АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 628/1981/17 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/765/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 628/1981/17 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 та ч.3 ст.186 КК України
за апеляційними скаргами заступника прокурора Харківської області ОСОБА_9 і адвоката ОСОБА_8 на вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 15 вересня 2017 року,
У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 15 вересня 2017 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Андріївка, Балаклійського району, Харківської області, українця, громадянина України, військовозобов`язаного, не одруженого, з професійно-технічною освітою, який не працює, фактично мешкаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого: 24.02.2004 р. за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі; 28.11.2005р. за ст.185 ч.2, ст. 185 ч.1, ст.70 ч.1, ст.71 КК України на 5 років позбавлення волі; 16.03.2010 року за ст.185 ч.2, ст.277, ст.71 КК України на 3 роки позбавлення волі; 17.12.2013 року за ст.185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі; 24.01.2014 року за ч.2,ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі; 09.10.2014 року за ч.2 ст.15 ч.2 ст.297 КК України, з застосуванням ч.4 ст.70 КК України на 3 роки 7 місяців позбавлення волі. Згідно ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04.04.2016 р. звільнений 12.04.2016 року на підставі ст.81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк 8 місяців 19 днів,
визнано винним і засуджено: за ч.3 ст.185 КК України - 5 років позбавлення волі; за ч.2 ст.15, ч.3 ст.186 КК України - 5 років 6 місяців позбавлення волі. За сукупністю злочинів, відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців з відбуттям в кримінально - виконавчій установі. До набрання вироком суду законної сили залишено запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк відбуття покарання обчислюється з моменту фактичного затримання - 30.07.2017р. о 19.30 год. Стягнуто на користь держави процесуальні витрати по справі на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи № 1930 від 03.05.2017 р. вартістю 197,74 грн., проведення судової товарознавчої експертизи № 6456 від 30.05.2017 р. вартістю 693,00 грн., для проведення судової товарознавчої експертизи № 1966 від 03.05.2017 р. вартістю 296,61 грн., а всього на загальну суму 1187,35грн. Вирішено долю речових доказів.
З цим вироком не погодилися заступник прокурора Харківської області ОСОБА_9 і адвокат ОСОБА_8 , які подали апеляційні скарги.
Прокурор, в своїй апеляційній скарзі просить вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 15 вересня 2017 року змінити в частині призначеного за ч.2 ст.15 ч.3 ст.186 КК України покарання з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування судом закону, який підлягає застосуванню ч.3 ст.68 КК України. Вважати засудженим ОСОБА_7 до покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі; за ч.2 ст.15 ч.3 ст.186 КК України, із урахуванням ч.3 ст.68 КК України у виді 5 років 4 місяців позбавлення волі. Визначити ОСОБА_7 остаточне покарання, на підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, у виді 5 років 4 місяців позбавлення волі.
Адвокат ОСОБА_8 , в своїй апеляційній скарзі просить вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 15 вересня 2017 року змінити, пом`якшити ОСОБА_7 покарання. Зазначає, що вирок суду першої інстанції є незаконним внаслідок невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Вислухавши доповідь судді, думки прокурора, обвинуваченого та його захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та захисника підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного:
Як встановив суд першої інстанції, ОСОБА_7 15.04.2017 р. повторно, в денний час, більш точний час в ході досудового розслідування і судового розгляду не встановлено, діючи з умислом на таємне викрадення чужого майна, прийшов до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_10 , діючи з умислом на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає,проник через паркан на територію домоволодіння, звідки таємно викрав пилу циркулярну ручну ИЄ-5107, вартістю 750 грн., згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 6456 від 30.05.2017 року; ручний фрезальний станок «Craft-Men ER 204» вартістю 600 грн. згідно висновку тієї ж експертизи; дриль ручну ІЄ 1013 вартістю 500 грн. згідно висновку тієї ж експертизи; болгарку « EinheI Bavaria DWS 230-3,вартістю 800 грн. згідно висновку тієї ж експертизи; продовжувач довжиною 3 метри 2*2,5Крпт.,вартістю 225 грн.,згідно висновку тієї ж експертизи; продовжувач ПВХ 2* 2,5 довжиною 50 метрів вартістю 300 грн., згідно висновку тієї ж експертизи; кабель Крпт. довжиною 35 метрів марки 3*2,5 вартістю 300 грн.,згідно висновку тієї ж експертизи,чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 збиток на загальну суму 3 475 грн. Заволодівши викраденим, ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд,тим самим завдав матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_10 на загальну суму 3 475 грн..
Крім того, повторно, 17.04.2017 року приблизно о 10:30, обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з умислом на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, переконавшись,що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_10 , звідки намагався викрасти металеві вироби загальною вагою 11,3 кг., вартістю 33 грн.09 коп., згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1966 від 03.05.2017 року. Однак у момент вчинення злочину, обвинувачений ОСОБА_7 , був помічений мешканцями вказаного будинку ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , які з метою припинення його протиправних дій робили йому зауваження. Однак, обвинувачений ОСОБА_7 ,продовжуючи свої злочинні дії, розуміючи, що вчинювані ним протиправні дії стали мати відкритий характер, ігноруючи на зауваження вказаних осіб, перекинув через паркан викрадені металеві вироби, після чого переліз сам і з метою втечі з викраденим, намагався покинути місце вчинення злочину, тим самим виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак не довів свій умисел до кінця з причин,що не залежали від його волі, оскільки на місці вчинення злочину був затриманий ОСОБА_13 , який проходив повз даного домоволодіння.
Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище та за ч.2 ст.15, ч.3 ст.186 КК України, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у сховище, відповідно до наявних матеріалів.
Враховуючи те, що ОСОБА_7 винним себе визнав повністю і не оспорював викладені в обвинувальному акті обставини злочинів, суд обмежився показаннями обвинуваченого і дослідженням матеріалів кримінального провадження в частині даних, що характеризують особу обвинуваченого, згідно вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирішуючи питання про міру покарання, суд першої інстанції послався на врахування характеру і ступеня суспільної небезпеки злочинів, особу обвинуваченого, обставини, що впливають на його покарання. Обставинами, що пом`якшують покарання в силу ст. 66 КК України суд визнав щире каяття. Обставинами, що обтяжують покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Суд послався на врахування тих обставин, що ОСОБА_7 є раніше неодноразово судимим, маючи не зняту та не погашену судимість, знов вчинив корисливі злочину, на обліку у лікаря-психіатра і лікаря-нарколога не перебуває, неодружений, не працює, згідно довідки № 542 від 04.05.2017 року знаходився на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні КЗ «Куп`янська міська лікарня» з 19.04.2017 року по 26.04.2017 року з діагнозом: Гіпертонічна хвороба 1,2 ст., ризик ІІ, Гіпертонічний криз неускладнений від 18.04.2017 року.
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій частин відповідних статей Особливої частини КК України.
Разом з тим, суд першої інстанції, хоча і послався на врахування вимог ч.3 ст. 68 КК України, де зазначено, що за вчинення замаху за злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, але призначив за ч.2 ст.15 та ч.3 ст.186 КК України 5 років 6 місяців позбавлення волі, що фактично перевищує встановлений ч.3 ст. 68 КК України строк.
Крім того, згідно вимог п.1 ч.1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Згідно вимог ст.414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Колегія суддів уважає, що і покарання, призначене судом першої інстанції, і те, яке просить призначити прокурор у апеляційній скарзі, є несправедливим унаслідок надмірної суворості. Так, замах на грабіж, який кваліфіковано за ч.2 ст.15 та ч.3 ст.186 КК України, полягав у викраденні майна на суму 33грн.09коп. При цьому, будь-якого насильства або погроз обвинувачений не здійснював, шкоду фактично не заподіяв.
Тому колегія суддів вважає за необхідне пом`якшити покарання.
У той же час, не підлягає задоволенню вимога захисника про пом`якшення покарання до найнижчої межі санкції відповідних норм, оскільки обвинуваченим скоєно два злочини за наявності п`яти судимостей.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги заступника прокурора Харківської області ОСОБА_9 і адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 15 вересня 2017 року щодо ОСОБА_7 змінити.
Пом`якшити йому покарання за цим вироком: призначене за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, призначене за ч.2 ст.15 та ч.3 ст.186 КК України із застосуванням ч.3 ст.68 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Згідно вимог ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання в виді позбавлення волі на 4 /чотири/ роки 6 /шість/ місяців.
У решті вирок суду від 15 вересня 2017 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення ухвали, а засудженим у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.
Головуючий суддя суддя
_________________ __________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4