АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 грудня 2017 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
При секретарі ОСОБА_4

За участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

представника колонії ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

та діючого в його інтересах адвоката ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 02 листопада 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 02 листопада 2017 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно дострокове звільнення від покарання відмовлено.

На вказану ухвалу суду першої інстанції засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій він просить ухвалу районного суду від 02 листопада 2017 року скасувати та задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення. Посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив йому у клопотанні про застосування до нього умовно-дострокового звільнення, при цьому вказував на те, що він є пенсійного віку і у нього важкий стан здоров`я, при якому він не може працювати.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_7 та діючого в його інтересах адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляцію та просили її задовільнити, прокурора та представника СВК № 67, які просили суд апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення, а ухвалу районного суду без змін, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, розглянувши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Провадження №11кп/794/453 /17 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_9
Категорія ст.81 КК України Суддя -доповідач: ОСОБА_10 .
Як встановлено матеріалами судового провадження та ухвалою суду першої інстанції, що ОСОБА_7 є раніше судимим: 1) 04.01.2013 року Новомиргородським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, 70 КК України до 4-х років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з однорічним іспитовим строком; 2) вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 02.10.2013 року за ч.2 ст.186, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді 5-ти років позбавлення волі.
Разом з цим, ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 11.02.2016 року ОСОБА_7 зараховано у строк відбування покарання за вищезазначеним вироком, строк його попереднього ув`язнення та зараховано у строк відбування покарання за вищезазначеним вироком строк його попереднього ув`язнення з 09.08.2013 року по 01.11.2013 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Відповідно кінець строку відбування ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі 17.05.2018 року.

24 жовтня 2017 року засуджений ОСОБА_7 заявив клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд вирішує питання, в тому числі, про умовно-дострокове звільнення відбування покарання.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 152 КВК України підставою звільнення від відбування покарання є умовно-дострокове звільнення.

Згідно ч.3 ст. 154 КВК України передбачено, що стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої Кримінальним кодексом України частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Згідно п.1 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необмежений особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Вивченням матеріалів судового провадження та особової справи засудженого ОСОБА_7 встановлено, що засуджений ОСОБА_7 у місцях позбавлення волі перебуває з 09.08.2013 року, де останній відбув більше двох третин строку покарання. Крім цього, за час перебування в слідчому ізоляторі м. Кіровоград за порушення вимог режиму відбування покарання в одному випадку притягувався до дисциплінарної відповідальності, правами начальника слідчого ізолятора, не заохочувався.

З 10.12.2013 року засуджений ОСОБА_7 міру покарання у виді позбавлення волі відбуває у Сокирянській ВК (№67). За період перебування в установі двічі етапувався до лікувальних закладів при установах виконання покарань. З листопада 2014 року по лютий 2015 року у зв`язку із погіршенням станом здоров`я був етапований до спеціалізованого лікувального закладу при Стрижавській ВК (№81) Вінницької області. З червня 2016 року по липень 2016 року ОСОБА_7 знаходився на лікуванні у стаціонарному відділенні лікувального закладу при Шепетівській ВК (№98) Хмельницької області. Під час перебування в лікувальних закладах до дисциплінарної відповідальності не притягувався. В липні 2016 року повторно прибув для подальшого відбування покарання до Сокирянської ВК (№67)», де за час перебування у вказаній установі у навчальному центрі, який функціонує при установі, отримав професію штукатура. За весь період перебування в установі до будь-яких оплачуваних робіт не залучався у зв`язку із небажанням працювати. З вересня 2017 року є особою пенсійного віку. Роботи із самообслуговування та з благоустрою установи виконання покарань виконував неохоче та виключно під контролем. За час перебування в установі до дисциплінарної відповідальності не притягувався, раніше накладене стягнення погашене у встановленому законом порядку, заохочень немає. Заходи виховного характеру, які проводились у відділенні відвідував, реагував на них посередньо. Участі в програмах диференційованого виховного впливу не приймав. Соціально-корисні зв`язки підтримує з рідними шляхом листування, отримує посилки та передачі. Взаємовідносини добрі.

Згідно виписки із протоколу №1 засідання комісії відділення №3 з оцінки ступеню виправлення засуджених від 18.01.2017 року, ОСОБА_7 було визначено ступінь його оцінки, як такого, що дотримується вимог режиму відбування покарання (а.с. 91- особова справа).

Крім цього, згідно довідок, виданих медичною частиною Сокирянської ВК № 67, вбачається, що хоча засуджений ОСОБА_7 і має ряд захворювань, однак являється працездатним з раціональним працевлаштуванням і на час видачі довідок і на теперішній час стан його здоров`я є задовільним (а.с. 49,71, 80- особова справа, а.п. 19 судова справа).

Згідно довідок, наданих медичною комісією Сокирянської ВК № 67, а також виїзною комісією обласного Чернівецького МСЕК вбачається, що ОСОБА_7 за її результатами не визнаний інвалідом (а.с. 57,63 особова справа).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку що жодних інших належних та допустимих доказів на підтвердження факту належної поведінки засудженого, яка б свідчила про те, що засуджений ОСОБА_7 став на шлях виправлення, сумлінно відносився до праці, апелянтом не наведено.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на його пенсійний вік та наявність у нього ряду захворювань, які унеможливлюють його працевлаштування в умовах відбування покарання, є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню, оскільки вказані обставини не перешкоджають сумлінній поведінці апелянта і такому ж відношенню до праці, в межах можливостей стану його здоров`я.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 02 листопада 2017 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим ОСОБА_7 , який відбуває покарання у Сокирянській виправній колонії № 67 в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий [підпис] ОСОБА_10
Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3
Згідно з оригіналом

Суддя апеляційного суду
Чернівецької області ______________________ ОСОБА_10
(підпис)

ОСОБА_11 .