Справа № 405/1850/15-к
УХВАЛА
27 вересня 2017 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі:
прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький кримінальне провадження № 0000092 від 02.04.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Згідно ухвали Ленінського райсуду м. Кіровограда від 04 серпня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_7 було продовжено термін перебування під вартою на строк шістдесят днів до 02 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні постало питання щодо доцільності перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, оскільки такий термін спливає 02 жовтня 2017 року.

Прокурор в судовому засіданні зазначив про необхідність продовження терміну перебування обвинуваченого під вартою, оскільки ОСОБА_7 перебуваючи під заставою ухилявся від суду, у зв`язку з чим був оголошений в розшук, що свідчить про існування ризику скритись від суду та продовжити злочинну діяльність. За таких обставин прокурор вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам кримінального провадження.

Обвинувачений та його адвокат заперечили проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 . При цьому адвокатом ОСОБА_4 зазначено, що прокурором не доведено існування ризиків кримінального провадження, що обвинувачений буде ухилятися від суду та перешкоджати встановленню істини по справі. Крім цього адвокатом наголошено на тому, що обвинувачений є інвалідом ІІІ групи, на даний час стан здоров`я ОСОБА_7 дуже погіршився та останній потребує невідкладного лікування. Крім цього адвокатом зазначено, що ОСОБА_7 має місце проживання у м.Кропивницький за адресою проживання матері. За таких обставин адвокат вважає, що є підстави для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 з тримання під вартою на домашній арешт.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Заслухавши доводи прокурора, думку адвоката та обвинуваченого, суд прийшов до висновку про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , судом взято до уваги практику Європейського суду з прав людини, рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 р. у справі «Воляник проти України», в якому зазначено, що допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Крім цього, судом враховано наявність суспільного інтересу та обставини, передбачені ст.. 178 КПК України, а саме, особу обвинуваченого, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, майновий стан, та те, що ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення умисних корисливих тяжких злочинів, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, знову вчинив умисні злочини, серед яких є тяжкий, що є ризиком вчинити інше кримінальне правопорушення. Також судом взято до уваги тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_7 до затримання не працював, не має постійного джерела доходу, що свідчить про відсутність сталих соціальних зв`язків.

За таких обставин суд прийшов до переконання про наявність ризиків кримінального провадження, передбачених ст.177 КПК України, та до висновку, що зміна запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження в суді.

Таким чином, суд вважає, що тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистою свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З метою виконання обвинуваченим ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 25 листопада 2017 року.

На підставі наведеного та керуючись ст. 331 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк шістдесят днів до 25 листопада 2017 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до ДУ «Кропивницька установа виконання покарань» (№14).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1