Справа № 739/1758/17 провадження № 11-кп/795/354/2018 Категорія - кримінальна Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2018 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 02 лютого 2018 року,

з участю:

прокурора ОСОБА_6

представника УВП ОСОБА_7

засудженої ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі прокурор просив скасувати ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 02 лютого 2018 року та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання ДУ «Новгород-Сіверська УВП №31» про звільнення від покарання засудженої ОСОБА_8 .

Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 02 лютого 2018 року задоволено клопотання ДУ «Новгород-Сіверська УВП № 31» та ОСОБА_8 , яка засуджена вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 20 листопада 2017 року за вчинення злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України, із застосуванням статей 71, 72 КК України, до покарання у виді арешту на строк 4 місяці 10 днів, звільнено від подальшого відбування вказаного покарання у зв`язку з хворобою.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор послався на порушення ДУ «Новгород-Сіверська УВП №31» пункту 2 розділу IV «Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі» затвердженого наказом Міністерства юстиції України №1348/5/572 від 15.08.2014 при підготовці та поданні матеріалів до суду для вирішення питання звільнення засудженої ОСОБА_8 , оскільки остання не направлялася для проведення медичного огляду до закладу охорони здоров`я ДКВС і зазначене питання судом не досліджувалось. Також в наданих до суду УВП матеріалах, вістуні дані чи включені до складу ЛКК Новгород-Сіверської ЦРЛ лікар-фтизіатр та лікар-інфекціоніст, які входили до складу спеціальної лікарської комісії при обстеженні засудженої та чи утворена у районній лікарні лікарсько-консультативна комісія.

Як встановив суд першої інстанції, вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 20 листопада 2017 року ОСОБА_8 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 185 КК України та призначено покарання із застосуванням статей 71, 72 КК України, у виді арешту на строк чотири місяці десять днів.

21 грудня 2017 року вказаний вирок набрав законної сили та звернутий до виконання.

28 грудня 2017 року ОСОБА_8 була затримана та поміщена для відбування покарання у виді арешту до ДУ «Новгород-Сіверська УВП №31».

До місцевого суду надійшло клопотання ДУ «Новгород-Сіверська УВП № 31» про звільнення ОСОБА_8 , засудженої вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 20 листопада 2017 року за вчинення злочину, передбаченого частиною другою статті 185 Кримінального кодексу України, від відбування покарання у зв`язку з хворобою.

Задовольняючи подання ДУ «Новгород-Сіверська УВП № 31», суд першої інстанції зазначив, що згідно висновку спеціальної лікарської комісії про медичний огляд ОСОБА_8 від 24 січня 2018 року останній постановлено діагноз ряду захворювань. Стан хворої та перебіг хвороби перешкоджає подальшому відбуванню покарання, подальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує її життю.

Вказане у висновку захворювання згідно пункту 2 додатку №12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі належить до Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав, представника УВП та засуджену, котрі заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Згідно змісту пункту 6 частини 1 статті 537 КПК України, під час виконання вироків суд, зокрема, має право вирішувати питання про звільнення від покарання за хворобою.

Відповідно до частини 1 статті 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 січня 2018 року до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області звернувся виконуючий обов`язки начальника ДУ «Новгород-Сіверська УВП № 31» з клопотанням про вирішення питання щодо звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою засудженої ОСОБА_8 , на підставі пункту 6 статті 537 КПК України (а.с.п.2).

Вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 20 листопада 2017 року. ОСОБА_8 було засуджено за частиною 2 статті 185 КК України до покарання у виді арешту на строк чотири місяці.

На підставі статті 71 КК України, до покарання призначеного ОСОБА_8 за даним вироком, частково приєднана невідбута частина покарання за попереднім вироком Коропського районного суду Чернігівської області від 29 травня 2017 року у виді громадських робіт на строк 150 годин, та з урахуванням вимог статті 72 КК України визначене ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді арешту на строк чотири місяці десять днів (а.с.п.4-6).

Згідно частини 2 статті 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Відповідно до роз`яснень пункту 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» №8 від 28 вересня 1973 року, звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли подальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в Переліку захворювань.

Згідно частини 5 статті 154 КВК України, подання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби подається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Одночасно з поданням до суду надсилаються висновок лікарської комісії й особова справа засудженого. У поданні вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.

Законним приводом до розгляду питання про звільнення від відбування покарання засудженого, який захворів на хронічну тяжку хворобу, є подання адміністрації установи. До подання додаються: завірена копія вироку щодо засудженого, розпорядження про виконання вироку, довідка про строк відбутого покарання, характеристика засудженого, історія його хвороби і висновок лікарської комісії, відомості про минулу судимість, відшкодування збитків, заподіяних злочином, та інші відомості, необхідні для прийняття відповідного рішення. При вирішенні питання про звільнення від відбування покарання за хворобою, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Відповідно до пункту 2 розділу VІ Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 року № 1348/5/572, під час вирішення питання про звільнення засуджених за хворобою медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я ДКВС, а у разі неможливості перенаправлення хворого засудженого до закладу охорони здоров`я ДКВС медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності після обов`язкового лікування і обстеження хворого в стаціонарних умовах закладів охорони здоров`я ДКВС або закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності з урахуванням результатів його медичного обстеження, проведеного лікування та заключного діагнозу.

За повідомлення тимчасово виконуючого обов`язків державної установи «Новгоро-Сіерська УВП (31)», засуджена ОСОБА_8 прибула до ДУ «Новгород-Сіверська УВП № 31» 28 грудня 2018 року. При прийомі документів та первинному огляді медичним працівником був поставлений діагноз хвороби. Засуджена була поміщена до окремої камери та був організований стаціонар з цілодобовим спостереженням медичних працівників пункту охорони здоров`я, з консультуванням лікарями ЦРЛ. Обстеження проводилось лаборантами ПОЗ, КЗ «Новгород-Сіверська ЦРЛ» Чернігівського протитуберкульозного диспансеру.

Станом на 17.01.2018, на основі медичних обстежень лікарями ЦРЛ (фтизіатром, інфекціоністом) поставлений діагноз хвороби.

24.01.2018 року спеціальна лікарська комісія на підставі медичного огляду засудженої ОСОБА_8 та з урахуванням попередніх обстежень та лікувань прийшла висновку, що виявлене захворювання у ОСОБА_8 є підставою для подачі до суду матеріалів про звільнення засудженої від подальшого відбування покарання, так як стан хворої та перебіг хвороби перешкоджає подальшому перебуванню, подальше відбування покарання може загрожувати життю (а.с.п 3).

З огляду на наведене, доводи прокурора про порушення ДУ «Новгород-Сіверська УВП № 31» «Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014року № 1348/5/572 не обґрунтовані, оскільки засуджена ОСОБА_8 з моменту прибуття до установи виконання покарань і на наданий час проходить стаціонарне лікування і її було обстежено спеціалістами закладу охорони здоров`я.

Доводи прокурора про відсутність даних про включення до складу ЛКК Новгород-Сіверської ЦРЛ лікарів фтизіатра та лікаря-інфекціоніста, які входили до складу спеціальної лікарської комісії при обстеженні засудженої, спростовуються наявними в матеріалах справи, витягом з наказу головного лікаря КЗ «Новгород-Сіверської ЦРЛ» від 03.01.2017 року №1, додатком № 5 до нього, про створення та склад лікарсько-консультативної комісії (ЛКК) та Положенням про ЛКК центральної районної лікарні, згідно якого до повноважень голови ЛКК входить визначення складу комісії (додаткових спеціалістів) для кваліфікованого вирішення, визначених питань (а.с.п.41-48).

Крім того суд приймає до уваги, що частина 1 статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, покладає на державу зобов`язання охороняти право кожної людини на життя законом. Обов`язками держави з реалізації права на життя, яке є найбільшим і найважливішим із соціальних та правових благ особистості, є створення належних умов для реалізації цього права.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі судом першої інстанції рішення, не вбачається.

Керуючись 404, 405, 407, 419, 532 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 02 лютого 2018 року, залишити без задоволення.

Ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 02 лютого 2018 року про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання за хворобою, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4