печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
05 квітня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В :
Прокурор Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно, яке на праві власності належить ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та просить заборонити будь-які дії, пов`язані з відчуженням, розпорядженням.
Обґрунтовуючи внесене клопотання, сторона кримінального провадження, вказує, що Київською місцевою прокуратурою №6 здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 60004964 від 29.07.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України.
У засідання прокурор не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд клопотання за його відсутністю, на задоволенні клопотання наполягає.
Слідчий суддя, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна визнав можливим розгляд клопотання здійснювати без повідомлення власника майна.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовано клопотання, прийшов до наступних висновків.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження майна та забезпечення кримінального провадження, та слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт грошових коштів, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, слідчий суддя не вбачає.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовано клопотання, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна та з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, вважає наявними підстави для накладення арешту на вищевказане майно.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, - задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно, яке на праві власності належить ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та заборонити будь-які дії, пов`язані з відчуженням, розпорядженням, зокрема на:
1) Земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,2249 га, кадастровий номер: :01:020:0137, яка відповідно до інформаційної довідки №116887265 від 13.03.2018 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві приватної власності належить ОСОБА_4 .
2) Земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0453 га, кадастровий номер: :01:020:0138, яка відповідно до інформаційної довідки №116887265 від 13.03.2018 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .
3) Земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1835га, кадастровий номер: :01:020:0109, яка відповідно до інформаційної довідки №116888006 від 13.03.2018 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .
4) Будинок (незавершене будівництво) за адресою: АДРЕСА_1 , площею 542,4м2, реєстраційний номер: 31, кадастровий номер земельної ділянки, на якому розташований будинок: :01:020:0137, який відповідно до інформаційної довідки №116887265 від 13.03.2018 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві приватної власності належить ОСОБА_4 .
5) Будинок (індивідуальний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами) за адресою: АДРЕСА_1 , площею 433,6м2, реєстраційний номер: 224, кадастровий номер земельної ділянки, на якому розташований будинок: :01:020:0109, який відповідно до інформаційної довідки №116888006 від 13.03.2018 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .
6) Транспортний засіб (автомобіль) Toyota Land Cruiser 150 Prado 3956, д.н.з. НОМЕР_1 , №двигуна НОМЕР_2 , №кузова НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 .
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня отримання її копії. Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1