ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
№5-1574км17 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 6 грудня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5
при секретарі ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :
Вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24 листопада 2016 року засуджено
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця м. Чернівці, з середньою освітою, не працюючого, в силу ст. 89 КК раніше не судимого:
- за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;
- за ч. 1 ст. 122 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.
На підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 24 січня 2017 року вирок місцевого суду залишено без зміни.
Як встановив суд, ОСОБА_5 , 07 червня 2016 року у період часу з 20 год. 20 хв. до 20 год. 50 хв., умисно, протиправно, таємно, з метою особистого збагачення, через незамкнені вхідні двері проник до квартири АДРЕСА_1 , де переконавшись, що сторонніми особами непомічений, пройшов до кімнати, зі столу викрав мобільний телефон «Хіаоmі», вартістю 4500 гривен.
Після вчиненого, ОСОБА_5 з місця злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на вказану суму.
Крім того, ОСОБА_5 , 08 серпня 2016 року, у період часу з 18 год. 45 хв. по 19 год. 30 хв. умисно, протиправно, повторно, таємно, з метою особистого збагачення, через незамкнені вхідні двері проник до квартири АДРЕСА_2 , де переконавшись, що сторонніми особами непомічений, пройшов до кухні, де зі столу викрав жіночу сумку бежевого кольору з особистим майном ОСОБА_9 , спричинивши їй матеріальної шкоди на загальну суму 4 000 грн.
Також, ОСОБА_5 , 20 червня 2016 року приблизно о 3 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у дворі будинку АДРЕСА_3 під час словесного конфлікту між ним та ОСОБА_10 , маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень, діючи умисно, протиправно вхідними дверима квартири АДРЕСА_4 завдав останньому один удар по кісті правої руки, один удар кулаком по тулубу та ще один удар у живіт, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що потягнули за собою тривалий розлад здоров`я.
У касаційних скаргах засуджений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 , посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даним про особу засудженого, просять пом`якшити остаточне призначене покарання на підставі ст. 69 КК до 1 року позбавлення волі.
У запереченнях на касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 потерпілий ОСОБА_10 зазначає, що засуджений не вибачився, завдані збитки не відшкодував, ніде не працює, неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень щодо ОСОБА_10 та членів його родини, веде асоціальний спосіб життя та не заслуговує на пом`якшення покарання.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив залишити касаційні скарги без задоволення, обговоривши доводи, викладені у скаргах та запереченнях на неї, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочинів за обставин, викладених у вироку, по суті не оспорюється і підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому законом порядку, досліджених та належно оцінених судом.
Дії засудженого ОСОБА_5 кваліфіковані правильно, що також не оспорюється у касаційній скарзі.
Необґрунтованими є доводи касаційної скарги засудженого та захисника про суворість призначеного покарання.
Відповідно до вимог ст. 65 КК суд призначає покарання у межах санкції закону, з урахуванням ступеню тяжкості злочину, даних про особу засудженого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обираючи покарання ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог зазначеної норми закону, прийняв до уваги дані про особу винного, який повністю визнав свою вину, відповідно до ст. 89 КК не судимий, щиро розкаявся, але цивільний позов не визнав. Разом із тим, суд урахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які, відповідно до ст. 12 КК, відносяться до категорії тяжких та середньої тяжкості злочинів, думку потерпілого, а також те, що ОСОБА_5 вчинивзлочин у стані алкогольного сп`яніння, що обґрунтовано визнав обставиною обтяжуючою покарання.

Що стосується зазначених у касаційній скарзі обставин, то вони були відомі суду при постановленні вироку, отримали належну оцінку і у своїй сукупності не спростовують правильності висновків щодо виду та розміру призначеного йому покарання.
Таким чином, призначене засудженому ОСОБА_5 покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК, вважати його явно несправедливим через суворість, підстав немає.
Будь-яких інших даних, які б давали підстави для пом`якшення призначеного ОСОБА_5 покарання та застосування положень ст. 69 КК, про що ставиться питання у касаційній скарзі, колегією суддів не встановлено.
Судом апеляційної інстанції належним чином були перевірені доводи апеляції з приводу суворості покарання, та надано на них обґрунтовані відповіді. Ухвала суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає доводи скарги засудженого та його захисника безпідставними, а касаційні скарги такими, що задоволенню не підлягають.
Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429, статтями 433, 434, 436 КПК, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів», колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційні скарги захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 24 січня 2017 року залишити без зміни.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3