Справа №345/1935/15-к
Провадження № 1-кс/345/320/2018
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.03.2018 року м. Калуш
в с т а н о в и в:
Клопотання обґрунтовує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 12 травня 2014 року о 21.45 годині у приймальне відділення комунального закладу « ІНФОРМАЦІЯ_3 » доставлений автомобілем центру екстреної допомоги громадянин Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_3 , 1968 р.н., з діагнозом: «набряк Квінке». У лікарні його оглянуто черговим терапевтом та встановлено попередній діагноз: «гострий набряк невиясненої етіології». Після чого, о 21:55 год. ОСОБА_3 госпіталізовано у відділення анестезіології та інтенсивної терапії комунального закладу « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та черговим лікарем-анестезіологом ОСОБА_5 після огляду встановлено діагноз: «гострий набряк гортані невідомої етіології, внаслідок отруєння невідомої етіології», та «гострий набряк гортані невідомої етіології. Гострий епіглотіт?».
Незважаючи на те, що характер скарг хворого та виявлення набряку надгортанника давали підстави для негайного виконання трахеостомії (або конікотомії) з метою надійного забезпечення прохідності дихальних шляхів та недопущення розвитку асфіксії, ОСОБА_5 , неналежно виконуючи свої професійні обов`язки внаслідок недбалого до них ставлення, замість проведення трахеостомії (або конікотомії) хворому ОСОБА_3 розпочав уведення медикаментозних препаратів, у тому числі протинабрякової та протиалергійної дії (дексаметазон, гідрокортизон, дімедрол). При цьому можливість збереження життя хворого залишалась, за умови ретельного спостереження за перебігом його стану під час цього заходу і негайного проведення трахеостомії (або конікотомії) при відсутності позитивного ефекту відразу після введення вказаних препаратів. Однак з 22:00 до 23:10 год. належне лікарське спостереження за хворим не велося та лікарем-анестезіологом ОСОБА_5 було недооцінено важкість стану хворого. Лише о 23:15 год. після зупинки дихання та серцевої діяльності ОСОБА_3 було проведено трахеотомію та розпочато реанімаційні заходи, які виявились неефективними, та о 23:55 год. 12.05.2014 констатовано біологічну смерть ОСОБА_3 .
Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи № 418/15 від 20.02.2017 року ведення хворого ОСОБА_3 в реанімаційному відділенні комунального закладу « ІНФОРМАЦІЯ_3 » було неправильним, важкість його стану була недооцінена, а необхідна трахеостомія (або конікотомія) своєчасно виконана не була, що слід вважати дефектами медичної допомоги. Виходячи з вищевикладеного, між вказаними дефектами та настанням смерті ОСОБА_3 існує прямий причинно-наслідковий зв`язок.
На виконання ухвали слідчого судді в кримінальному провадженні призначено повторну судово-медичну експертизу.
Слідчий подала заяву про розгляд клопотання без її участі, клопотання підтримує.
Перевіривши додані до клопотання матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.
Клопотання про тимчасовий доступ до документів відповідає вимогам ст. 160 Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до вимог ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх ( здійснити їх виїмку). У відповідності до п.2 ч.1 ст. 162 КПК України зазначено, що до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать відомості, які можуть становити лікарську таємницю.
Проте згідно із абз.1 ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Слідчим доведено можливість використання відомостей, що містяться у вказаних медичних документах, для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та не можуть бути встановлені іншими способами доказування.
Порядок надання міжнародної правової допомоги регламентовано розділом ІХ КПК України «Міжнародне співробітництво під час кримінального провадження»
Відповідно до ст.542 КПК України «Обсяг міжнародного співробітництва під час кримінального провадження» визначає, зокрема, що міжнародне співробітництво під час кримінального провадження полягає у вжитті необхідних заходів з метою надання міжнародної правової допомоги шляхом виконання окремих процесуальних дій.
На підставі ст. 543 КПК України «Законодавство, що регулює міжнародне співробітництво під час кримінального провадження» визначає, зокрема, що порядок направлення запиту до іншої держави і порядок виконання такого запиту визначаються цим Кодексом і чинними міжнародними договорами України.
Стаття 545 КПК України «Центральний орган України» визначає, зокрема, що Генеральна прокуратура України звертається із запитами про міжнародну правову допомогу у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, крім досудового розслідування кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України, яке у таких випадках здійснює функції центрального органу України.
Згідно ст.548 КПК України «Запит про міжнародне співробітництво» в частині направлення запиту запитуваній стороні (згідно п.4 ст.541 КПК України - держава, до компетентного органу якої направляється запит ) визначає, що: запит (доручення, клопотання) про міжнародне співробітництво складається органом, який здійснює кримінальне провадження, або уповноваженим ним органом згідно з вимогами цього Кодексу та відповідного міжнародного договору України, а за його відсутності - згідно з цим Кодексом; запит і долучені до нього документи складаються у письмовій формі, засвідчуються підписом уповноваженої особи та печаткою відповідного органу.
На підставі ст. 551 КПК України «Запит про міжнародну правову допомогу» визначає, що: суд, прокурор або слідчий за погодженням з прокурором надсилає до уповноваженого (центрального) органу України (згідно ч.1 ст.545 КПК України в даному випадку Генеральна прокуратура України) запит про міжнародну правову допомогу у кримінальному провадженні, яке він здійснює; уповноважений (центральний) орган України (згідно ч.1 ст.545 КПК України в даному випадку Генеральна прокуратура України) розглядає запит на предмет обґрунтованості і відповідності вимогам законів та міжнародних договорів України. у разі прийняття рішення про направлення запиту уповноважений (центральний) орган України (згідно ч.1 ст.545 КПК України в даному випадку Генеральна прокуратура України) протягом десяти днів надсилає запит уповноваженому (центральному) органу запитуваної сторони (згідно п.4 ст.541 КПК України - держава, до компетентного органу якої направляється запит ) безпосередньо або дипломатичним шляхом; у разі відмови у направленні запиту всі матеріали протягом десяти днів повертаються відповідному органу України з викладом недоліків, які потрібно
Частиною 4 ст.552 КПК України «Зміст та форма запиту про міжнародну правову допомогу» визначає, що до запиту про проведення обшуку, огляду місця події, вилучення, арешту чи конфіскації майна або інших процесуальних дій, дозвіл на проведення яких надається судом згідно з цим Кодексом, додається інформація про докази, які обґрунтовують потребу у відповідних заходах.
Частиною 2 ст.562 КПК України «Процесуальні дії, які потребують спеціального дозволу» в частині виконання процесуальних дій» визначено, що у разі якщо при зверненні за допомогою в іноземній державі необхідно виконати процесуальну дію, для проведення якої в Україні потрібен дозвіл прокурора або суду, така процесуальна дія може запитуватися лише після надання відповідного дозволу прокурором або судом у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому належно засвідчена копія такого дозволу долучається до матеріалів запиту.
Враховуючи, що у випадку звернення до компетентного органу іноземної держави для виконання такої процесуальної дії як тимчасовий доступ та вилучення оригіналів медичних документів необхідний дозвіл суду, оскільки такий передбачений КПК України для тимчасового доступу та вилучення документів на території України.
Тому суд приходить до висновку, що клопотання слідчого необхідно задоволити.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 132, 160, 163, 164, 542, 543, 545, 551, 552, 562 Кримінального процесуального кодексу України , -
у х в а л и в :
Клопотання задовольнити.
Строк дії ухвали 1 (один) місяць з дня її постановлення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: