27.12.2017 Єдиний унікальний номер 205/7073/16-к
Провадження №1-кп/205/254/17
Ед.унік.№205/7073/16-к
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2017 року Ленінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисника: адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, в м.Дніпро, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Аули Криничанського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, одруженого, раніше не судимого; не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.407 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 , 29 квітня 2014 року, наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині), був зарахований до списків особового складу військової частини та призначений на посаду старшого механіка радіорелейної станції взводу зв`язку, яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_3 . Обвинувачений солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст.9, 11, 12, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службі вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку. 30 травня 2014 року, о 09 годині, командуванням військової частини польова пошта НОМЕР_2 , обвинуваченому солдату ОСОБА_5 , надано звільнення з розташування військової частини, з обов`язком повернутися о 20 годині того ж дня та приступити до виконання службових обов`язків. Однак, обвинувачений солдат ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, 30 травня 2014 року, о 20 годині та в подальшому, не з`явився на службу без поважних причин тривалістю понад 1 місяць, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини та про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв. 05 липня 2016 року, обвинувачений солдат ОСОБА_5 , самостійно прибув до військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону та заявив про себе. Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 , в період часу з 30 травня 2014 року до 05 липня 2016 року, самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_2 та без поважних причин ухилявся від проходження військової служби тривалістю понад один місяць.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою провину визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся і пояснив, що дійсно, з квітня 2014 року він проходив військову службу в військовій частині польова пошта НОМЕР_2 на посаді старшого механіка радіорелейної станції взводу зв`язку. 30 травня 2014 року, о 09 годині, він отримав звільнення з розташування військової частини, куди повинен був повернутися в той же день о 20 годині. Однак, в зазначений час до розташування військової частини він не повернувся за сімейними обставинами, а 05 липня 2016 року, дізнавшись, що знаходиться у розшуку, він з`явився до військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України (2012) та за згодою сторін, суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад один місяць, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.3 ст.407 КК України.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_5 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, винним себе визнав повністю та щиро покаявся, характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, що суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання та вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування призначеного покарання, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.407 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м.Дніпропетровська.

Головуючий: ОСОБА_1