Справа № 524/7972/17
Провадження № 1-кп/524/97/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2018 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кременчука Полтавської області кримінальне провадження , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003466 від 23.09.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою - спеціальною освітою, військовозобов`язаного, не працюючого, неодруженого, раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

08.08.2017 року близько 03 год. 00 хв. ОСОБА_4 , виходячи з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи біля магазину «АТБ Маркет», який розташований по вул. В. Інтернаціоналістів, буд. 3 «а», у м. Кременчуці, Полтавської області, помітив раніше незнайомого потерпілого ОСОБА_5 , який перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння спав біля вищевказаного магазину. ОСОБА_4 підійшовши до потерпілого ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу, таємно для оточуючих, викрав з шиї потерпілого ОСОБА_5 ланцюжок із металу жовтого кольору ,585 проби, довжиною 55 см., вагою 8,5 грам, вартістю 9044 грн., чим завдав останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму. З місця вчинення злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини вчинення злочину , які викладені в обвинувальному акті та на питання суду пояснив , що на початку серпня 2017 року приблизно о 3 годині , він зайшов у магазин «АТБ», який розташований по вул. В. Інтернаціоналістів, буд. 3 «а», у м. Кременчуці, купити морозиво. Виходячи з магазину він побачив потерпілого ОСОБА_5 , який спав при вході в магазин, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння. Він підійшов до потерпілого ОСОБА_5 та зняв з його шиї золотий ланцюжок, коли він знімав ланцюжок то потерпілий спав і не бачив цього . В подальшому ланцюжок він здав у ломбард, отримавши 9 000 грн., які витратив на власні потреби . У скоєному щиро кається, просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином , що підтверджується розпискою про повідомлення дати наступного судового засідання від 07.03.2018 року на аркуші справи 40,про причини неявки суду не повідомив , заяв в провадження Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області про відкладення розгляду справи від нього не надходило, тому суд приходить до висновку , що потерпілий ОСОБА_5 без поважних причин не з,явився у судове засідання і втратив інтерес до розгляду справи за обвинуваченням ОСОБА_4 .

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ст.349 ч.3 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, вважає, доказаним у судовому засіданні скоєння обвинуваченим злочину середньої тяжкості і кваліфікує його дії за ст. 185 ч.1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистість обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем проживання, стан здоров`я обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у Кременчуцькому обласному наркологічному диспансері з 2003 року з діагнозом синдром залежності від опіоїдів,обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Суд також при призначенні обвинуваченому покарання враховує практику Європейського суду з прав людини у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), в яких Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) суд встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».
У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Наведені приписи закону стосуються призначення, як основного так і додаткового покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого у відповідності зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст.67 КК України судом не встановлені.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винного, суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті , по якій кваліфіковані дії обвинуваченого у вигляді позбавлення волі , але не на максимальний строк. Суд приходить до висновку про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.75 КК України від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік, так як він скоїв злочин середньої тяжкості, у скоєному щиро кається . Також суд вважає відповідно до вимог ст.. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Процесуальні витрати по справі - відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України , суд,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від призначеного судом покарання звільнити з випробувальним строком на 1 рік .

Відповідно до вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Полтавської області, через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий суддя: