Справа № 644/ 1716 /18
н/п 1-в/644/ 280 /18

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 березня 2018 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю :

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова подання начальника державної установи «Харківська виправна колонія (№43)» про переведення до приміщення камерного типу засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, до засудження не працював, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 09.02.1996 року Лозівським міським судом Харківської області за ст. ст. 140 ч. 2 ст. 17, 140 ч.2, 143 ч.2, 81 ч.3, 42 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 46-1 КК України - з іспитовим строком 2 роки;
- 22.10.1996 року Лозівським районним судом Харківської області за ч.2 ст. 140, ч.2 ст. 141, в силу ст. ст. 42, 43 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;
- 24.03.1997 року Лозівським міським судом Харківської області за ст. 140 ч.2, 141 ч.2, в силу ст. ст. 42, 42 ч.3 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;
- 26.03.2001 року Червонозаводським районним судом м. Харків за ч.2 ст. 183-3, в силу ст. 43 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 26.12.2006 року Комінтерновським районним судом м. Харків за ст. ст. 307 ч.2, 69 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 18.11.2010 року з Харківської ВК Харківської області № 43 за відбуттям строку покарання;
- 22.04.2013 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст. ст. 185 ч.3, 15 ч.3 - 185 ч.3, 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 21.04.2016 року за відбуттям строку покарання;
засудженого 26.12.2017 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання 28.09.2017 року, кінець строку відбування покарання 28.12.2020 року,
В С Т А Н О В И В:
20.03.2018 року начальник державної установи «Харківська виправна колонія (№43)» ОСОБА_5 звернувся до суду із поданням про переведення засудженого ОСОБА_4 до приміщення камерного типу строком на 3 місяці.

Вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.12.2017 року ОСОБА_4 , визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання: 28.09.2017 року. Кінець строку відбування покарання: 28.12.2020 року.

Засуджений прибув до державної установи «Харківська виправна колонія (№43)» 23.02.2018 року.

В обґрунтування подання, зазначено, що засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання характеризується вкрай негативно. За час відбування покарання в установі з 23.02.2018 року, незважаючи на постійний контроль за поведінкою та систематичну виховну та профілактичну роботу систематично допускає порушення встановленого порядку відбування покарання. За порушення встановленого порядку відбування покарання 9 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі, два рази поміщався до ДІЗО. Усі стягненні не погашені та не зняті у встановленому законом порядку. Під час тримання в ДІЗО, незважаючи на постійний підвищений контроль з боку адміністрації установи, систематично допускав порушення встановленого порядку відбування покарання. В тому числі засуджений ОСОБА_4 05.03.2018 року вже притягався до дисциплінарної відповідальності за аналогічне порушення встановленого порядку відбування покарання, проте потрібних висновків для себе не зробив.

Засуджений ОСОБА_4 на виробництві установи не працевлаштований. До суспільно-корисної праці ставиться негативно. У взаємовідносинах з іншими засудженими конфліктний, може бути ініціатором конфліктних ситуацій, підтримує стосунки із засудженими негативної спрямованості. Не дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, може проявляти грубість, нетактовність у спілкуванні. Свідомо не виконує передбачені законом вимоги персоналу установи та публічно демонструє зневажливе ставлення до цих вимог. Умисно уникає виконання робіт із самообслуговування, не бачить необхідності у самостійному їх виконанні. Свідомо уникає робіт з благоустрою установи або перекладає їх виконання на інших засуджених.

Незважаючи на послідовність дисциплінарних стягнень, що поєднувались з проведенням соціально-виховних заходів, а також різноманітна інтенсивність виховного впливу, не забезпечила позитивних змін у поведінці засудженого ОСОБА_4 . Мотивом вчиненого дисциплінарного проступку є внутрішні переконання засудженого, який не намагається довести своє виправлення в період відбування покарання, причиною чого є його психологічна установка на протиправну поведінку.

До встановленого законодавством порядку відбування покарання, розпорядку дня, засуджений ОСОБА_4 ставиться негативно, дотримується їх лише під постійним контролем. Потребує постійного підвищеного контролю за поведінкою з боку адміністрації установи. Своїми діями може негативно впливати на поведінку інших засуджених.

До засудженого ОСОБА_4 за час відбування покарання були застосовані усі можливі заходи виховного характеру, проте вказані заходи дієвого результату не дають, що свідчить про неспроможність засудженого дотримуватись обов`язків, визначених у Кримінально-виконавчому кодексі України та Правилах внутрішнього розпорядку установ виконання покарань. Своєю демонстративною поведінкою засуджений ОСОБА_4 може подавати негативний приклад іншим засудженим, чим негативно впливає на процес виправлення та ресоціалізації засуджених, а також може вплинути на оперативну обстановку в установі.

19.03.2018 року засуджений ОСОБА_4 допустив порушення встановленого порядку відбування покарання, а саме: 13-30 год. засуджений, який відбуває дисциплінарне покарання в ДІЗО, під час руху коридором з камери до прогулянкового дворику, намагався спілкуватись з іншими засудженими, які відбувають дисциплінарне покарання в ДІЗО-ПКТ, з порушенням встановлених правил ізоляції, а саме: шляхом перегукування крізь зачинені двері камер. На зроблене йому молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки сержантом внутрішньої служби ОСОБА_6 та черговим помічником начальника установи майором внутрішньої служби ОСОБА_7 зауваження засуджений ОСОБА_4 не відреагував та продовжив свої протиправні дії, при цьому вступив у неправомірні взаємовідносини з представниками адміністрації установи, розмовляв на адресу представників установи на підвищений тонах, розмахував руками, звертався при цьому на «ти», вживав нецензурні та жаргонні слова. На вимогу працівників адміністрації припинити протиправні дії не реагував, припинив свої дії лише після неодноразово зроблених зауважень.

Засуджений ОСОБА_4 усі протиправні дії виконував з власних міркувань, не діяв у стані крайньої необхідності, під дією психологічного або фізичного примусу, не виконував будь-чий наказ або розпорядження. Обставин, які відповідно до ст. 131-2 КВК України виключають його дисциплінарну відповідальність не встановлено.

Наслідком дії засудженого ОСОБА_4 стало невиконання ним покладених на засуджених обов`язків та порушення установлених заборон, а саме: п. п. 2, 3 розділу 3, п.1 розділу 4, п. 1 розділу 18 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, розділів 3, 4 статті 107 КВК України.

Дисциплінарною комісією ДУ «Харківська виправна колонія (№43)» враховуючи те, що усі застосовані до засудженого ОСОБА_4 , заходи дисциплінарного та виховного впливу дієвого результату не дали, вирішено направити подання до суду про переведення засудженого ОСОБА_4 до приміщення камерного типу установи строком на три місяці без виводу на роботу.

В судове засідання з`явився прокурор, від представника ДУ «ХВК (№43)» та засудженого до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, у зв`язку із чим, керуючись ст. 539 КПК України, суд вважає за можливе розглянути подання за відсутності представника ДУ «ХВК (№43)» та засудженого.

Прокурор в судовому засіданні вважав подання обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки заходи дисциплінарного та виховного впливу, що застосовували до ОСОБА_4 дієвого результату не дали.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали подання та особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до п. 13-2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери).

За змістом ч. 6 ст. 135 КВК України, поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) проводиться за рішенням суду. У разі прийняття на засіданні дисциплінарної комісії рішення про поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) адміністрація установи виконання покарань протягом 24 годин направляє до суду відповідне клопотання (подання) разом із рішенням комісії.

Відповідно до ч. ч. 1, 9 ст. 134 КВК України, при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого. Стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери), накладаються у разі безуспішного застосування інших заходів впливу.

Як вбачається з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_4 з 23.02.2018 року відбуває строк покарання в державній установі «Харківська виправна колонія (№43)». Зі змісту характеристики, складеної начальником відділення соціально-психологічної служби старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_8 вбачається, що засуджений ОСОБА_4 за час тримання в державній установі виконання покарань характеризується негативно. За час відбування покарання в установі, незважаючи на постійний контроль за поведінкою та систематичну виховну та профілактичну роботу систематично допускає порушення встановленого порядку відбування покарання. За порушення встановленого порядку відбування покарання 9 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі, два рази поміщався до ДІЗО. Усі стягненні не погашені та не зняті у встановленому законом порядку. Під час тримання в ДІЗО, незважаючи на постійний підвищений контроль з боку адміністрації установи, систематично допускав порушення встановленого порядку відбування покарання. В тому числі засуджений ОСОБА_4 05.03.2018 року вже притягався до дисциплінарної відповідальності за аналогічне порушення встановленого порядку відбування покарання, проте потрібних висновків для себе не зробив.

Засуджений ОСОБА_4 на виробництві установи не працевлаштований. До суспільно-корисної праці ставиться негативно. У взаємовідносинах з іншими засудженими конфліктний, може бути ініціатором конфліктних ситуацій, підтримує стосунки із засудженими негативної спрямованості. Не дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, може проявляти грубість, нетактовність у спілкуванні. Свідомо не виконує передбачені законом вимоги персоналу установи та публічно демонструє зневажливе ставлення до цих вимог. Умисно уникає виконання робіт із самообслуговування, не бачить необхідності у самостійному їх виконанні. Свідомо уникає робіт з благоустрою установи або перекладає їх виконання на інших засуджених.

Згідно із довідки медичної частини ОСОБА_4 в умовах приміщення камерного типу утримуватись може.

Відповідно до довідки про стягнення та заохочення засудженого, на ОСОБА_4 за період з 15.02.2018 року по 19.03.2018 року було накладено дев`ять стягнень, в тому числі, два рази поміщався до ДІЗО.

За характеристикою на засудженого, ОСОБА_4 вперто не стає на шлях виправлення.

Таким чином, доводи адміністрації колонії щодо поведінки засудженого і не дієвості раніше застосованих заходів дисциплінарного та виховного характеру для становлення на шлях виправлення, підтверджуються наданими суду письмовими матеріалами подання та особової справи засудженого.

За таких обставин, оскільки засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання зарекомендував себе як особа, що демонстративно не виконує покладені обов`язки та порушує встановлені заборони, що негативно впливає на поведінку інших засуджених, систематично допускає чисельні порушення встановленого порядку відбування покарання, в тому числі, допускав порушення встановленого порядку відбування покарання, яке відповідно до ст. 133 КВК України є злісним порушенням, а усі застосовані до нього заходи виховного та дисциплінарного впливу не дають позитивних результатів, суд вважає подання начальника державної установи «Харківська виправна колонія (№43)» ОСОБА_5 таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ч. ч. 1, 9 ст. 134, ч. 6 ст. 135 КВК України, ст. 537, 529 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Подання начальника державної установи «Харківська виправна колонія (№43)» про переведення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до приміщення камерного типу задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.12.2017 року- перевести до приміщення камерного типу державної установи «Харківська виправна колонія (№43)» строком на три місяці.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1