Справа № 188/1557/15-к
Провадження № 51-4345ск18
Ухвала
2 березня 2018 року м. Київ
Касаційний кримінальний суд Верховного Суду
у складі колегії:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 6 жовтня 2016 року,
в с т а н о в и в:
Засуджена звернулася до суду касаційної інстанції з питанням перевірки вказаного судового рішення у касаційному порядку, подавши також клопотання про поновлення строку його касаційного оскарження.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії вказаного рішення.
За приписами ч. 2 ст. 113 КПК процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.
За матеріалами провадження за скаргою, ОСОБА_4 не оскаржувала вирок місцевого суду в апеляційному порядку. Крім того, на момент розгляду скарги прокурора апеляційним судом засуджена не перебувала під вартою, а тому останнім днем звернення до суду касаційної інстанції з питань оскарження рішення апеляційного суду є 10 січня 2017 року. Однак засуджена звернулася до Верховного Суду лише 20 лютого 2018 року (згідно з відміткою поштового штемпеля на конверті), тобто більше ніж через 13 місяців після закінчення встановленого законом строку касаційного оскарження.

Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причин пропуску цього строку.
Подане засудженою клопотання про поновлення строку касаційного оскарження не містить обґрунтованих підстав для цього.
Суть доводів ОСОБА_4 у клопотанні зводиться до того, що вона не була повідомлена про день розгляду справи апеляційним судом, не отримала копії рішення цього суду, який здійснив провадження без участі сторони захисту. Проте такі аргументи не можна визнати прийнятними. Згідно з наявними в матеріалах провадження даними, в тому числі, що містяться у заяві ОСОБА_4 від 20 вересня 2016 року, засуджену було належним чином повідомлено про дату, час і місце апеляційного розгляду, а 10 жовтня 2016 року направлено їй за місцем реєстрації оспорювану ухвалу.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
З огляду на викладене колегія суддів вважає, що причини, на які засуджена вказує як на підстави для поновлення строку на подання скарги, не можуть бути визначені такими, які безпосередньо унеможливлювали вчинення нею зазначеної процесуальної дії у передбачений законом строк, а тому їх не можна визнати поважними.
Таким чином, у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку касаційного оскарження ухвали апеляційного суду слід відмовити.
З урахуванням наведеного, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга разом з усіма доданими до неї матеріалами підлягає поверненню засудженій ОСОБА_4 .
Враховуючи викладене, керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_4 про поновлення строку касаційного оскарження ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 6 жовтня 2016 року відмовити, а касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вказане судове рішення разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3