Справа № 441/894/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/478/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у кримінальному проваджені №0000313 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів та жителя АДРЕСА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 на вирок Городоцького районного суду м.Львова від 28 лютого 2017 року,
ВСТАНОВИЛА:
вироком Городоцького районного суду м.Львова від 28 лютого 2017 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Цивільний позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_8 3000 (три тисячі) гривень заподіяної моральної шкоди.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Згідно з вироком 28.04.2016 близько 18.30 год. в господарстві ОСОБА_8 , що знаходиться на території кооперативу "Ягідка", земельна ділянка № НОМЕР_1 в с. Бартатів Городоцького району Львівської області, ОСОБА_6 умисно наніс ОСОБА_8 удар правою ногою в ділянку лівого стегна, спричинивши легкі тілесні ушкодження у вигляді синця на лівому стегні.
На вирок суду захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищенаведений вирок та ухвалити новий, яким виправдати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.
В обґрунтування покликається на те, що суд першої інстанції не обґрунтував чому надано перевагу показам одних свідків перед іншими. Також, апелянт вважає, що із показів в суді першої інстанції вбачається, що є певні протиріччя в показах між різними свідками. Звертає увагу, що слідчий запросив тільки тих свідків, які могли підтвердити слова потерпілого, а тих свідків, які протирічать словам потерпілого слідчий не запросив для участі в слідчому експерименті. Важливо і те, що об`єктивні дані експертизи протирічать показам потерпілого ОСОБА_8 , так як незважаючи на численні удари кулаками по голові потерпілий не отримав жодного синця або садна.

Заслухавши доповідь судді, думку потерпілого ОСОБА_8 та виступ прокурора про безпідставність апеляційної скарги та залишення вироку без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися, причини своє неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду його апеляційної скарги, що підтверджуються рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч.4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Винуватість обвинуваченого у скоєнні інкримінованого злочину, при обставинах, наведених у вироку суду, відповідає фактичним даним кримінального провадження №0000313 і повністю підтверджується сукупністю перевірених судом першої інстанції доказів.

Суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно, всупереч доводам апелянта, розглянув усі докази з позиції достовірності та допустимості і оцінив їх в сукупності, правильно кваліфікувавши дії ОСОБА_6 за ч.1 ст. 125 КК України та призначив покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Як вбачається з матеріалів справи, висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень та правильність кваліфікації її дій за ч.1 ст. 125 КК України ґрунтуються на зібраних у справі доказах.

Таким чином, доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 об`єктивно спростовуються доказами у кримінальному провадженні, а саме:

- показами потерпілого ОСОБА_8 в судовому засіданні першої та апеляційної інстанції;

- показами свідка в суді першої інстанції ОСОБА_10 ,

- показами в суді першої інстанції свідка ОСОБА_11 ,

- показами в суді першої інстанції свідка ОСОБА_12 ,

- показами свідка в суді першої інстанції ОСОБА_13 ,

- письмовою заявою потерпілого ОСОБА_8 від 28.04.2016 про нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_6 ;

- висновком судово-медичної експертизи № 59/16 від 29.04.2016, згідно якого при огляді ОСОБА_8 виявлено синець на лівому стегні, який утворився від дії тупого предмета, міг виникнути 28.04.2016 і відноситься до легкого тілесного ушкодження. Судово-медичних даних про утворення тілесного ушкодження при падінні з висоти власного росту немає;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 від 08.07.2016 та фототаблицею до нього, яким підтверджується як ОСОБА_11 на місці розказав та показав про обставини нанесення ОСОБА_6 ударів 28.04.2016 ОСОБА_8 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 від 08.07.2016 та фототаблицею до нього, яким підтверджується як ОСОБА_8 на місці розказав та показав про обставини нанесення йому ОСОБА_6 ударів 28.04.2016.

Посилання апелянта на те, що слідчий не забезпечив належне проведення слідчого експерименту, так як на його думку слідчий запросив лише тих свідків, які могли підтвердити слова потерпілого, суд до уваги прийняти не може, оскільки суд першої інстанції дослідив даний доказ та вірно вказав, що такий виконаний згідно норм чинного кримінального процесуального закону.

Більше того, в матеріалах справи міститься постанова про закриття кримінального провадження №0000326 від 05 травня 2016 року (а.с.36) в якій вказано, що ОСОБА_14 схопив ОСОБА_8 за одяг на грудях і наніс три удари в область лівого стегна, він кричав, щоб ОСОБА_14 відпустив ОСОБА_8 , однак останній не реагував на зауваження, тоді наніс ще два удари в область вуха, яка не була оскаржена жодною із сторін.

Усі наведені докази в повній мірі узгоджуються між собою та з іншими доказами по справі, а тому суд обґрунтовано поклав їх в основу вироку.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не обґрунтував чому він надає перевагу показам одних свідків перед іншими, а також не надав оцінку наданих в судовому засіданні в суді першої інстанції показань про те, що даний конфлікт виник через провокацію потерпілого ОСОБА_8 є безпідставними, оскільки такі спростовують вироком суду першої інстанції в якому наявна оцінка вищенаведених пояснень обвинуваченого ОСОБА_6 .

Як вбачається з матеріалів справи, органи досудового розслідування і суд першої інстанції дослідили у справі всі ті обставини, які могли мати значення для прийняття рішення, а тому наведені захисником в апеляційній скарзі доводи про обвинувальний ухил при розслідуванні справи та її розгляді в суді є необґрунтованими.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який вчинив злочин невеликої тяжкості, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем свого проживання, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, є інвалідом ІІІ групи з дитинства, відсутність пом`якшуючих обставин та обтяжуючу обставину вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Суд першої інстанції при ухваленні вироку щодо обвинуваченого ОСОБА_6 виконав вимоги ст. 374 КПК України, яка передбачає обов`язок суду у мотивувальній частині вироку обґрунтувати прийняте ним рішення із наведенням відповідних підстав.

Таким чином доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи, у зв`язку з чим такі до задоволення не підлягають.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника обвинуваченого необґрунтованою й доходить до висновку, що судом вірно кваліфіковано дії обвинуваченого за ч.1 ст. 125 КК України, призначене обвинуваченому покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При перевірці справи колегія суддів не виявила допущених істотних порушень кримінально-процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які тягнули б за собою скасування вироку.

Вирок суду постановлений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Городоцького районного суду м.Львова від 28 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4