04.01.2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
4 січня 2018 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув клопотання засудженого ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.08.2014р., яким ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.3 ст. 186, ч.1 ст. 222, ч.2 ст. 222 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6
засуджений ОСОБА_5
захисник ОСОБА_7
встановив:
Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.08.2014р. ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.3 ст. 186, ч.1 ст. 222, ч.2 ст. 222 КК України та призначено покарання:

- за ч.2 ст. 185 КК України - у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- за ч.3 ст. 185 КК України - у вигляді 4 років позбавлення волі;

- за ч.3 ст. 186 КК України - у вигляді 5 років позбавлення волі;

- за ч.1 ст. 222 КК України з застосуванням ст. 69 КК України - у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю;

- за ч.2 ст. 222 КК України з застосуванням ст. 69 КК України - у вигляді штрафу в розмірі 51000 грн. без позбавлення права обіймати певні посади та займатися певною діяльністю.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, рахуючи строк покарання з 15.03.2014 року.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати в розмірі 442,26 грн., 196,56 грн. за проведення трасологічної експертизи, 195,60 грн. за проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 57700 (п`ятдесят сім тисяч сімсот) грн., ОСОБА_9 1750 (одна тисяча сімсот п`ятдесят) грн., ОСОБА_10 9020 (дев`ять тисяч двадцять) грн., ОСОБА_11 3600 (три тисячі шістсот) грн., ОСОБА_12 35328 (тридцять п`ять тисяч триста двадцять вісім) грн., ПТ "Ломбард-Скарбниця" 1930 (одну тисячу дев`ятсот тридцять) грн. в рахунок відшкодування матеріальних збитків, завданих злочинами.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_10 5000 (п`ять тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

15 листопада 2017 року до Апеляційного суду Миколаївської області надійшла апеляційна скарга від засудженого ОСОБА_5 в якій він просить переглянути рішення суду першої інстанції в частині стягнених сум на користь потерпілих в рахунок відшкодування матеріальних та моральних збитків, завданих злочинами. Одночасно із апеляційною скаргою засуджений ОСОБА_5 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.08.2014р.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та його захисника на підтримку клопотання, думку прокурора, який вважав, що клопотання не підлягає задоволенню, вивчивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст. 395 КПК України, апеляційна скарга подається на вирок або ухвалу про застосування чи відмову застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру протягом тридцяти днів з дня їх проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення, апеляційна скарга повертається апелянту.

До поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження відносяться обставини, які об`єктивно перешкодили своєчасно подати апеляційну скаргу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження засуджений ОСОБА_5 був присутній в судовому засіданні 18 серпня 2014 року суду першої інстанції при проголошенні вироку та йому були роз`яснені строки оскарження рішення суду.

Крім того, ОСОБА_5 отримав копію вироку в той же день, а саме 18.08.2014р. про що свідчить розписка в матеріалах справи підписана останнім (а.с. 179)

Однак, апеляційна скарга ним подана поза межами строку, встановленого законом для апеляційного оскарження вироку суду, лише 17 листопада 2017 року, тобто більш як через три роки після постановлення рішення судом першої інстанції.

Будь яких об`єктивних даних, які перешкодили йому своєчасно подати апеляційну скаргу, апелянт в своєму клопотанні не наводить.

Таким чином, строк на апеляційне оскарження вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.08.2014р. ОСОБА_5 пропущено без поважних причин.
За таких обставин, апеляційний суд не находить підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції, як того просить апелянт.

Керуючись ст. ст. 393, 401 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :
Відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.08.2014р.
Копію ухвали апеляційного суду негайно направити апелянту.
Апеляційну скаргу з додатками повернути ОСОБА_5 .
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий
Судді