Провадження № 11-кп/792/91/18
Справа № 673/1153/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія:ч.1 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000100 від 08.04.2017 року за апеляційною скаргою прокурора на вирок Летичівського районного суду від 25 жовтня 2017 року, -

в с т а н о в и л а:
Вироком Летичівського районного суду від 25 жовтня 2017 року
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і призначено покарання у виді штрафу у розмірі 220 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3740 грн., без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати на проведення судової експертизи №225А від 27 червня 2017 року в сумі 395,48 грн.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь Хмельницької міської лікарні витрати на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_9 , а саме кошти в сумі 8054,89 грн., перерахувавши їх на розрахунковий рахунок Хмельницької міської лікарні № НОМЕР_1 , МФО 815013, код бюджетної класифікації за доходами - 21080500.

Доля речових доказів вирішена у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

За вироком суду, 08 квітня 2017 року близько 17 год. 55 хв. на автошляху Деражня-Галузинці Деражнянського району Хмельницької області, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «Nissan Тeana» реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись зі швидкістю близько 180-200 км/год., на ділянці дороги між с. Волоське та м. Деражня 3 км. 250 м., не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати свій рух, перед зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, під час руху не впорався з керуванням, виїхав за межі проїзної частини де втратив керованість над транспортним засобом із послідуючим його перекиданням.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Nissan Тeana» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді підшкірних крововиливів верхньої та нижньої повіки лівого ока, лобної ділянки голови, правої скроневої ділянки; осаджень шкіри потиличної ділянки голови, не вказаних ділянок голови, грудної клітки, живота, верхніх та нижніх кінцівок; ран шкіри потиличної ділянки голови, верхньої третини не вказаної поверхні лівого стегна; струсу головного мозку; забою м`яких тканин грудної клітки та передньої поверхні черевної стінки; закритих переломів стінки лівої верхньощелепної пазухи, тіла лобкової кістки ліворуч з захопленням передньої частини кульшової западини, латеральної маси крижової кістки ліворуч, лівої виличної кістки з переходом на латеральну кісткову стінку очниці без ушкодження структур очниці, середньої третини лівої стегнової кістки, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що призвели до тривалого розладу здоров`я (більше ніж 21 добу).

Своїми діями ОСОБА_8 порушив вимоги п.п. 2.9 (а), 10.1, 11.1, 12.1, 12.2 Правил дорожнього руху, які порушення яких знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками - заподіянням середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 .

В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи правильність кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок Летичівського районного суду від 25.10.2017 року стосовно ОСОБА_8 скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу в розмірі 220 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3750 грн. з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на два роки. При цьому вказує про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість призначеного покарання. Крім того зазначає, що в мотивувальній частині вироку судом взагалі необґрунтовано доцільність не застосування такого виду додаткового покарання, як позбавлення права керувати транспортними засобами. Суд не в повній мірі врахував той факт, що обвинувачений ОСОБА_8 під час дорожньо-транспортної пригоди перебував у стані алкогольного сп`яніння при цьому, керуючи автомобілем, рухався зі швидкістю близько 180-200 км./год.

В запереченні на апеляційну скаргу прокурора захисник просить залишити її без задоволення, вирок суду - без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора на часткове підтримання апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника на їх заперечення, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненому злочині при викладених вироку обставинах доведена зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами і не оскаржується будь ким із учасників судового процесу, в тому числі і самим обвинуваченим.

Допитаний в судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції ОСОБА_8 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю.

Як встановлено колегією суддів, 08 квітня 2017 року близько 17 год. 55 хв. на автошляху Деражня-Галузинці Деражнянського району Хмельницької області, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «Nissan Тeana» реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись зі швидкістю близько 180-200 км/год., на ділянці дороги між с. Волоське та м. Деражня 3 км. 250 м., не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати свій рух, перед зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, під час руху не впорався з керуванням, виїхав за межі проїзної частини де втратив керованість над транспортним засобом із послідуючим його перекиданням.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Nissan Тeana» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді підшкірних крововиливів верхньої та нижньої повіки лівого ока, лобної ділянки голови, правої скроневої ділянки; осаджень шкіри потиличної ділянки голови, не вказаних ділянок голови, грудної клітки, живота, верхніх та нижніх кінцівок; ран шкіри потиличної ділянки голови, верхньої третини не вказаної поверхні лівого стегна; струсу головного мозку; забою м`яких тканин грудної клітки та передньої поверхні черевної стінки; закритих переломів стінки лівої верхньощелепної пазухи, тіла лобкової кістки ліворуч з захопленням передньої частини кульшової западини, латеральної маси крижової кістки ліворуч, лівої виличної кістки з переходом на латеральну кісткову стінку очниці без ушкодження структур очниці, середньої третини лівої стегнової кістки, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що призвели до тривалого розладу здоров`я (більше ніж 21 добу).

Своїми діями ОСОБА_8 порушив вимоги п.п. 2.9 (а), 10.1, 11.1, 12.1, 12.6 Правил дорожнього руху, які порушення яких знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками - заподіянням середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 .

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, є вірною.

Однак, на думку колегії суддів, вирок суду в частині призначеного покарання підлягає скасуванню.

Відповідно до п.4 ч.1, ч.2 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до п.21 ППВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст.286 і ст.287 КК України необхідно обговорювання питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами.

Однак, в мотивувальній частині вироку, судом необґрунтовано доцільність не застосування такого виду додаткового покарання, як позбавлення права керувати транспортним засобом.

Так, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання суд врахував дані про його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, позицію потерпілого при призначення покарання обвинуваченому в межах санкції ч.1 ст.286 КК України у виді штрафу ближче до мінімального розміру без позбавлення його права керування транспортними засобами.

Однак, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Однак, на думку колегії суддів судом не в повній мірі враховано факт того, що обвинувачений ОСОБА_8 під час дорожньо транспортної пригоди перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком експерта №722 від 13.04.2017 року (т.2 а.к.п.68) та показами обвинуваченого ОСОБА_8 , наданими в судовому засіданні про те, що останній на автомобілі «Nissan Тeana» реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався зі швидкістю 180-200 км/год.

Тому, приймаючи до уваги вищезазначені обставини, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність призначення покарання без позбавлення права керувати транспортними засобами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ОСОБА_8 слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, з урахуванням санкцій кримінального закону, за яким кваліфіковані його злочинні дії, та вимог ст. 65 КК України.

Керуючись ст.ст.407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора задоволити частково.
Вирок Летичівського районного суду від 25 жовтня 2017 року стосовно ОСОБА_8 в частині призначення покарання скасувати.
Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.286 КК України у виді штрафу у розмірі 220 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3740 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

В решті вирок суду залишити без зміни.
Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, на нього може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:
суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2