Справа №577/3861/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/213/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 577/3861/17-к за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23 жовтня 2017 року, за яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Риги Латвія, мешканець АДРЕСА_1 , раніше судимий

визнаний винуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_10 просить скасувати вирок суду у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, оскільки суд неповно дослідив встановлені обставини кримінального провадження.

За вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23.10.2017 ОСОБА_9 був визнаний винуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави 989,60 грн. процесуальних витрат.

Відповідно до вироку суду 23.08.2017 близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_9 , будучи раніше притягнутим до кримінальної відповідальності за ст.ст.307 і 309 КК України, знаходячись у лісосмузі в районі вул. Будівельників в м. Конотопі, незаконно виготовив наркотичну речовину опій ацетильований, яку одразу вжив та пішов звідти. Цього ж дня о 13 год. 15 хв. ОСОБА_9 був затриманий працівниками поліції, які виявили та вилучили у нього прилади для виготовлення та вживання наркотичної речовини, що містили нашарування особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого, масою в перерахунку на суху речовину 0,005 г, 0,049 г та 0,043 г.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи обвинуваченого ОСОБА_9 , який підтримав свою апеляційну скаргу, просив пом`якшити призначене йому покарання та визначити його у виді обмеження волі, доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення вироку суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження вирок суду першої інстанції оскаржується обвинуваченим ОСОБА_9 з тих підстав, що суд неповно дослідив встановлені обставини кримінального провадження.

Разом з тим, такі доводи апеляційної скарги обвинуваченого не можуть бути предметом даного апеляційного розгляду, оскільки в суді першої інстанції ОСОБА_9 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та підтвердив оголошені в судовому засіданні прокурором фактичні обставини кримінального провадження, викладені в обвинувальному акті, які ним не оспорювалися, а після з`ясування думки учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження, головуючий прийняв рішення обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують його особу, тобто суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому, суд першої інстанції з`ясував правильність розуміння ОСОБА_9 вказаних обставин та переконався у відсутності сумнівів щодо добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений обвинуваченим ОСОБА_9 з підстав заперечення обставин, які ним не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Що стосується доводів обвинуваченого про пом`якшення призначеного йому покарання, то вони, на думку колегії суддів, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Так, у відповідності до вимог ст.ст.50 і 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, і при його призначенні суд повинен враховувати як ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу винуватого, так і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як вбачається з вироку суду, призначаючи ОСОБА_9 покарання, суд першої інстанції врахував обставини, що його пом`якшують: щире каяття, сприяння розкриттю злочину, наявність позитивної характеристики та неповнолітньої дитини на утриманні. Обтяжуючих покарання обставин судом встановлено не було.

Крім того, судом першої інстанції були взяті до уваги і дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше судимий та є наркозалежною особою.

При цьому, слід зазначити, що покарання ОСОБА_9 за ч.2 ст.309 КК України було призначене судом першої інстанції у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією цієї норми кримінального закону.

Таким чином, колегія суддів не вбачає будь-яких законних підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_9 покарання, в тому числі і шляхом застосування до нього положень ст.69 КК України, яка дає можливість призначення йому відповідно основного покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.309 КК України, або ж перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції вказаної норми закону за цей злочин, оскільки незважаючи на наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, все ж таки ці обставини істотно не знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину.

Визначивши ОСОБА_9 покарання в межах санкції ч.2 ст.309 КК України, суд першої інстанції дотримався загальних засад призначення кримінального покарання, зокрема принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, в повній мірі врахував положення ст.ст.65-66 КК України, що знайшло своє відображення у вироку з наведенням відповідних мотивів.

Призначене обвинуваченому покарання, на переконання колегії суддів, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, характеру й тяжкості вчиненого ним діяння, є справедливим за своїм видом і розміром, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_9 та попередження нових злочинів.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає будь-яких підстав для скасування чи зміни вироку суду, як про це поставлене питання обвинуваченим, оскаржене судове рішення є належним чином обґрунтованим та вмотивованим, внаслідок чого воно підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_11 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на цей вирок без задоволення.

Запобіжний захід ОСОБА_6 залишити тримання під вартою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4