справа № 753/3545/18
провадження № 1-кп/753/1078/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, -
ОСОБА_4 , будучі військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 (колишня назва польова пошта НОМЕР_2 ), перебуваючи на посаді кулеметника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_2 , у військовому званні «старший сержант», з 29.01.2015 року по 10.02.2018 року, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, без дозволу відповідних начальників та командирів, без поважної причини не повернувся вчасно до місця проходження військової служби, а саме місця дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_2 (дислокувався на взводному опорному пункті 2851 поблизу населеного пункту АДРЕСА_2 ), ухилявся від виконання своїх службових обов`язків та їх не виконував.
Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 407 КК України як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.
28.02.2018 року між прокурором військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, яка також укладена за участю захисника ОСОБА_5 та нею підписана.
Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення щодо нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад один місяць, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 407 КК України. Обвинувачений у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки. Також сторони в угоді вказали, що відповідно до положень ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням на один рік.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений у судовому засіданні просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні криміна льного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Захисник у судовому засіданні просив вказану угоду з прокурором та обвинуваченим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає та шкода завдана лише державним інтересам.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України та ст. 389-1 КК України.
Оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст.ст. 469 та 472 КПК України, дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 407 КК України як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад один місяць; умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості останнього наявні, узгоджена міра покарання відповідає санкції кримінального закону та загальним засадам призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, оскільки обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості, раніше не судимий, військовослужбовець, неодружений, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України є з`явлення із зізнанням, щире каяття у вчинені злочину, активне сприяння розкриттю злочину.
Суд також вважає, що на підставі ст. 75 КК України необхідно звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом однорічного випробувального терміну не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Речові докази та судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 407 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом однорічного випробувального терміну не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до пп. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду міста Києва через Дарницький районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі якщо нероз`ясненні обвинуваченому наслідки укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення звернутися до Дарницького районного суду міста Києва з клопотанням про скасування вироку.
Суддя ОСОБА_1