Справа № 716/1421/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.12.2017 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Заставна кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000199 від 18.05.2017 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, офіційно не одруженого, має на утриманні 2 малолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 біля 21-22:00 год. 03.05.2017, переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, скориставшись темною порою доби, шляхом вільного доступу, через незачинені вхідні двері, проник в приміщення кузні, яка розташована в АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_5 , звідки викрав радіатор від трактора Т-150 вартістю 8000 грн. Після чого з викраденим майном із місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Крім цього, біля 00:00 год. 07.05.2017 ОСОБА_4 , переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, скориставшись темною порою доби, шляхом вільного доступу, через незачинені вхідні двері проник в приміщення кузні, яка розташована в АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_5 , звідки таємно викрав наступне майно: бетономішалку радянського виробництва, вартістю 5000 грн.; січкарню радянського виробництва, вартістю 1000 грн.; кругляк металу діаметром 6 мм та довжиною 3 м, вартістю 2000 грн.; вінт від трактора Т-150 вартістю 500 грн.; металеві предмети різної конструкції, вартістю 2000 грн.. Після чого з викраденим майном із місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 збитків на суму 10500 грн. Загальна сума завданих потерпілому збитків становить 18500 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому діянні визнав повністю, щиросердечно розкаявся та пояснив, що 03.05.2017 після 15:00 год. вирішив пройтися прогулятися в сторону сільського ставку. Під час прогулянки, проходячи повз приміщення кузні, побачив що навісний замок на дверях не зачинений. Підійшовши ближче до дверей, відчинив їх і зайшов всередину приміщення. Біля вхідний дверей побачив радіатор від трактора, металеву січкарню в розібраному стані, бетономішалку та багато іншого різноманітного

металобрухту. Через декілька хвилин він вийшов із вказаного приміщення, закрив двері та поставив навісний замок на двері в той стан, в якому він знаходився до його прибуття. Обвинувачений вказав, що 03.05.2017 біля 21-22 год., перебуваючи вдома, запропонував своєму товаришеві ОСОБА_6 піти разом із ним в приміщення кузні, звідки забрати його майно. Останній на вказану пропозицію погодився. Взявши із дому візок, вони направились до приміщення кузні. Прийшовши до вказаного приміщення, він зняв навісний замок, відчинив двері, і зайшовши всередину взяв радіатор від трактора та виніс його на вулицю, де разом із ОСОБА_7 . Дудлеєм погрузили на візок. Обвинувачений вказав, що зачинивши двері вони пішли до нього додому. На слідуючи день він разом із ОСОБА_8 викрадений радіатор порізали болгаркою та склали у мішок та у двох поїхали в м. Чернівці. Приїхавши в м.Чернівці , пішли до найближчого металоприйомника, де він здав вказаний металобрухт , за що отримав 400 грн., які забрав собі. Обвинувачений вказав, що за вказані кошти ним в м.Чернівці було придбано ліки та памперси. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що 06.05.2017 біля 20:00 год. у нього виник намір піти та викрасти металолом із того ж самого складського приміщення, звідки він уже викрадав. Про допомогу забрати свої речі із вказаного приміщення знову попросив ОСОБА_9 . Обвинувачений вказав, що разом із останнім пішли до складських приміщень, де він зняв навісний замок та удвох зайшли всередину приміщення, звідки винесли бетономішалку, металеву січкарню, металевий кругляк, вінт від трактора та металеві предмети різної конструкції. Викрадені речі вони залишили у чагарнику неподалік складських приміщень, а самі пішли до нього додому. В подальшому викрадений металобрухт він здав чоловіку на ім`я ОСОБА_10 , який приїхав в с. Погорілівка Заставнівського району. Отримані гроші він витратив на продукти харчування та ліки для дитини. Обвинувачений зазначив, що ОСОБА_11 допомагав йому переносити викрадені речі, проте не знав що це майно йому не належить. В змову з ним він не вступав.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що 12.05.2017 від свого сина ОСОБА_12 дізнався, що у приміщенні столярної майстерні (кузні), яка належить йому на праві власності відсутні деякі речі, а саме: бетономішалка сірого кольору, вартістю 5000 грн., радіатор від трактора, вартістю 8000 грн., січкарня, вартістю 1000 грн., металевий кругляк, вартістю 2000 грн., вінт, вартістю 500 грн. та різні металеві предмети на загальну суму 2000 грн. Потерпілий зазначив, що востаннє він був у приміщенні кузні в квітні 2017 і всі викрадені речі були на своїх місцях. У вчиненні вказаної крадіжки підозрював ОСОБА_4 , оскільки той постійно збирає металобрухт та здає особам, які приїжджають до нього на вантажному автомобілі білого кольору. Поданий цивільний позов підтримує повністю. Вважає, що незаконними діями ОСОБА_4 йому завдана матеріальна шкода в розмірі 80936,15, що складається із загальної вартості викраденого у нього майна, відсутність якого він виявив та встановив у повному обсязі у вересні 2017 року.
Свідок ОСОБА_13 вказав суду, що в перших числах травня 2017 до нього зателефонував ОСОБА_4 і повідомив, що бажає здати металобрухт. Приїхавши на своєму вантажному автомобілі в с. Погорілівка Заставнівського району, зустрівся із ОСОБА_4 та ще одним незнайомим йому чоловіком. Всі разом поїхали в місце неподалік с. Погорілівка, яке вказав ОСОБА_4 . Із чагарників ОСОБА_4 дістав металобрухт, який вони погрузили в автомобіль «Мерседес» білого кольору. ОСОБА_4 вказував, що вказаний метал належить йому, а оскільки вони лежать без діла, то він вирішив його здати. Вподальшому вказаний метал він здав на металобрухт в с.Торське Заліщицького району. Через декілька днів, а саме 07.05.2017 на прохання ОСОБА_4 він знову приїхав в с. Погорілівка Заставнівського району і останній, разом із невідомим йому чоловіком, здав, як металобрухт бетономішалку сірого кольору. В послідуючому вказану бетономішалку він здав, як металобрухт в прийомний пункт с. Торське Заліщицького району Тернопільської області. Свідок вказав, що йому не було відомо про те, що метал, який йому здавав ОСОБА_4 був краденим.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні вказав, що був запрошеним в якості понятого, при проведенні з участю потерпілого ОСОБА_5 огляду місця події в кузні, яка розташована в с.Погорілівка Заставнівського району та належить ОСОБА_5 , звідки було скоєно крадіжку майна невідомими особами. Під час огляду працівниками поліції було оглянуто приміщення кузні, в якому зберігалося майно ОСОБА_5 , а останній видав навісний замок, яким закривалося приміщення кузні із трьома ключами до нього.
Крім визнання вини самим обвинуваченим ОСОБА_4 , показань потерпілого та свідків його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.05.2017, згідно якої потерпілий ОСОБА_5 повідомив, що невідома особа упродовж квітня-травня 2017 року проникла в приміщення кузні в с. Погорилівка Заставнівського району, звідки викрала належне йому майно: бетономішалку, радіатор від трактора, січкарню, кругляк металу вінт від трактора та металеві предмети різних конструкцій.

- протоколом від 17.05.2017 огляду місця події приміщення кузні в АДРЕСА_2 , з фототаблицями до нього, з якого вбачається, що потерпілий вказав де саме зберігалося викрадене у нього майно (а.с. 14-18 матеріалів кримінального провадження);
- довідкою, виданою ПП ОСОБА_15 про вартість викраденого майна: бетономішалки, яка станом на травень2017 становила 4200 грн. (а.с.23 матеріалів кримінального провадження);

- протоколом від 18.05.2017 року огляду місця події території пункту прийому металобрухту ТОВ «Вторчермет», за адресою АДРЕСА_3 з фототаблицями до нього, з якого вбачається, що на території приймальногго пункту ОСОБА_12 впізнав та вказав на частини металевої січкарні в кількості 2 шт. В ході огляду ОСОБА_12 повідомив, що зазначені речі належать його батькові ОСОБА_5 , викрадені з приміщення кузні в с. Погорилівка ( а.с.29-33 матеріалів кримінального провадження);

- протоколом огляду предметів від 18.05.2017 з фототаблицями до нього, а саме: металевих частин січкарні в кількості 2 шт.( а.с.63-64 матеріалів кримінального провадження);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.07.2017 з фототаблицями до нього, з участю свідка ОСОБА_13 , під час якого останній розповів про обставини придбання ним у ОСОБА_4 бетономішалки за 200 грн. та продемонстрував, де саме в чагарниках біля тракторної бригади ОСОБА_4 залишив вкрадену бетономішалку та в подальшому передав йому та погрузив в салон автомобіля ( а.с.53-59);

- протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 18.07.2017, під час якого свідок ОСОБА_13 впізнав особу на фотознімку під №3 ( ОСОБА_4 ) (а.с.60-62);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 26.08.2017 з фототаблицями до нього, з участю підозрюваного ОСОБА_4 , під час якого останній розповів та продемонстрував яким чином він проник в приміщення кузні, пояснив що саме і яким способом способом він вкрав з цього приміщення та вказав місце, де залишив викрадене майно, а в подальшому 07.05.2017 погрузив в мікроавтобус «Мерседес» ОСОБА_13 , який придбав у нього на металобрухт (а.с.115-122).

Проаналізувавши та оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю. Дії обвинуваченого кваліфіковані правильно за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки в ході судового слідства було встановлено, що він здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за кваліфікуючою ознакою вчинена з проникненням в інше приміщення.

Відповідно до ст. 65 КК України , суд призначає покарання особі, у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Вирішуючи питання про призначення покарання, обвинуваченому ОСОБА_4 судвраховує, що останній повністю визнав свою вину, своїми показами сприяв розкриттю злочину, щиро розкаявся в скоєному, що судом визнаються як обставини, що пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено. Також судом враховується досудова доповідь органу пробації, відповідно до якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий та ризик небезпеки для суспільства та окремих осіб оцінюється як середній.
Також суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, в силу ст..89 КК України раніше не притягався до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря- нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей 2015 та 2017 року народження.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за доцільне призначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі в межах санкції, встановленої ч.3 ст. 185 КК України.

При цьому суд вважає, що на підставі ст.75 КК України виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства із звільненням від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

При вирішенні цивільного позову, поданого потерпілим ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 80 936,15 грн матеріальної шкоди та 50000 грн. моральної шкоди суд вважає, що він підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до вимог статей 58,59,60 ЦПК України ( від 2004 року) обставини, які законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть вважатись встановленими у цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. При цьому обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них, як на підставу своїх вимог та заперечень. Аналогічні приписи містяться в статтях 78, 79, 81 ЦПК України (в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017).

Звертаючись до суду з даним цивільним позовом потерпілий посилається на те, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив крадіжку належного йому рухомого майна на суму 80936,15 грн. Проте, в судовому засіданні підтверджено належними та допустимими доказами згідно пред`явленого йому обвинувачення, що злочином, винним у вчиненні якого визнано ОСОБА_4 за викрадення радіатора від трактора, бетономішалки, січкарні, кругляку металу, вінта від трактора Т-150, металевих предметів різної конструкції, завдано матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 18500 грн.

За таких обставин, суд вважає, що слід стягнути ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 18500 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, в межах пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, розмір якої доведено наявними в справі доказами. При цьому суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог про відшкодування завданої матеріальної шкоди в інший частині ( 80936,15 грн. 18500 грн. =62436,15 грн.), оскільки визначений розмір є необґрунтованим та недоведеним в ході судового розгляду даного кримінального провадження.

Крім цього, під час дослідження в судовому засіданні цивільного позову, потерпілий ОСОБА_5 зменшив розмір позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди з 50000 грн. до 5000 грн.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Судом встановлено, що потерпілому ОСОБА_5 завдана моральна шкода, що полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою обвинуваченого та тимчасовою зміною звичного способу життя.
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує: глибину душевних страждань потерпілого, ступінь вини обвинуваченого та ставлення обвинуваченого до наслідків вчиненого ним кримінального правопорушення, в результаті неправомірних дій обвинуваченого потерпілий втратив душевний спокій, у зв`язку із неможливістю використовувати викрадено майно, перестав спокійно спати, що вплинуло на погіршення його здоров`я та призвело до вимушених змін в звичайному способі життя. Тому суд вважає, що цивільний позов про відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню в розмірі, визнаному самим обвинуваченим ОСОБА_4 в сумі 5000 гривень, що є адекватним стражданням потерпілого.
Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку передбаченому ст.100 КПК України.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст.368-376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю три роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього зобов`язання.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 76 КК України додатково покласти на ОСОБА_4 обов`язок: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_4 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний відносно ОСОБА_4 залишити до набрання вироком законної сили.

Речовий доказ: дві металеві частини січкарні, передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залиши останньому за належністю.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 18500 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 5000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, всього 23500 грн.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_16