АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2018 року суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_1 , ознайомившись з апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 23.03.2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 23.03.2018 року задоволено клопотання захисників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та скасовано підсудному ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, звільнивши останнього з-під варти в залі суду.
Прокурор Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить дану ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволенні клопотання захисників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , залишивши запобіжний захід підсудному ОСОБА_5 без змін у виді тримання під вартою.
Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів, постановою Верховного Суду України від 09.10.2017 року вирок Апеляційного суду міста Києва від 18.03.2005 року та ухвалу Верховного Суду України від 26.07.2005 року щодо ОСОБА_5 скасовано та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Обраний щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без зміни до вирішення питання компетентним судом у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України 2012 року.
Таким чином вказаною постановою Верховного Суду України зобов`язано суд першої інстанції в ході розгляду кримінальної справи, яка надійшла до суду з обвинувальним висновком в порядку, передбаченому Кримінально-процесуальним кодексом України 1960 року, вирішити питання щодо запобіжного заходу на підставі положень Кримінального процесуального кодексу України 2012 року.
На виконання вказаної постанови Верховного Суду України від 09.10.2017 року, суддя Деснянського ра йонного суду м. Києва ОСОБА_6 в ході попереднього розгляду, який проводився на підставі положень глави 23 Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року, розглянула клопотання захисників про скасування запобіжного заходу ОСОБА_5 та прийняла рішення на підставі ст.ст. 177, 178, 183, 331, 372 Кримінального процесуального кодексу України 2012 року.
Саме це рішення оскаржується прокурором на підставі положень Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року.
Відповідно до ст.347 Кримінально-процесуального кодексу України 1960 рокуапеляція може бути подана на такі судові рішення, ухвалені місцевими судами:
на вироки, які не набрали законної сили,
постанови про застосування чи незастосування примусових заходів виховного і медичного характеру,
ухвали (постанови) про закриття справи або направлення справи на додаткове розслідування, окремі ухвали (постанови), ухвалені місцевим судом,
інші постанови місцевих судів у випадках, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, вказана стаття не передбачає можливості оскарження в апеляційному порядку ухвали попереднього розгляду справи суддею місцевого суду, в тому числі ухвали щодо обрання, зміни або скасування запобіжного заходу.
Інші статті Кримінально-процесуального кодексу України 1960 рокутакож не містять норм, які передбачають можливість оскарження такої ухвали в апеляційному порядку.
Більш того, відповідно до ч.2 ст.392 Кримінального процесуального кодексу України 2012 року, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Стаття 331 КПК України, яка покладає на суд обов`язок розглядати питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, не передбачає можливості оскарження рішення суду, прийнятого за результатами такого розгляду.
Також не передбачають можливості апеляційного оскарження такого судового рішення норми ст. 314 КПК України, які визначають перелік рішень суду, що можуть бути оскаржені за результатом проведення підготовчого судового засідання.
З огляду на викладене, суддя-доповідач приходить до висновку, що ухвала Деснянського районного суду м. Києва від 23.03.2018 року про скасування підсудному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не підлягає окремому апеляційному оскарженню.
Відповідно до ч.4 ст.399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Керуючись ст. 359 Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року, ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України 2012 року, суддя-доповідач

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 23.03.2018 року.
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.
Ухвала про відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя ОСОБА_1