Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/2785/15-к
Номер рядка звіту 23
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.01.2018 м.Виноградів
Виноградівський районний суд Закарпатської області
в особі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 Кримінального кодексу України (далі - КК України),
до суду поступив обвинувальний акт у вказаному вище кримінальному провадженні.
В підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження висловилися про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.
Заслухавши учасників судового провадження, з`ясувавши обставини, суд прийшов до таких висновків.
ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він 05 липня 2012 року, перебуваючи на посаді директора Закарпатської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Еліт Сервіс", будучи службовою особою, отримав від ПП "Синькевич О.М." згідно акту прийому-передачі майно для здійснення подальшої реалізації на аукціоні, а саме: вузли, агрегати та металобрухт транспортних засобів (із зазначенням марок та року випуску). 06 серпня 2012 року за результатами проведення аукціону з реалізації вказаного конфіскованого майна за ціною продажу 145000 гривень, який проводився Закарпатською філією ТОВ "ТД Еліт Сервіс", переможцем став ОСОБА_6 , який перерахував на рахунки відділу державної виконавчої служби Виноградівського районного управління юстиції та ТОВ "ТД Еліт Сервіс" вказану суму грошових коштів з призначенням платежу "оплата за майно згідно протоколу № 07-0131/12-2". Однак, директор Закарпатської філії ТОВ "ТД Еліт Сервіс" ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою власного збагачення, всупереч вимогам пункту 9.1 "Порядку реалізації арештованого майна", затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 42/5 від 15.07.1999 року "Про затвердження порядку реалізації арештованого майна", будучи службовою особою, зловживаючи службовим становищем, у період часу з 06 серпня 2012 року по липень 2013 року, не передав переможцю аукціону ОСОБА_6 вузли, агрегати та металобрухт транспортних засобів згідно протоколу № 07-0131/12-2 проведення аукціону з реалізації конфіскованого майна, оскільки частину вузлів та агрегатів від розукомплектованих транспортних засобів привласнив, а решту передав представникам ТОВ "Максфер", у якості оплати послуг за розукомплектацію транспортних засобів.
За таких обставин ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, тобто у розтраті чужого майна, яке перебувало в її віданні, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене у великих розмірах.
У відповідності до ч. 4 ст. 110 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Згідно п. 2 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування.
Обвинувальний акт не відповідає даним вимогам. Так, до обвинувального акта не додано цивільний позов, який відповідно до наведеного в ньому був поданий в ході досудового розслідування.
У обвинувальному акті викладено формулювання обвинувачення та зазначення обставин обвинувачення є прерогативою прокурора. Однак, формулювання обвинувачення повинно містити дані про подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, які відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, зазначається у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою (п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України).
З врахуванням того, що саме обставини, вказані в обвинувальному акті підлягають доведенню в ході судового провадження та визначають формулювання діяння, у вчиненні якого особа визнається винуватою у разі ухвалення обвинувального вироку, то при відсутності в обвинувальному акті викладу необхідних обставин щодо події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у його вчиненні, нівелюється ефективність судового провадження. Доцільності у очевидно частковому встановленні обставин кримінального правопорушення, перевірці їх доказами та ухвалення внаслідок цього виправдувального вироку немає.
У ч. 4 ст. 191 КК України передбачена кримінальна відповідальність за дії, передбачені частинами першою (привласнення чи розтрата чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні), другою (привласнення, розтрата або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем) або третьою цієї статті, якщо вони вчинені у великих розмірах.
Формулювання обвинувачення у обвинувальному акті відносно ОСОБА_5 не містить зазначення місця вчинення кримінального правопорушення, того, яке саме майно, якою вартістю, та яка його загальна вартість, було предметом розтрати, аналогічні дані щодо привласнення майна, про що вказано у викладі фактичних обставин обвинувачення, обставини розтрати та привласнення, в чому виявилося зловживання службовим становищем, яким був мотив вчинення кримінального правопорушення.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Виходячи з викладеного, у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України, обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.
Керуючись ст.ст. 291, 314, 372 КПК України, суд
обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, повернути прокурору.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення через Виноградівський районний суд.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Суддя ОСОБА_1