Справа № 128/2811/17
Провадження №11-кп/772/441/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2018 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
представника ВОПЛ №2 ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 05 лютого 2018 року, якою
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з діагнозом параноїдна шизофренія, безперервний перебіг, виражений змішаний (психопатоподібний, параноїчний) дефект, який притягувався до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 156, ч.4 ст. 152 КК України,
продовжено застосовані примусові заходи медичного характеру у відділенні для примусового лікування психічнохворих з посиленим наглядом, змішаному, -
Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 05 лютого 2018 року задоволено заяву заступника головного лікаря ВОПЛ №2 по медичній частині ОСОБА_10 . Продовжено застосований примусовий захід медичного характеру як госпіталізація до психіатричного закладу із посиленим наглядом, змішаному ОСОБА_9 але не більш ніж на шість місяців.
Мотивуючи прийняте рішення суд вказав, що ОСОБА_9 страждає психічним захворюванням, на теперішній час продовжує представляти суспільну небезпеку і внаслідок стану свого здоров`я потребує подальшого продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування у відділенні для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, змішаному.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В апеляційній скарзі захисника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 ставиться питання про зміну ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 05 лютого 2018 року. Просить пом`якшити вид примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_9 шляхом його поміщення до психіатричного закладу із звичайним наглядом в ВОПНЛ ім. ак. О.І. Ющенка.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не дослідив та не вмотивовував в чому полягає соціальна дезадаптація ОСОБА_9 та активний тип суспільної небезпеки, також суд та представник лікарні не обґрунтував ні медичного, ні юридичного критерію, не навів доказів ступеня небезпеки ОСОБА_9 в діях чи умислах як для свого життя чи здоров`я, так і для суспільства, тому ухвала є необґрунтованою.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор ОСОБА_6 та представник ВОПЛ №2 ОСОБА_8 заперечили проти задоволення апеляції захисника, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою.
Захисник ОСОБА_7 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав викладених в ній та просив задовольнити її в повному об`ємі.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Висновок суду про необхідність продовження ОСОБА_9 , який вчинив суспільно небезпечні діяння, передбачені ч.2 ст. 156, ч.4 ст. 152 КК України, застосованих заходів медичного характеру у відділенні для примусового лікування психічнохворих з посиленим наглядом, змішаному, обґрунтований та базується на досліджених у судовому засіданні доказах, сукупності яких в ухвалі дана належна оцінка.
Так, розглядаючи заяву головного лікаря ВОПЛ №2 в порядку ст. 512 КПК України, ст. 95 КК України, суд, зваживши на вимоги Закону України «Про психіатричну допомогу», вірно врахував висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, згідно якого ОСОБА_9 страждає на діагноз: параноїдна шизофренія, безперервний перебіг, виражений змішаний (параноїчний, психопатоподібний) дефект і за своїм психічним станом у теперішній час становить суспільну небезпеку, тому потребує подальшого продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді примусового лікування у «Відділенні для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, змішаному». Зокрема, з висновку вбачається, що ОСОБА_9 за психічним станом: в мисленні спостерігаються хибні погляди і переконання, які виражають суперечливий зміст відносно хворобливих переживань, бажань під час скоєння кримінального дійства. Судження, розумові заключення паралогічні. Помітно нервує, коли розмовляє про правопорушення, стає напруженим, починає говорити голосно, злісно. В перебігу хвороби домінують сплощення та холодність емоцій, які переміжаються з жорстокістю, формальний розлад мислення амбівалентністю і негативізмом. Про скоєне правопорушення розповідає без жалю. Продовжує спостерігатися активний тип суспільної небезпеки.
Вказаний висновок у судовому засіданні апеляційної інстанції підтвердила представник ВОПЛ №2 ОСОБА_8 , яка додатково пояснила, що обстеження ОСОБА_9 проводилось комісією, члени якої є досвідченими лікарями з науковими ступенями, якою було відмовлено в переведенні останнього до психіатричного закладу із звичайним наглядом, за порушення режиму відділення ту у вольовій сфері. ОСОБА_9 надається необхідна медична допомога, в даний час у нього спостерігається позитивна динаміка покращення стану здоров`я, проте він ще деякий період потребує продовження лікування саме у відділенні з посиленим наглядом, оскільки його перебування у відділенні з більш м`яким режимом може призвести до вчинення ним нового суспільно небезпечного діяння, про що свідчить його поведінка.
Таким чином, на підставі викладеного, підстав для зміни ухвали суду за наведеними в апеляційній скарзі мотивами немає.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, п.3 розділу ХІІ Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 05 лютого 2018 року про продовження застосованих примусових заходів медичного характеру у відділенні для примусового лікування психічнохворих з посиленим наглядом, змішаним, відносно ОСОБА_9 залишити - без змін.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.
Судді:
Згідно з оригіналом: