Провадження № 1-кс/592/4958/17

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2017 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого Сумського ВП ГУНП в Сумській області майора поліції ОСОБА_3 , розглянув клопотання слідчого ОСОБА_3 про накладення арешту по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003731 від 03.10.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України
Перевірив надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку слідчого ОСОБА_3 ,
встановив:
Слідчий своє клопотання мотивує тим, що 02.10.2017 працівниками поліції біля будинку № 86-Б по вул. Г.Крут в м. Суми при перевірці документів у гр. ОСОБА_4 виявлений підробний документ-посвідчення водія.

З рапорту старшого інспектора ВМтаАЗ УПП в м. Суми ДПП ОСОБА_5 стало відомо, що патрулюючи вул. Г.Крут за порушення правил дорожнього руху України, а саме п. 8.7.3. е ПДР України ( проїзд на заборонений червоний сигнал світофора), біля будинку 80 Б по вул. Г.Крут у м. Суми, було зупинено транспортний засіб Мерседес Спрінтер д/н НОМЕР_1 . В ході перевірки документів передбачених п. 2.1 ПДР України, а саме посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та поліса обов`язкового цивільного страхування власників наземних транспортних засобів, посвідчення водія, яке надав водій, серія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 від 03.05.2011 мали ознаки підробки. Перевіривши дане посвідчення за системою ППС «Армор» підсистеми «НАІС», а також через чергову частину «Фрегат» було встановлено, що посвідчення з даною серією та номером ( КІА № 619543 зареєстровано на гр-ку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 29.12.2005 року).

03.10.2017 матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003731 від 03.10.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Опитаний ОСОБА_4 , який пояснив що в 2011 році він навчався в приватній школі водіїв в м. Макіївка, Донецької області, точної адреси він не пам`ятає. Самі заняття він майже не відвідував. По закінченню навчання він отримав посвідчення водія. Про те що посвідчення водія підробне йому було не відомо.

З метою повного та всебічного досудового слідства, виникає необхідність у накладенні арешту на речовий доказ, яким є посвідчення водія, серія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 від 03.05.2011 з клопотанням про арешт майна, з метою запобігання його знищення. Також зазначене вилучене майно має суттєве значення для з`ясування обставин кримінального правопорушення, так як ОСОБА_4 використовував дане посвідчення водія і воно є речовим доказом по справі.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав у повному обсязі, просить його задовольнити.
Вивчивши клопотання та додані матеріали, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Підставами застосування арешту даного тимчасово вилученого майна є необхідність визнання вилучених предметів речовими доказами.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173, 175 КПК України,
ухвалив:
Клопотання слідчого Сумського ВП ГУНП в Сумській області майора поліції ОСОБА_3 задовольнити.
Накласти арешт на посвідчення водія, серія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 від 03.05.2011, які вилучені 02.10.2017 під час огляду місця події за адресою АДРЕСА_1 Б

Копію ухвали для виконання негайно направити слідчому Сумського ВП ГУНП в Сумській області майору поліції ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1