Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/918/2018
У Х В А Л А
23.03.2018р. слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого з приводу не повернення майна

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Центрального ВП ГУ НП в Миколаївської області знаходиться кримінальне провадження №000023, в якому 03.01.2018р. були тимчасово вилучені транспортний засіб марки "Опель" державний номерний знак НОМЕР_1 , ключі від нього та реєстраційне посвідчення.

22.02.2018р. ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою в якій посилаючись на ст. 170 УПК України вказала, що судом арешт на вказане майно не був накладений, а за такого утримання майна без правових підстав порушує право ОСОБА_3 вільно розпоряджатися майном, що перебуває в його розпорядженні на законних підставах, просила зобов`язати слідчого повернути майно зазначене в скарзі.

В судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що він придбав транспортний засіб без його перереєстрації. 03.01.2018р. його зупини співробітники патрульної поліції за підозрою що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу підроблене. Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 скаргу уточнив, просив повернути лише автомобіль та ключі.

Слідчий ОСОБА_5 пояснив, що експертним дослідженням встановлено, що свідоцтво підроблене. На даний час арешт на автомобіль не накладений, з клопотанням від звернувся 13.03.2018р., однак воно ще не розглянуто.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши скаргу приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним, примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом.

В кримінальному судочинстві таким законом є ст. ст. 100, 167-174, 233-235 КПК України що регламентують можливість відшукання, вилучення майна та його арешт.

Відповідно до ст. 169, 171 ч.5 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуте особі, у якої його було вилучено. Відповідно до ст. 173 ч.6 КПК України відсутність ухвали про накладення арешту протягом 72 годин з часу надходження клопотання про накладення арешту також є підставою до повернення тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 303 ч.1 п.1 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора у неповернені тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України може бути оскаржена володільцем тимчасово вилученого майна до слідчого судді, або особою в якої його було вилучено.

Згідно пояснень слідчого в судовому засіданні вбачається, що на час розгляду скарги арешт не накладений, а за такого скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 307, 309 КПК України

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Зобов`язати слідчого в чиєму провадженні перебуває кримінальне провадження №000023 забезпечити повернення ОСОБА_3 тимчасово вилученого майна у вигляді: автомобілю марки "Опель" державний номерний знак НОМЕР_1 та ключі від нього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1