№ провадження 11-кп/781/845/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.12.2017 року. м.Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 16.11.2017 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харкова, українцю, громадянину України, без постійного місця проживання, засудженого 08.02.2012 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч.2 ст. 186, ч.4 си.187, ч.1 ст.70 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна

відмовлено у задоволені заяви про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

в режимі відеоконференції

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нову, якою звільнити умовно-достроково від відбування покарання ОСОБА_7 , мотивуючи тим, що ухвала суду є необґрунтованою та не відповідає фактичним обставинам справи. Зазначає, що усі стягнення про які йдеться в ухвалі суду були погашені. Вважає, що факт, про те що засуджений в жовтні 2017 року мав заохочення, приймає участь у суспільно-корисній праці свідчить про виправлення засудженого.
Вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 08.02.2012 року ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст. 186, ч.4 ст.187, ч.1 ст.70 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

29.08.2017 року ОСОБА_7 звернувся до районного суду з заявою про умовно - дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, яка обґрунтована тим, що він став на шлях виправлення і своєю поведінкою довів своє виправлення.

Суд своєю постановою від 16.11.2017 року відмовив у задоволенні згаданої заяви, мотивуючи тим, що хоч і відбув ? частини строку покарання, та за час відбування покарання в цілому характеризується задовільно, останнім часом залучається до суспільно корисної праці, але допустив двадцять два порушення режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи та правами начальника відділення, два рази був поміщений до ДІЗО установи.
Заслухавши доповідача, в дебатах захисника ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення ухвали суду без зміни, вивчивши матеріали клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 81 КК України, умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з кримінально процесуальним законодавством, умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів справи, на час розгляду клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення, не встановлено підстав, передбачених ст.81 КК України для його задоволення.

Колегія суддів виходить з того, що ОСОБА_7 за час відбування покарання в цілому характеризується негативно, допустив 22 порушень режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника відділення та правами начальника установи, два рази був поміщений до ДІЗО установи. До праці ставиться негативно, всіляко ухиляється і не завжди виконує роботу по благоустрою місць позбавлення волі.

Крім того, 14.11.2014 року згідно наказу № 433 комісією Державної установи «Петрівська виправна колонія (№ 49)» засудженого ОСОБА_7 поставлено на профілактичний облік як схильного до втечі.

Згідно наказу № 235/АТ-16 комісією Державної установи «Петрівська виправна колонія (№ 49)» було прийнято рішення засудженого ОСОБА_7 поставити на профілактичний облік як схильного до членоушкодження.

Також, 29.12.2016 року комісією державної установи «Петрівська виправна колонія (№ 49)» протокол №27, відмовлено в переведенні його із звичайних жилих приміщень колонії максимального рівня безпеки в колонію середнього рівня безпеки для осіб, які раніше відбували покарання в місцях позбавлення волі, як такому, що не стає на шлях виправлення.

29.12.2016 року комісією Державної установи «Петрівська виправна колонія (№49)» протокол № 28 ОСОБА_7 відмовлено в заміні не відбутої частини покарання більш м`яким, як такому, що не став на шлях виправлення.

29.08.2017 року комісією Державної установи «Петрівська виправна колонія (№ 49)» протокол №18 ОСОБА_7 відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення, як такому що не довів свого виправлення.

Таким чином, з матеріалів справи не вбачається, що засуджений ОСОБА_7 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, тому рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання останнього є правомірним.

Колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що засудженим не представлені достатні відомості про те, що останній своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, і умовно дострокове звільнення при таких обставинах буде передчасним.

При вирішенні питання про застосування відносно особи умовно дострокового звільнення від відбування покарання, вирішальним фактором є не факт відбування їм встановленій частині покарання, а виправлення засудженого.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що представлених матеріалів є недостатньо для умовно дострокового звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання.

Будь-які дані про те, що суд допустив процесуальні порушення під час розгляду кримінального провадження або дані, які б вказували на неповноту чи не об`єктивність розгляду справи щодо ОСОБА_7 в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин колегія суддів, вважає необхідним ухвалу районного суду стосовно ОСОБА_7 залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 16.11.2017 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2