Номер провадження: 240411-кп/785/331/14
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого: судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

підозрюваних: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

та їх захисників: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою державного обвинувача - прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 03.03.2014 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000189 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Одеси, українки, громадянки України, з вищою освітою, яка є приватним підприємцем, не одруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше не судимої;

обвинуваченої у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.209; ч.ч.2, 5 ст.191 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м.Сімферополь АРК Крим, українки, громадянки України, з вищою освітою, не одруженої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ; раніше не судимої;

обвинуваченої у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених

ч.5 ст.191 КК України,-

повернуто прокурору Одеської області для усунення недоліків,-

встановила

Відповідно до пред`явленої підозри органами досудового слідства ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень за наступних обставин.

ОСОБА_7 , працюючи з 17.06.2006 року на посаді начальника сектору обслуговування фізичних осіб та клієнтської підтримки відділу внутрішніх платіжних систем, а з 17.03.2008 року на посаді заступника начальника відділу Філії ПАТ «Імексбанк» яка знаходиться за адресою: м. Одеса, пр. Шевченко, 8а, умисно використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, з корисливих мотивів, у період з лютого по листопад 2008 року, заволоділа чужим майном, а саме грошовими коштами банку в сумі 61290 грн.

В подальшому ОСОБА_7 , діючи у складі організованої нею злочинної групи, разом з економістом банку ОСОБА_8 та невстановленими посадовими особами Філії ПАТ «Імексбанк», з листопада 2008 року по листопад 2012 року, маючи доступ до транзитного рахунку № НОМЕР_1 , використовуючи своє службове становище з метою власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, розробили схеми протиправного заволодіння грошовими коштами банку і шляхом необґрунтованих проводок з рахунків надлишків банкоматів, перерахунків коштів з рахунку клірінгу і рахунку обліку коштів, які резервуються, на рахунки надлишків та недостач у банкоматах, для подальшого перерахування коштів на рахунок каси та наступного отримання готівки у касах банку, заволоділи грошовими коштами банку на загальну суму 1957149, 85 грн.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору для виправлення помилок, суд мотивував своє рішення наступними доводами:

- обвинувальний акт не містить відомостей про розмір шкоди, завданої в результаті вчиненого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кримінального правопорушення;

- в обвинувальному акті зазначено, що членами злочинного угрупування за схемою №1 та №2 було здійснено заволодіння грошовими коштами ПАТ „ІМЕКСБАНК у сумі 1208350, 00 грн./а.с.84/, а за схемою №3 грошовими коштами у сумі 497755, 14 грн./а.с.86/, тобто загальна сума грошових коштів, якими заволоділи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за текстом обвинувального акту, разом складає 1706105, 10 грн. та зазначена сума не відповідає ні сумі, вказаній слідчим у іншій частині обвинувального акту - 1957149, 85 грн./а.с.25/, ні сумі матеріальної шкоди, зазначеної ПАТ „ІМЕКСБАНК у своєму цивільному позові 2018439, 85 грн. /а.с.94/.

На ухвалу суду була подана апеляційна скарга, в якій не погоджуючись з прийнятим судом рішенням, посилаючись на неправильне тлумачення судом вимог кримінально-процесуального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та безпідставне не призначення судового розгляду, державний обвинувач просила скасувати ухвалу та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Прокурор вказала те, що у фабулі обвинувального акту та формулюванні обвинувачення, чітко зазначено суму завданої підозрюваними ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ПАТ „ІМЕКСБАНК шкоди, яка складає 1957149, 85 грн. що також підтверджено висновками судово-економічних експертиз, на які є посилання у обвинувальному акті.

Посилання суду на невідповідність зазначених у обвинувальному акті сум грошових коштів у розмірі 1957149,85 грн, якими було здійснено заволодіння та вказаній слідчим у іншій частині обвинувального акту сумі або сумі матеріальної шкоди, зазначеної ПАТ «Імексбанк» у цивільному позові у розмірі 2018439,85 грн є помилковим, оскільки судом не була врахована сума необґрунтовано виданих коштів з філії АКБ „ІМЕКСБАНК м.Одеса в розмірі 251100 грн. /а.с.32/, що привело до неправильного визначення судом суми матеріальної шкоди.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, підозрюваних та їх захисників, а також представника цивільного позивача які заперечували проти задоволення апеляції, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає за наступних підстав:

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Згідно п. 5 та п.7 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити відомості про виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а також розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Перевіривши обвинувальний акт, врахувавши доводи апеляції прокурора, колегія суддів дійшла висновку, що обвинувальний акт дійсно, не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Як вбачається з зазначеного обвинувального акту, органом досудового розслідування зазначені суми, якими заволоділи підозрювані, протирічать сумам, які зазначені в іншій частині обвинувального акту.

Так в обвинувальному акті зазначено, що членами злочинного угрупування за схемою №1 та №2 було здійснено заволодіння грошовими коштами ПАТ „ІМЕКСБАНК у сумі 1208350, 00 грн./а.с.84/, а за схемою №3 грошовими коштами у сумі 497755, 14 грн./а.с.86/, тобто загальна сума грошових коштів, якими заволоділи ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інші невстановлені особи, за текстом обвинувального акту, разом складає 1706105, 10 грн.

Разом з тим, зазначена сума не відповідає ні сумі, вказаній слідчим у іншій частині обвинувального акту - 1957149, 85 грн./а.с.25/, а ні сумі матеріальної шкоди, зазначеної ПАТ „ІМЕКСБАНК у своєму цивільному позові 2018439, 85 грн. /а.с.94/.

Крім того в обвинувальному акті не зазначено фактичний розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, не вказано, кому саме вона була спричинена, оскільки само по собі посилання органу досудового розслідування на заволодіння підозрюваними грошовими коштами ПАТ „ІМЕКСБАНК, не дає підстави суду визнати обставину спричинення шкоди саме ПАТ „ІМЕКСБАНК.

Таким чином суд 1-ї інстанції в своїй ухвалі правильно зазначив, що в обвинувальному акті має місце невідповідність сум викрадених коштів, а також не вказано, яка заподіяна шкода та кому, що є порушенням вимог ст.291 КПК України, в зв`язку з чим судова колегія вважає доводи апеляції прокурора необгрунтованими, а висновки суду першої інстанції правильними.

Крім того, судова колегія вважає, що крім зазначених судом 1-ї інстанції порушень кримінального процесуального закону, при складанні обвинувального акту були допущені і інші порушення, а саме, в обвинувальному акті не викладено формулювання обвинувачення за ст.191 ч.5 КК України, а при викладені обвинувачення за ч.1,2 ст.209 КК України відносно ОСОБА_7 , взагалі не зазначені необхідні ознаки цього злочину та не описані фактичні обставини їх вчинення, на що також послалася у судовому засіданні підозрювана ОСОБА_7 , яка пояснила, що викладене обвинувачення їй взагалі не зрозуміло.

Також, при викладені фактичних обставин кримінального правопорушення за ст.191 ч.5 КК України, з посиланням на те, що злочин вчинений організованою злочинною групою у складі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими посадовими особами банківської установи, не вказано кількість цих невстановлених осіб, роль кожного з цих невстановлених осіб в діяльності організованої групи та у вчиненні злочину.

Орган досудового розслідування не взяв до уваги, що може мати місце факт не встановлення особи, яка вчинила злочин, проте в ході розслідування та кваліфікації дій підозрюваних, має бути встановлено та зазначено в обвинувальному акті роль кожної такої особи.

Крім того, в обвинувальному акті не зазначена дата складання його слідчим, що також є порушенням вимог п.9 ч.2 ст.291 КПК України.

Разом з тим, з урахуванням того, що встановлений оскарженою ухвалою суду наданий прокурору строк для усунення недоліків в зв`язку з оскарженням цього рішення сплинув, судова колегія вважає, що з урахуванням складності справи, строк для усунення недоліків повинен становити один місяць з моменту отримання прокурором матеріалів кримінального провадження.

За таких обставин, в зв`язку з порушенням вимог кримінального процесуального закону, обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила

Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03.03.2014 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000189 від 23.01.2013 року відносно ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,5 ст.191 та ч.1,2 ст.209 КК України та ОСОБА_8 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України повернуто прокурору Одеської області - без зміни.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2 .

ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 .