Справа № 755/232/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ "12" лютого 2018 р.

Дніпровський районний суд м. Києва в складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8
представника потерпілої ОСОБА_9
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11
перекладачів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі, Республіка Грузія, громадянина Грузії, грузина, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за аресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання в Україні, судимого 06.06.2016 Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.. 75, ст.. 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_14 16.09.2016 року в період часу з 22-00 год. 22-10 год., перебуваючи поблизу станції метрополітену «Чернігівська» в м. Києві, побачив раніше невідому йому ОСОБА_8 , яка прямувала до себе додому, маючи при собі особисті речі, в т.ч. жіночу сумку, яка висіла на її плечі.
В цей час у ОСОБА_14 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння майном потерпілої ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння майном потерпілої, діючи з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, ОСОБА_14 маючи при собі раніше заготовлені знаряддя вчинення злочину, в т.ч. гумові медичні рукавички та молоток з дерев`яною рукояткою, попрямував за ОСОБА_8 , рухаючись на невеликій відстані позаду неї та очікуючи зручного моменту для нападу.
Приблизно о 22 год. 20 хв. коли ОСОБА_8 пройшла повз магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та вийшла до алеї їз лавочками, за адресою: м. Київ, Дарницький бульвар, 5-7, ОСОБА_14 дістав із наявного у нього рюкзака гумові рукавички, надів їх на руки, взяв молоток та наздогнавши ОСОБА_8 здійснив напад на неї, наносячи їй молотком потужні удари в голову, спричинивши при цьому відкриту черепно-мозкову травму, забій головного мозку та перелом лобно-тім`яної кістки, внаслідок чого ОСОБА_8 впала на землю.
Згідно висновку СМЕ № 1819/е від 15.12.2016 потерпілій ОСОБА_8 , були нанесені тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких.
В подальшому ОСОБА_14 схватив рукою жіночу сумку, яка висіла на плечі ОСОБА_8 та реалізуючи умисел, направлений на незаконне заволодіння майном, відкрито викрав сумку потерпілої та побіг, намагаючись зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення, але був затриманий пересічними громадянами неподалік від місця вчинення злочину.
Обвинувачений ОСОБА_14 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, пояснивши, що 16.05.2016 року він перебував в районі станції метро «Дарниця», де в нього на 14-00 год. була призначена зустріч з приводу працевлаштування. При собі у обвинуваченого був рюкзак з особистими речами: портмоне, телефон, змінне взуття, фольга та гумові рукавички.

Приблизно о 22 годині він, біля станціі метро побачів потерпілу, яка пройшла поруч, і йому здалось, що це саме та жінка, яка нещодавно його особисто образила. Що за жінка його образила(її анкетні дані, місце проживання) обвинувачений суду не повідомив.

Вирішивши помститись цій жінці, він декілька разів поряд обійшов потерпілу, щоб упевнитись, що це саме та жінка, та за зовнішніми прикметами вирішив, що це саме вона. Потім він повернувся до станції метро, де неподалік від станції у дідуся, який продавав якісь господарські речі, обвинувачений придбав молоток та попрямував у той бік куди пішла потерпіла.

Молоток він придбав для того, щоб нанести ушкодження жінці, яка його дуже образила. Однак при йьому обвинувачений зазначив, що не хоче розповідати суду, яку саме особисту образу спричинила йому жінка, ім`я якої він також не хоче повідомляти.

Наздогнавши потерпілу, він ще раз упевнився, що ця жінка схожа на ту, якій він хоче помститися, підійшов до потерпілої, схопив її за руку та вдарив молотком по голові. Не памятає скільки ще разів і куди наносив удари потерпілій, приблизно 2-3 удари, при цьому зазначив, що можливо він влучив у голову та плече. Потім обвинувачений почув крик і побіг, але невдовзі його затримали двоє чоловіків, спортивної тілобудови.

Обвинувачений наполягає на тому, що не збирався забирати речі потерпілої, а тільки хотів нанести тілесні ушкодження молотком, щоб помститися за особисту образу.

Зазначив, що молоток під час нападу у нього зламався, зачепившись об паркан із сіткою, тому останній удар обвинувачений наносив дерев`яною рукояткою від молотка. При цьому потерпілу під час нападу тримав за руку, щоб остання не втікла.

Рукавички він вдягнув коли придбав молоток і йшов вже за потерпілою, використовував їх під час нападу для приховування слідів злочину, оскільки він по телевізору бачив, що резинові рукавички вдягають коли не хочуть залишати відбитки.

Затримали його приблизно через 5-6 хвилин після скоєння їм нападу на потерпілу.

Дуже шкодує про скоєнне та просить врахувати що він помилився та не хотів грабувати потерпілу, а лише нанести тілесні ушкодження іншій особі.

При цьому обвинувачений повністю визнає цивільний позов заявлений потерпілою.

Провівши судове слідство в повному обсязі, суд вважає, що винуватість ОСОБА_14 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується доказами зібраними та в ході судового слідства:

Показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка суду пояснила, що 16.09.2016 року вона поверталась додому, вийшовши зі станції метро «Дарниця» о 22 год. 10 хв. із сестрою ОСОБА_15 , із якою у підземному переході розійшлися, після чого вона сама пішла у напрямку магазину «Дитячий світ». При собі, на лівому плечі, мала жіночу сумку темного фіолетового кольору, фірми «SALVAТORE FERRAGAMO», з відповідним написом золотистого кольору на передній її лицьовій частині, вартістю 30 000 грн., всередині якої знаходився належний їй мобільний телефон срібного кольору, марки «Айфон 6», в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «МТС Україна», № НОМЕР_1 , жіночий гаманець, фірми «Gucci», косметичка блакитного кольору, гребінець, грошові кошти у сумі 1204 гривень 97 копійок, банківська картка «Приват Банк», VISA PLATINUM № НОМЕР_2 , на її ім`я та сонцезахисні окуляри.

Пройшовши магазин «Дитячій світ», в якийсь момент вона почула кроки позаду, що її насторожило. В той час на вулиці ще було досить багато людей, тому потерпіла не звернула на це уваги та продовжила рух. Однак кроки позаду прискорювались і у неї майнула думка звернути до компанії людей, яка сиділа на лавочці, але вона продовжила йти далі. Пройшовши метрів зі 100, вона чула якісь нервові кроки позаду та зробила кілька кроків вліво, щоб людина могла її оминути, потім нахилилась і зробила вигляд що хоче поправили взуття. Людина позаду різко повернула у її бік і вона відчула в цей момент удар по голові. Закриваючи обличчя руками, вона відчула 2-й удар та почала голосно кричати. На цей крик почали бігти люди з компанії, яку вона бачила по дорозі. Удари їй були нанесені невідомим чоловіком з правої сторонни. Від отриманих ударів потерпіла впала, 3-го удару вона вже не відчувала. Потім обвинувачений вирвав сумку і побіг. До потерпілої підбігла молода жінка, спитала чи викликати швидку.

Про кількість нанесених їй ударів, вона дізналась після операції від лікаря-нейрохірурга, який повідомив, що всього було нанесено 3 удари. Всі удари були нанесені у праву сторону голови.

Потерпла не знала чим її вдарили, потім тільки через якийсь момент їй почало паморочитися у голові, прибігли хлопці молоді, які сказали що нападника наздогнали із її сумкою і викликали міліцію. Через 5-6 хвилин приблизно, після того як хлопці затримали обвинуваченого, вони повернули сумку потерпілій. Сумку повернули з усіма речами, які були в ній, а саме: гаманець з грошовими коштами у сумі 1200 грн, косметичка, ключі, особисті речі, при цьому нічого з сумки не зникло.

Потерпіла наголосила, на тому що, якби не хлопці та дівчата, з компанії яка відпочивала неподалік, які їй дуже допомогли, стримували кров, надали допомогу та викликали швидку, можливо б вона померла.

Про те, що на неї напав ОСОБА_14 , вона дізналась від людей, які його наздогнали затримали та забрали її сумку. Крім того з матеріалів справи, потерпіла дізналась, що її кров була на одязі обвинуваченого.

Хлопці підвели якусь людини, але у неї на той час кров капала на обличчя, очі були залиті кров`ю і вона не могла розгледіти кого підвели до неї.

Перше пояснення слідчому потерпіла давала у відділенні реанімації після операції.

Враховуючи її зріст і зріст обвинуваченого, вона впевнена, що обвинувачений цілився молотком саме в голову. Вважає це були навмисні та цілеспрямовані удари. Під час першого удару по голові потерпіла ще трималась на ногах, після першого удару відразу пішла кров, потерпіла навіть ще не встигла закричати. Після першого удару по голові, обвинувачений наніс відразу другий удар по голові, потерпіла заркила очі руками, бо кров капала миттєво по обличчу та одягу, коли піднявся крик, потерпілій здалося, що то не міг бути її голос, в цей момент обвинувачений наніс трейтій удар по голові, після якого потерпіла впала. В наслідок цих трьох ударів було заподіяно три переломи черепу.

Обвинувачений бив по голові з правої сторони, в цей момент сумка потерпілої була зліва, одягнута на плече. Коли потерпіла впала, то була ближче до обвинуваченого з лівого боку. Коли ОСОБА_8 знаходилась на землі, невідомий почав зривати з її плеча належну їй жіночу сумку з речами, та вже після того, як невідома їй особа почала її стягувати, сумка сповзла з її плеча, і її ручки опинились у долоні лівої руки потерпілої, та міцно стиснула пальці. В цей час невідомий чоловік намагався видерти в потерпілої сумку, а вона її міцно тримала та продовжувала голосно кричати, і вже чула, що на її голосний крик біжать люди в їх бік, та щось кричать. Нападник, помітивши, що до них біжать люди, все ж таки вирвав сумку та почав тікати. Обвинувачений тягнув її по асфальту, вириваючи сумку, внаслідок чого у неї на лівій руці була здерта шкіра на лікті.

В цей же день потерпілу було госпіталізовано каретою швидкої медичної допомоги до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, де їй було зроблено операцію діагнозом: «Тяжка відкрита черепно-мозкова травма. Забій головного мозку. Вдавлені проникаючі переломи правої тім`яної кістки. Поглиблені проникаючі рани правої тім`яної області».

Через два місяці потерпілій було зроблено другу операцію по встановленню титанової пластини на голові.

Цивільний позов потерпіла ОСОБА_8 підтримала в повному обсязі, при цьому зазначила, що вважає моральну та матеріально школу обґрунтованою враховуючи шкоду завдану її здоров`ю та взагалі оцінюючи наслідки які настали після вчинення даного кримінального правопорушення, їх вплив на подальше її життя, на фізичний та моральний стан.

На даний час вона продовжує лікування, яке є дуже затратним та за прогнозом лікарів можливо очікувати ускладнень її стану здоров`я.

Крім того винуватість ОСОБА_14 підтверджується:

показаннями свідка ОСОБА_16 , який суду пояснив, що поживає в м.Києві по Дарницькому бульвару, 17. Приблизно о 22-00 год. 16.09.2016 року він через вікно на 3-му поверсі почув дуже сильний жіночий крик, який лунав з вулиці. Вискочивши на вулицю, побачив потерпілу у крові, яка була на землі. Зрозумівши, що потерпіла втрачає свідомість, свідок із раніше незнайомим йому чоловіком - поклали її на лавку та викликали швидку.

Біля потерпілої знаходилась металева частина від молотка з плямами бурого кольору. Приблизно через метрів 10-15 знаходився нападник, якого затримали люди. На нападнику були медичні гумові рукавиці, при ньому був рюкзак, у якому знаходились чоловічі речі, черевики та упаковка медичних гумових рукавиць. Затриманий нічого не пояснював. Обвинуваченого він впізнає в залі суду, як чоловіка, якого затримали під час нападу на потерпілу.

Особи які затримували ОСОБА_14 пояснювали йому, що ОСОБА_14 нападник і що вони відразу його затримали після нападу на потерпілу.

ОСОБА_14 був одягнений в кеди, темні джинси і сорочку, при цьому на сорочці обвинуваченого були бризки крові. На обвинуваченому не було тілесних ушкоджень. Біля обвинуваченого стояв його рюкзак.

На місці нападу рослинності не було, тому видимість на місцевості була приблизно 20 метрів.

Показаннями свідка ОСОБА_17 , який суду пояснив, що є працівником поліції ППОП №1ГУНП у м. Києві.
Потерпілу ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_14 до подій, що мали місце 16.09.2016 особисто не знав.
16.09.2016 спільно із іншими поліцейськими ОСОБА_18 , ОСОБА_19 заступили на добове чергування по охороні громадського порядку у Дніпровському районі м. Києва, в складі групи швидкого реагування «Кордон-108».
Приблизно о 22 год. 30 хв. того ж дня отримали виклик, що за адресою АДРЕСА_2 невідомий чоловік напав на жінку із застосуванням насильства, що виразилось в ударах по голові невідомим предметом та відкрито викрав належну їй жіночу сумку.
Прибувши на місце події побачили, що обвинуваченого тримали люди, які були свідками нападу на потерпілу. Поліцейські одягли на ОСОБА_14 наручники. При поверхневому візуальному огляді затриманого чоловіка на його сорочці синього кольору були видні плями бурого кольору, на його руках були медичні гумові рукавички. Поруч із обвинуваченим був його рюкзак із речами. На місці події, також, було виявлено жіночу сумку із плямами бурого кольору. Також, біля обвинуваченого була дерев`яна рукоятка та металева частина від молотка.
При цьому свідки події пояснили працівникам поліції, що обвинувачений ОСОБА_14 напав на жінку, потерпіла почала кричати, в цей момент ОСОБА_14 почав тікати, а люди його затримали. Сам ОСОБА_14 пояснив, що надасть всі пояснення у райвідділку. Свідок не пам`ятає чи були тілесні ушкодження на обвинуваченому. Місце затримання обвинуваченого було приблизнов 30 метрах від місця події. Свідок ОСОБА_17 пояснив, що не пам`ятає, хто саме затримував обвинуваченого.
Аналогічними за своїм змістом показаннями свідка ОСОБА_19 , який крім того повідомив, що в ОСОБА_14 на руках були рукавички, а біля нього поруч знаходилась дерев`яна ручка від молотка. Особи які затримали обвинуваченого, розповіли що саме затриманий вчинив напад. Знаходився він на відстані приблизно 30-35 метрів від потерпілої. Його утримували свідки, громадяни.

Свідок ОСОБА_18 надав суду показання аналогічні показанням свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_19 , при цьому зазначивши, що обвинувачений ОСОБА_14 при затриманні був тверезий, дуже нервував, оскільки раніше вже скоював злочин, при цьому казав: «Каюсь, біс попутав».

На затриманому ОСОБА_14 були одягнені на руках гумові рукавички, які були в крові, одяг його також був у крові, крім того в руках він тримав деревяну ручку від молотка, а сам молоток був на місці нападу.

Показаннями свідка ОСОБА_20 , яка в судовому засіданні поснила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Того дня, тобто 16.09.2016 року у вечірній час почула крик, який лунав з вулиці. Коли свідок вибігла на вулицю то побачила потерпілу, яка сиділа вся в крові. Біля потерпілої була металева частина від молотку без дерев`яної рукоятки. Свідок є медичним працівником та при огляді потерпілої відчула що у неї в голові три дірки і почала надавати медичну допомогу. В цей момент, сторонні люди піднесли сумку потерпілої, яка була також у крові. Свідок набрала з телефону потерпілої її сестру та повідомила про подію.

Обвинувачений, який також знаходився неподалік виглядав дуже "прилічно". Заявив, що без адвоката ніяких пояснень надавати не буде. Біля ОСОБА_14 знаходилась дерев`яна рукоятка від молотка. Його одяг був у крові. При цьому він імітував серцевий напад та просив води.

Показаннями свідка ОСОБА_21 , який суду пояснив, що з потерпілою не знайомий. Обвинуваченого наглядно бачив, коли затримували. Особистих відносин немає

Самі події відбувались 16.09.2016 року, коли свідок вертався з зустрічі до дому на Дарницький бульвар, приблизно о 22-00 годині.

В цей момент почув душороздираючий крикт і побіг у бік, звідкіля лунав крик, машинально, так як у цьому районі часто бували напади. Прибігши до місця злочину свідок побачив, як чоловік відбігав від жінки. Обвинувачений біг від жінки з молотком у руках. Хоча спершу не було зрозумілло що у нього було у руках. ОСОБА_14 чимось махав швидко. Свідок та інші люди його оточили. Обвинувачений казав їм: "не підходь", намагався втікти. При цьому обвинувачений добре спілкувався на російській мові, хамив, язвив. На руках у нього були рукавички гумові, які він намагався ї зняти. Свідок разом з іншими людьми поклали його обличчям в асфальт і заломили руки. Після цього приїхала поліція. На думку свідка обвинувачений є зхлочинець-рецидивіст, так як на момент затримання у нього не було жодного жалю.

В руках у обвинуваченого була деревяна ручка від молотка, сам молоток знаходився на місці злочину закривавленний. При затриманні обвинуваченний розмахував ручкою від молотка.

Показаннями свідка ОСОБА_22 , який суду пояснив, що 16.09.2016 року у вечірній час він вечеряв вдома. Знаходячись на кухні, почув через відкрите вікно жіночий крик, виглянув у вікно і побачив, що чоловік наносить удари ногами жінці при цьому тягне за її сумку. Подія була на куті дитячого садку, біля дитячого майданчика, між будинками між № 7 та № 17 по Дарницькому бульварі у м. Києві. В той час, як підсудний наносив удари потерпілій, в їх сторону з різних сторін біжать троє молодих чоловіків, а нападник, побачивши це почав тікати від них в сторону будинку № 15, розташованого на Дарницькому бульварі в м. Києві. Свідок впізнає в судовому засіданні та вказав на обвинуваченого ОСОБА_14 , як чоловіка який напав на жінку свідком чого був ОСОБА_22 .. Свідок не бачив чим саме наносив удари обвинувачений, а потім коли жінка впала, обвинувачений бив її ногами. Всі ці події свідок бачив з вікна. Коли свідок спустився вниз, на місці події вже були люди. Свідок обличчя нападника з 12 поверху не бачив, однак коли підійшов до місця затримання, свідок побачив, що нападником був ОСОБА_14 .. На останньому були гумові рукавички, в руках він тримав ручку від молотка.

Зі слів людей які затримали нападника, йому відомо, що це саме ОСОБА_14 бив жінку.

Крім того, свідок ОСОБА_22 наголосив, що ОСОБА_14 розмовляв російською мовою.

Коли свідок підійшов до потерпілої біля неї лежала металева частина молотка, закривавлена, сама потерпіла була закривавлена.

Показаннями свідка ОСОБА_23 , яка повідомила, що 16.09.2016 року близько 22-00 години вона сиділа на лавочці, розмовляючи по телефону, на перехресті біля дитячого садка. В цей момент почула крик та повернувши голову побачила, що чоловік наносив удари жінці, десь приблизно в 4-х метрах від того місця де сиділа свідок. Спершу ОСОБА_23 подумала що це сімейні розборки.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_23 впізнала чоловіка, який наносив удари жінці, як обвинуваченого ОСОБА_14 , при цьому зазначила, що його обличчя було трохи іншим, борода відросла, та обличчя було змінене від злоби. Стверджує, що саме обвинувачений ОСОБА_14 наносив удари потерпілій. Свідок потерпілу відразу впізнала.

Хоча і було темно, але вона чітко бачила, як обвинувачений ОСОБА_14 з розмаху наносив удари, якимось предметом. Свідок зрозуміла що людину просто вбивають, тому підбігла до місця злочину та закричала: "Залиш її!". Поки свідок бігла, обвинувачений наніс ще близько 3-х ударів потерпілій. Всі дії нападника вчинялись з особливою зухвалістю та жорстокістю. Його не зупиняли ні її крики ані ліхтар, під яким це відбувалось і тільки після того, як нападник побачив, що в їх сторону біжать люди, кинувся тікати.

За ці секунди обвинувачений наніс потерпілій 3-4 удари, потім схватив та тягнув її сумку. Потерпіла не віддавала сумку, а нападник бив її ногами. Свідок не могла зрозуміти ситуацію, вона була вже у метрі від обвинуваченого, він продовжував сумку тягнути та не залишав потерпілу.

Потім інші люди побігли за нападником і затриманого поклали на землю, головою униз, на його руках були медичні рукавички, порвані.

Потерпілу посадили на трубу на дитячому майданчику, свідок спитала у потерпілої кому зателефонувати та повідомити про подію. Потерпіла сказала: "знайди телефон", а потім: "телефон сестри". Телефон потерпілої був у боковому кармані джинсів, свідок зателефонувала сестрі потерпілої.

Через 5-7 хв. приїхала міліція. Почали огляд місцевості. На місці де все відбулось, буквально у парі метрів знайшли залізну частину молотка. Хвилин за 10-12 приїхала швидка.

Свідок ОСОБА_23 наголосила на тому, що коли вона бігла у бік обвинуваченого який наносив удари потерпілій, при цьому голосно кричала, щоб останній зупинився. Однак обвинувачений не зупинився та на очах у свідка нанісь 4 удари по голові потерпілій та намагався забрати сумку потерпілої, при цьому потерпіла кричала.

Свідок, також, підтвердила, що нападник (підсудний) добре розмовляв на російській мові, коли його затримали, просив води у когось з людей та добре розумів, що йому говорили, коли звертались до нього.

Згідно показань свідка ОСОБА_24 , з обвинуваченим ОСОБА_14 вона разом проживає у «цивільному шлюбі» приблизно 3 роки, весь цей час обвинувачений десь працював та забезпечував сім`ю. На час вище вказаних подій ОСОБА_24 разом з ОСОБА_14 проживала у будинку, який вони винаймали на жил масиві «Берковці» в м. Києві.

Приблизно 14 вересня 2016 року, точної дати вона сказати не може, ОСОБА_14 пішов з ранку з дому, ніби як на роботу. На той час він працював неофіційно у «Піцца-хаусі». Наступного дня ОСОБА_14 зателефонував з іншого номеру та попросив, щоб вона принесла поїсти до Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві де дізналась від адвоката, з приводу чого був затриманий ОСОБА_14 .

Крім наведених показань, отриманих в судовому засіданні, винуватість ОСОБА_14 підтверджується письмовими доказами наявними в матеріалах кримінального провадження та дослідженими судом:

-протоколом огляду місця події від 16.09.2016 року, відповідно до якого об`єктом огляду є місцевість за адресою: м. Київ, бульвар Дарницький, 15 де на асфальтованій алеї сидить особа кавказької зовнішності, приблизно 25 років. На відстані двох метрів від нього, по ліву руку від нього знаходиться рукоятка від молотка, на відстані одного метра позаду нього від рукоятки від молотка знаходиться сумка чорного кольору. За повідомленням невідомого чоловіка кавказської зовнішності, що у даному рюкзаку знаходяться дві упаковки медичних рукавичок синього кольору.

На відстані 1,5 м. позаду чоловіка кавказьської зовнішності, на вік 25 років, волосся чорне, знаходиться порвана медична рукавичка, позаду якої на відстані 60 см. знаходяться ключі, один великій інший маленький. Даний чоловік, був одягнений в чорні кеди з білими шнурками, штани чорного кольору та сорочку синього кольору з плямами бурого кольору на правому рукаві сорочки. На відстані 50 метрів позаду вище вказаного чоловіка на розі будинку № 17 Дарницького бульвару на асвальтній поверхні виявлені плями речовини бурого кольору, 2 метри збоку від даних плям на території де витовчена трава виявлено: наконечник металевий для молотка без рукоятки, через 2 метри від металевого наконечника молотка зна ходиться сумка жіноча бодового кольору з плямами бурого кольру. Всередені даної сумки знаходиться гаманець, в якому знаходяться грошові кошти в сумі 1202 грн., а також банківська картка «Приват Банку», яка видана на ім`я ОСОБА_25 та інші скідочні картки різних магазинів, косметичка синього кольору, у якій знаходились, серветки, гребінь, окуляри сонцезахісні та питна вода. Біля даної сумки знаходився, ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зазначив, що дана сумка належить потерпілій, яка представилась як ОСОБА_26 і якою намагався заволодіти чоловік кавказької зовнішності, приблизно 25 років, шляхом нанесення ударів молотком по голові потерпілій;

- висновком експерта №360ц (том. 2 а.с. 165-166), відповідно до якого:при судово-цитологічному дослідженні робочої частини молотка (об.1) знайдені піт та кров людини, походження слідів на робочій частині молотка (об.1) можливе від особи/осіб в крові якої/яких міститься антигени А,В,Н в різній комбінації по системі АВО в тому числі від потерпілої ОСОБА_8 ;

- висновком експерта № 361ц, відповідно до якого: при судово-цитологічному дослідженні деревяній ручці від молотка знайдені піт, слина осіб чоловічої та жіночої генетичної статі та кров людини,які могли походити від особи/осіб, а слина від чоловіка та жінки, в крові яких міститься антигени А,В,Н в різній комбінації по системі АВО в тому числі від потерпілої ОСОБА_8 .. При судово-цитологічному дослідженні об. 2 на деревяній ручці від молотка знайдені піт, слина та кров людини, які могли походити від потерпілої ОСОБА_8 ;

- висновком експерта № 474, відповідно до якого, на наданій на дослідження сорочці (об.№№1-9), вилученій за адресою АДРЕСА_4 , виявлена кров людини. При визначенні групової належності не виключає можливості походження цієї крові від потерпілої гр. ОСОБА_27 ;
- висновком експерта № 475, відповідно до якого,на наданій на дослідження гумовій рукавичці (об.№№1-5), вилученій при огляді місця події, виявлена кров людини змішана з потом. При визначенні групової належності виявлений антиген Н. Таким чином, кров і піт в указаних слідах можуть походити від потерпілої гр. ОСОБА_27 ;
- висновком експерта № 476, відповідно до якого, на наданій на дослідження гумовій рукавичці (об.№№1-5), вилученій при огляді місця події, виявлена кров людини. Не виключає можливості походження цієї крові від потерпілої гр. ОСОБА_27 ;
- висновком СМЕ № 1819/е, відповідно до якого аналіз надано/ медичної документації на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у відповідності питань Постанови, дає підстави зробити наступні висновки: Передусім експерт вважає за потрібне звернути увагу учаників та сторін кримінального провадження на наступне: п.1.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року погоджених з Міністерством внутрішніх справ України, Генеральною прокуратурою України, Верховним судом України, Службою безпеки України (далі по тексту «Правила») надано вичерпне визанчення терміну ушкодження «з медичної точки зору, тілесні ушкодження це порушення анатомічної цілісності тканини, органів та їх функцій, що виникає як наслідок дії одного чи кількох зовнішніх ушкоджуючи факторів фізичних, хімічних, біологічних, психічних»; п.2.1.2 та п.2.1.3 «Правил» визначає таке: «2.1.2 Небезпечними для життя є ушкодження, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища (дивю п.2.1.3.о) і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитись смертю. Запобігання смерті, що обумовлене наданням медичногої допомоги, не повинно братись до уваги оцінуванні загрози для життя таких ушкоджень. Загрозливий для життя стан, який розвивається в клінічному перебігу ушкоджень, незалежно від проміжку часу, що минув після його заподіяння, повинен перебувати з ним у прямому причинно-наслідковому зв`язку. 2.1.3 До ушкоджень, що небезпечні для життя, належать: а) ті, що проникають у черепну порожнину, у тому числі й без ушкодження мозку; б) відкриті й закритті переломи кісток склепіння та основи черепа, за винятком кісток лицевого скелета та ізольованої тріщини тільки зовнішньої пластики склепіння черепа». Так, під час первинного відомого звернення 16.09.2016 року о 22 год 22 хв. По медичну допомогу у ОСОБА_8 були виявлені такі тілесні ушкодження: - відкрита черепно-мозкова травма: три рани (визначені клінічними лікарями як звбійні) тім`яночної ділянки голови справа з крововиливами у оточуючі м`які тканини; три перелома правої тім`яної кістки з ушкодженнями твердої мозкової оболонки на рівні переломів; крововиливи у речовину головного мозку в проекції переломів. Критерієм судово-медичної оцінки ступеню тяжкості виявленого тілесного ушкодження є критерій небезпеки для життя. Саме тому, виявлене тілесне ушкодження відноситься до ТЯЖКОГО тілесного ушкодження, відповідно до п.п. 2.1.1 та 2.1.3/а/б «Правил». Враховуючи морфологію виявленого тілесного ушкодження є підстави спростувати вірогідність утворення цього тілесного ушкодження за рахунок падіння на площину. Описане тілесне ушкодження утворилось за рахунок ударної дії тупого твердого предмету, з обмеженою контактною поверхнею;

речовими доказами у кримінальному провадженні, а саме:

металевою частиною молотка зі слідами крові потерпілої ОСОБА_8 , вилученою на місті події, знайденою безпосередньо біля потерпілої;

дерев`яною рукояткою від молотка зі слідами крові потерпілої ОСОБА_8 , вилученою на місті події, знайденою безпосередньо біля затриманого ОСОБА_14 ;

одягом обвинуваченого ОСОБА_14 зі слідами крові потерпілої ОСОБА_8 ;

марлевими тампонами зі змивами речовини бурого кольору, вилученими з місця події зі слідами крові потерпілої ОСОБА_8 ;

фотокартками,долученими судом за клопотанням потерпілої, медичною документацією.

Фактичні дані, що містяться у вказаних джерелах доказів узгоджуються з показаннями потерпілої та свідків у справі та іншими доказами, зібраними в ході досудового розслідування та судового слідства.

Одночасно судова колегія визнає недопустимим доказом у даному кримінальному провадженні наданий стороною обвинувачення та досліджений судом протокол огляду предметів від 20.09.2016 року, оскільки даний процесуальний документ складений із порушенням ст.. 223 КПК України, яка передбачає обов`язкову участь при проведенні огляду не менше двох понятих.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_14 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Сукупність наведених вище доказів в достатній мірі доводить факт вчинення дій ОСОБА_14 , розбійного нападу на потерпілу 16.09.2016 року.

При цьому, оцінюючи докази у сукупності, суд критично ставиться до показань обвинуваченого, так як вони суперечать встановленим судом обставинам.

Доводи ОСОБА_14 про те що він не збирався вчиняти розбійного нападу на потерпілу з метою заволодіння її майном, спростовуються показаннями потерпілої та свідків ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , які зазначили, що чітко бачили як потерпілий намагався відібрати у потерілої сумку, тягнув за неї та при цьому продовжував бити потерпілу.

Крім того, доводи обвинуваченого стосовно того, що він помилився, а саме він сплутав потерпілу із іншою жінкою якій хотів помститися, заподіявши тілесні ушкодження, також спростовуються його ж показаннями, в яких він зазначив, що з моменту як він помітив потерпілу він декілька разів обходив її, заглядав у обличчя. Та вже після того, як придбав молоток, він ще декілька разів обходив збоку потерпілу, щоб переконатись що то є самае та особа, на яку він планував напад.

Доводи ОСОБА_14 про те, що до вчиненого злочину він не готувався, а вчинив його спонтанно також не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Такі доводи обвинуваченого спростовуються його ж показами. Так, спочатку в судовому засіданні обвинувачений вказував, що гумові рукавички були у нього в рюкзаку, тому що він працює кухарем і вони йому потрібні для роботи. Однак далі обвинувачений відповідаючи на запитання суду пояснив, що рукавички йому були потрібні для того щоб не залишати відбитків на місці злочину.

Суд також критично ставиться до показань обвинуваченого, що він опинився поряд з місцем злочину випадково, оскільки мета поїздки відповідно до показів обвинуваченого у нього постійно змінювалась. Спочатку обвинувачений вказував мету поїздки як ділову зустріч, а потім показав, що шукав там людину. Вище вказані обставини, зазначені обвинуваченим є суперечливими та не знайшли свого підтвердження під час судового слідства.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_14 не надав суду ніякої інформації стосовно тієї особи, якій він планував помститися та нанесті тілесні ушкодження та з приводу чого він планував це зробити.

Одночасно слід зазначити, що обвинувачений ОСОБА_14 в судовому засіданні при наданні суду показань постійно плутався в обставинах злочину який він вчинив при цьому самого факту його вчинення обвинувачений не заперечував. Надавав суду суперечливі показання, що дає підстави вважати про бажання обвинуваченого ввести суд в оману та уникнути відповідальності за вчинений злочин.

Доводи захисників ОСОБА_30 та ОСОБА_11 про необхідність перекваліфікації дій обвинуваченого на ч. 1 ст. 121 КК України у звязку з тим , що у останнього не було умислу на заволодіння майном потерпілої, суд вважає безпідставними та такими, що не знайшли свого підтвердження під час судового слідства. Зазначені доводи спростовуються показаннями потерпілої, свідків та іншими доказами, дослідженими судом.

Так, потерпіла в своїх показаннях наполягала на тому, що обвинувачений під час нападу забрав її сумку, схвативши її рукою та вирваючи сумку з рук, тягнув її по асфальту, внаслідок чого у неї було пошкодженно шкіру на лівій руці.

Свідкі ОСОБА_23 та ОСОБА_22 , зазначили що бачили, як обвинувачений намагався вирвати сумку з рук потерпілої, яка на той час від отриманих ударів вже лежала на землі та тримала сумку в руках. при цьому обвинувачений наносив їй удари ногою та виривав сумку з рук потерпілої.

Крім того відповідно до п. 11 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про злочини проти власності» № 10 від 06.11.2009 року «Умисне заподіяння при розбої тяжкого тілесного ушкодження, що не призвело до смерті потерпілого, не потребує додаткової кваліфікації за відповідними частинами ст. 121 КК України, оскільки повністю охоплюється ч. 4 ст. 187 КК.

На підставі зібраних і досліджених в ході судового слідства доказів, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_14 у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень (розбій) та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 187 КК України.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №739 - «у період правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_14 не перебував у стані фізіологічного афекту. ОСОБА_14 виявляє достатній рівень функціонування когнітивних процесів (пам`яті, мислення); в особистісній сфері: середня активність, екстравертованість, вибіркова товариськість, демонстративність у контактах, виражені лідерські риси, впевненість у собі, сприятлива самооцінка, достатній вольвий радикал, здатність дотримуватись власних інтересів, наполегливість в їх проведенні, вибірковість та диференційованість у самоподані, високий морально-етичний розвиток особистості. ОСОБА_14 не виявляє таких індивідуально-психологічних особливостей, які виражені значно та можуть впливати на його поведінку.

ОСОБА_14 не виявляє таких індивідуально-психологічних особливостей, які суттєво вплинули на його поведінку в період правопорушення, в якому він підозрюється».

Вище вказана експертиза спростовує доводи обвинуваченого, що він вчинив злочин, який не планував заздалегіть, керуючись раптово виниклим бажанням помсти, а спонукало його вчинити даний злочин те, що потерпіла зі слів обвинуваченого була схожа на особу, яка сильно його образила.

Відповідно до висновку судово-психіатрисчної експертизи № 211 «у період правопорушення в якому підозрюється, ОСОБА_14 не страджав на будь-який психічний розлад (у тому числі тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності). У період правопорушення, в якому він підозрюється, ОСОБА_14 за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На теперешній час ОСОБА_14 не страждає на будь-який психічний розлад. На теперешній час за своїм психічним станом ОСОБА_14 може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_14 не страждає на хронічний алкоголізм та наркоманію. Мумлаурі Ркваз не потребує застосування примусових заходів медичного характеру; не потребує лікування від хронічного алкоголізму та наркоманії».

Призначаючи вид та міру покарання, суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує, що ОСОБА_14 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який не працює, не одружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, його майновий стан, стан здоров`я.

Обставин, що пом`якшують, або обтяжують покарання ОСОБА_14 судом не встановлено.

Визначаючи вид та розмір покарання ОСОБА_14 судова колегія, з урахуванням наведених обставин прийшла до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі на строк, наближений до максимального, передбаченого санкцією ч.4 ст. 187 КК України, так як на думку суду саме така міра покарання зможе забезпечити ефективний виховний вплив на обвинуваченого, його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Призначаючи остаточне покарання за сукупністю вироків, суд відповідно до ст. 71 КК України, повністю приєднує до покарання за даним вироком невідбуту частину покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 06.06.2016 року.

Крім того, що обвинувачений ОСОБА_14 визнав цивільний позов в повному обсязі, суд врахувує, що потерпілій ОСОБА_8 було проведено декілька складних операцій операцію, після чого поміщено на стаціонарне лікування з діагнозом: «Тяжка відкрита черепно-мозкова травма. Забій головного мозку. Вдавлені проникаючі переломи правої тім`яної кістки. Поглиблені проникаючі рани правої тім`яної області».

Післяопераційний період лікування потерпілої включав комплекс медичних заходів та процедур для повної реабілітації та видужання.

Наведені вище обставини підтверджуються випискою із медичної картки стаціонарного хворого № 25402 Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги.

Ці ж фактичні дані були викладені у висновку СМЕ від 15.12.2016 за №1819/е.

Медикаменти, лікарські засоби та матеріали медичного призначення, без яких проведення лікування було б неможливо і які були придбані за рахунок коштів потерпілої, розмір яких загалом становить 23 879,10 гривень про що свідчать фіскальні чеки, що і підтверджують їх придбання.

Під час нападу на потерпілу ОСОБА_8 було пошкоджено (заляпана кров`ю) жіночу сумку, фірми «SALVAТORE FERRAGAMO», вартістю 30 800 грн.. Саме така ж сумка, фірми «SALVAТORE FERRAGAMO» представлена на офіційному сайті «Helen Marlen» із зазначенням її вартості (витяг з офіційної сторінки приєднано до позову).

Під час нападу, також, були пошкоджені речі в яких потерпіла була одягнена, загальною вартістю, приблизно 16 000 грн..

У відповідності до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі.

Як передбачено ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, на підставі ч.1 ст. 1195 ЦК України, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Верховним судом України в п. 2 Постанови Пленуму «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03 1992 за № 6 (з подальшими змінами та доповненнями) роз`яснив судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Оскільки, в результаті неправомірних та винних дій обвинуваченого було заподіяно потерпілій фізичної шкоди у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, потерпіла для поновлення свого особистого немайнового права на життя, понесла витрати на придбання медикаментів, лікарських засобів та матеріалів медичного призначення для лікування здоров`я, у розмірі 23 879,10 грн., які є збитками (шкодою) та збитки (шкода) речей, у розмірі 46 800 грн., а всього на суму 70 679,10 грн., відповідно до ст. ст. 22, 1166 ЦК України, підлягають відшкодуванню обвинуваченим у повному обсязі.

Окрім фізичної та матеріальної шкоди, неправомірними суспільно-небезпечними діями обвинуваченого, також, завдано потерпілій немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у житті потерпілої: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення подій, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні; важкість виконання повсякденних обов`язків, фіксованість уваги на проблемі одужання та реабілітації, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниженої гідності; побоювання щодо майбутнього стану здоров`я.

В момент отримання тілесних ушкоджень, потерпіла перенесла значну фізичну біль, пережила емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності, тривоги, страху за своє здоров`я та життя.

В подальшому, потерпіла була вимушена проходити стаціонарне лікування з оперативним втручанням, витерплювати болісні лікувальні та діагностичні процедури, отримувати неприємне медикаментозне лікування. Впродовж всього періоду лікування почувалася незручно, дискомфортно, з необхідністю пристосовуватися до негативних умов існування (ліжковий режим, гігієнічні проблеми, залежність від оточення). В період стаціонарного лікування потребувала зовнішньої допомоги з боку близьких та друзів, з приводу чого почувалася як джерело клопоту та обмежень для родичів.

У преамбулі Статуту Всесвітньої організації охорони здоров`я (ВООЗ) говориться, що здоров`я це не тільки відсутність хвороб або фізичних дефектів, а стан повного фізичного, психічного та соціального благополуччя.

Наслідки перенесеної травми призвели до появи негативних психосоматичних та психоемоційних змін: порушення сну, швидка втомлюваність, пасивність, знижений настрій, пригніченість, нервозність, дратівливість, образливість, чутливість, реакції замикання, фіксованість на негативних переживаннях, емоційна напруга, насторога, невпевненість в собі, тривога з приводу майбутнього.

Внаслідок обставин отримання тілесних ушкоджень, потерпіла ОСОБА_8 досі відчуває почуття приниженої гідності, образи, досади, обурення поведінкою винуватця, переживає щодо своєї соціальної репутації. Були порушені актуальні життєві плани, погіршені можливості побудови та реалізації нових життєвих планів.

Дотепер продовжуються проблеми зі здоров`ям у вигляді періодичних болів голови, після нападу погіршився зір, у потерпілої парез лівої кісті (порушення чутливості пальців), оніміння губ на обличчі.

Наслідки події, що сталися, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу (на лікування, проведення правових заходів), обумовили необхідність залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, дотепер вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання.

У зв`язку із ушкодженням здоров`я, заподіяного вчиненням обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_8 була завдана моральна шкода, яка полягала у фізичному болі та душевних стражданнях, моральних переживаннях, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя та інших негативних явищах.

Верховний суд України в п. 1 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 (з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.

Крім цього, в п. 3 вищезазначеної Постанови зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, обов`язок доведення якої покладається, згідно ч.1 ст. 92 КПК України, на потерпілого.

В той час, доказами в кримінальному провадженні, відповідно до ст. 84 КПК України, є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У відповідності до ч.3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Верховним судом України в п. 9 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 за № 4 (з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Таким чином, внаслідок суспільно-небезпечних дій обвинуваченого ОСОБА_14 , що проявилися у вчиненні умисних тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 були заподіяні психологічні (моральні) страждання, розмір відшкодування яких, враховуючи характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань потерпілої, характеру її немайнових втрат, становить 1 400 000 грн., що підлягають відшкодуванню (компенсації) обвинуваченим у повному обсязі.

У відповідності до ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність задоволення цивільного позову потерпілої в повному обсязі.

Дані про судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 127, 128, 370, 374 КПК України, ст. 71 КК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :
ОСОБА_14 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, призначивши йому покарання у виді 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до ст. 71 КК України до покарання за даним вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 06.06.2016 року 1 рік позбавлення волі, призначивши ОСОБА_14 остаточне покарання за сукупністю вироків 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_14 обчислювати з 16.09.2016 року.

На підставі ч.ч. 1, 5 ст. 72 КК України (в редакції, що діяла до набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до КК України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 р.) зарахувати у строк покарання обвинуваченому ОСОБА_14 час його перебування в установах попереднього ув`язнення у період з 16.09.2016 р. по 20.06.2017 р. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_14 залишити без зміни тримання під вартою.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 задовольнити повністю, стягнувши на її користь із засудженого ОСОБА_14 матеріальну шкоду у розмірі 70 679 грн. 10 коп. та моральну шкоду у розмірі 1400000 грн., а всього на загальну суму завданого кримінальним правопорушенням збитку у розмірі 1470679 грн. 10 коп.

Речові докази: рюкзак, ключі які знаходиться на зберіганні в каиері схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві (квитанції № 012346, 012364) повернути обвинуваченому ОСОБА_14 ; сорочку, марлевий тампон зі змивом, рукоятка від молотка, металева частина молотка, частини медичних гумових рукавичок, які знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві (квитанції № 012345, 012347, 012382, 012383, 012405 ) знищити; жіночу сумку бурого кольору з золотистим написом «SALVAТORE FERRAGAMO», гаманець бежевого кольору, тряпчану косметичку блакитного кольору, пластиковий гребінець коричневого кольору, грошові кошти у сумі 1204 грн. 97 коп., банківську карткук «Приват Банк», видану на ім`я ОСОБА_31 , зв`язку з трьох ключів та магнітного ключа від домофона, упаковку вологіх серветок, пластикову пляшку мінеральної води «Моршинська негазована», картки різних магазинів в кількості 11 штук, паперову рекламну листівку, 6 таблеток «Цитрамон» залишити у володінні потерпілої..

Вирок може бути скаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту проголошення, а засудженим з моменту отримання копії вироку.

Головуючий суддя:

Судді: 1

2