АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/291/18 Справа № 192/1559/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

За участю:

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2017 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білицьке Добропільського району, Донецької області, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у провадженні за клопотанням засудженого про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України "Про амністію у 2016 році", -

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній ОСОБА_7 просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою звільнити його від відбування покарання на підставі Закону України "Про амністію у 2016 році".

Оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».
Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України у виді 4 років 8 місяців позбавлення волі. Крім того, ОСОБА_7 раніше був засуджений вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 14 вересня 2016 року за ч. 3 ст. 185 КК України та вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 28 квітня 2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України, а отже ОСОБА_7 на даний час має дві судимості за умисні тяжкі злочини, які не зняті та не погашені.

Згідно п. "в" ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» - амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії, у зв`язку з чим підстави для звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» відсутні.

В обґрунтування апеляційної скарги засуджений ОСОБА_7 вказує, що з оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції він не згоден, оскільки вважає, що згідно Закону України "Про амністію у 2016 році" до нього можливо застосувати його норми та звільнити його від відбування покарання.

Заслухавши суддю-доповідача; засудженого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, а ухвалу суду з підстав, зазначених у ній, скасувати; думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на її необґрунтованість, та просила ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно п. «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття
судимості. При цьому за правилами ч. 1 ст. 90 КК України строки погашення судимості обчислюються з дня відбуття основного і додаткового покарання
Як вбачається з матеріалів справи, 28.04.2015 р. ОСОБА_7 було засуджено вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області за вчинення умисного тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
У подальшому ОСОБА_7 було засуджено вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 14.09.2016 р. за вчинення умисного тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Судимості за вказаними вироками на даний час не зняті і не погашені, у зв`язку з чим ОСОБА_7 належить вважати особою, що має дві судимості за вчинення тяжких злочинів, що у свою чергу згідно п. «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» виключає можливість застосування до нього акту амністії.
З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з правильністю висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим у той самий строк з дня отримання її копії.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4