Справа № 495/5822/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.12.2017 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000970 від 21 квітня 2017 року на підставі обвинувального акту, у відкритому судовому засіданні у залі Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Благодатне Білгород Дністровського району Одеської області, громадянина України, українця, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, освіта середньотехнічна, раніше судимого 01.08.2016 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі та на підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік;

-у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Великомар`янівка Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянина України, українця, неодруженого, непрацюючого, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого та відповідно до ст. 89 КК України, є таким, що не має судимості,

-у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_5

обвинувачені: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:
19.04.2017 року близько 21 годині 30 хвилин, у обвинуваченого ОСОБА_3 спільно із обвинуваченим ОСОБА_4 , знаходячись на території свого домоволодіння по АДРЕСА_1 , з корисливих мотивів, винник злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, із нежитлового домоволодіння ОСОБА_6 , яке розташоване по АДРЕСА_1 .
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, 19.04.2017 року о 22 годині ОСОБА_3 спільно із ОСОБА_4 , прибули до зазначеного домоволодіння, де переконавшись в тому, що їх злочинні дії залишаться непоміченими, розпочали демонтаж сіносховища на будівельні матеріали. Під час вчинення злочинних дій до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 прийшов ОСОБА_7 (матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження), якому було повідомлено про злочинні наміри направлені на викрадення будівельних матеріалів. В подальшому ОСОБА_3 вже спільно із ОСОБА_4 та ОСОБА_7 продовжили демонтаж сіносховища на будівельне матеріали, які потім таємно викрали, а саме: б шт. металевих труб діаметром 7 см., довжиною 4,5 метра кожна, загальною вартістю 932 гривень 40 коп.; 7 шт. дерев`яних балок перекриття довжиною 5 метри, загальною вартістю 1050 гривень; 3 шт. металевих оцинкованих листів розміром 2 метри на 0,95 метри загальною вартістю 163 гривень 80 коп. Після чого з викраденим майном залишили місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись ними на власний розсуд, чим завдали власнику майна ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2146 гривень 20 коп.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює йому, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відносно фактичних обставин кримінальних правопорушень, оскільки вони ніким не оспорюються та дослідженням доказів, які характеризують їх особистість.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щиро розкаялися у вчиненні указаного злочину, та підтвердили обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групи осіб.

Відповідно до ст. 66 КК України, до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування матеріальних збитків.

Згідно з ст. 67 КК України, обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним злочину, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив злочин в період відбування покарання з випробуванням відповідно до вироку Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 01.08.2016 року, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, щиро розкаявся у скоєному, матеріальні збитки потерпілій відшкодував. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення неможливе без відбування покарання, та вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, суд вважає за необхідне до покарання, призначеного за новим вироком частково приєднати обвинуваченому ОСОБА_3 невідбуту частину покарання за попереднім вироком БілгородДністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.08.2016 року.
Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_4 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) за попередньою змовою групи осіб.

Відповідно до ст. 66 КК України, до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування матеріальних збитків.

Згідно з ст. 67 КК України, обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, його стан здоров`я, він не одружений, має на утриманні малолітню дитину, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, щиро розкаявся у скоєному, завдана шкода відшкодована потерпілій ОСОБА_6 у повному обсязі, потерпіла до нього претензій не має.

Судові витрати у розмірі 988 (дев`ятсот вісімдесят вісім) гривень 70 коп., згідно ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з кожного обвинуваченого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в дохід держави.

Речові докази: 6 шт. металевих труб діаметром 7 см., довжиною 4,5 метра кожна, загальною вартістю 932 гривень 40 коп.; 7 шт. дерев`яних балок перекриття довжиною 5 метри, загальною вартістю 1050 гривень; 3 шт. металевих оцинкованих листів розміром 2 метри на 0,95 метри загальною вартістю 163 гривень 80 коп., передані на зберігання під схорону розписку потерпілій ОСОБА_6 , залишити їй.

Керуючись ст. 65, 71, 75, 76 КК України, ст.ст.100, 367-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за указаною частиною указаної статті - 1 /один/ рік 2 /два/ місяці позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 ч. 1 КК України, суд вважає необхідним до покарання, призначеного за новим вироком частково приєднати обвинуваченому ОСОБА_3 невідбуту частину покарання за попереднім вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.08.2016 року у виді 2 місяців позбавлення волі та остаточно йому призначити покарання у вигляді 1 (одного) року 4 (чотири) місяці позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту фактичного затримання та направлення для відбуття призначеного судом покарання.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за указаною частиною указаної статті - 1 /один/ рік 2 /два/ місяці позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити від відбування покарання ОСОБА_4 з випробуванням строком на 1 (один) рік.
Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи,
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації,
4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштування, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
Цивільний позов під час провадження не заявлявся.
Стягнути в рівних частках з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи у розмірі 988 (дев`ятсот вісімдесят вісім) гривень 70 коп.
Речові докази: 6 шт. металевих труб діаметром 7 см., довжиною 4,5 метра кожна, загальною вартістю 932 гривень 40 коп.; 7 шт. дерев`яних балок перекриття довжиною 5 метри, загальною вартістю 1050 гривень; 3 шт. металевих оцинкованих листів розміром 2 метри на 0,95 метри загальною вартістю 163 гривень 80 коп., передані на зберігання під схорону розписку потерпілій ОСОБА_6 , залишити їй.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно видати обвинуваченим та прокурору.

СУДДЯ