Справа № 495/7046/17
№ провадження 1-кс/495/2332/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2017 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання прокурора військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: АК Крим, Сімферопольський р-н, с. Гвардійське, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.408 КК України,

В С Т А Н О В И В :
13.09.2017 року прокурор військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Білгород-дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону Україниклопотанням застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 .
В клопотанні зазначено, військовою прокуратурою Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000766 від 24 лютого 2015 року, за ч. 1 ст. 408 КК України, за фактом дезертирства у травні 2014 року військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 (у жовтні 2014 року умовне позначення військової частини було змінено з НОМЕР_2 на АЗ519) Військово-Морських Сил Збройних Сил України .

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 , проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , яка до 13 травня 2014 року дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 , на посаді водія 2 автотранспортного відділення автотранспортного взводу автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 .

Являючись військовослужбовцем Збройних Сил України ОСОБА_4 достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно виконувати Військову присягу (затверджену Постановою Верховної Ради України від 06.12.1991), а також дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 8, 28, 32, 39 Закону України «Про державну таємницю», ст.ст. 6, 11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548 ХIV, ст.ст. 4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551 -XIV, на підставі вказаних нормативно правових актів ОСОБА_4 зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку; віддано служити українському народу; сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, зберігати державну та військову таємницю, бути пильним, хоробрим і дисциплінованим, готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, не допускати негідних вчинків.

Згідно Указу Президента України від 24.03.2014 № 339 «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України», детективи Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06.05.2014 № Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України» військова частина НОМЕР_1 Військово-Морських Сил Збройних Сил України передислокована до нового місця служби, за адресою: АДРЕСА_3 .

Зазначеними Указом Президента України та Директивою Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України визначено строк прибуття військовослужбовців Збройних Сил України з тимчасово окупованої території у період з 06 до 12 травня 2014 року.

Пунктом прибуття військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 визначено нове місце дислокації вказаної військової частини в АДРЕСА_3 .

Проте, ОСОБА_4 достовірно знаючи про переведення до нового місця служби, у зв`язку із передислокацією військова частина НОМЕР_1 до АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом, з мотивів небажання взагалі виконувати обов`язки військової служби та з метою взагалі незаконно ухилитися від неї, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 262 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, у визначений строк (12.05.2014) на службу до нового місця дислокації військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_3 з тимчасово окупованої території півострову Крим не з`явився і командуванню про своє місцезнаходження не повідомив, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, чим вчинив 13.05.2014 дезертирство, тобто нез`явлення на службу у разі переведення з метою ухилитися від військової служби.

Не прибувши 13.05.2014 року до нового місця служби, ОСОБА_4 , одразу став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів з метою повернення до військової частини НОМЕР_1 за наявності реальної можливості до цього та не заявив про себе до правоохоронних органів, відкрито заявляючи про своє небажання взагалі проходити військову службу у Збройних Силах України.

Вжитими заходами розшуку, встановити місцезнаходження ОСОБА_4 до цього часу не надалося можливим.

Наказом командира військової частини від 13.05.2014 № 1 оголошено, що на порушення спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06.05.2014 № Д-1, станом на 12.05.2014 ОСОБА_4 з тимчасово окупованої території АР Крим та м. Севастополя до нового місця дислокації не прибув.

На підставі наказів командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України, відповідно до статті 14 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06.05.2014 № Д-1, ОСОБА_4 , який не прибув до визначеного пункту у визначені строки, звільнено з займаної посади і зараховано у розпорядження командувача ВМС ЗС України з 13.05.2014 року.

24.02.2015 року у кримінальному провадженні складено повідомлення про підозру: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: АК Крим, Сімферопольський р-н, с. Гвардійське, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.408 КК України, - дезертирство, тобто нез`явлення на службу у разі переведення з метою ухилитися від військової служби. У зв`язку з не встановленням місцезнаходження ОСОБА_4 вжито заходів для вручення даного повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (поштовим зв`язком).

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що на даний час підозрюваний виконує покладені на нього процесуальні обов`язки та відпала потреба у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили суд застосувати більш м`який запобіжний захід.
Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив визначити запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, можливо особисте зобов`язання.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, суд дійшов до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 24.02.2015 року військовою прокуратурою Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України було розпочато досудове розслідування внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000766 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.407 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України, що підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема, протоколами, складеними за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а також іншими належними та допустимими доказами зібраними у ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

За твердженням слідчого, ОСОБА_4 не будучи обмеженим у вільному пересуванні, не позбавлений можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, зможе протиправно впливати на свідків, інших осіб, тощо.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчій, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Судом встановлено, що досудовим слідством не надано достатніх доказів того, що є наявність вважати, що існує хоча б один із ризиків, коли підозрюваний ОСОБА_4 намагався вчинити якусь дію, передбачену ч.1 ст.177 КПК України, як на це вказує досудове слідство, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 судом береться до уваги вагомість доказів, що обґрунтовують відповідні обставини; тяжкість покарання; його вік; він має постійне місце проживання, раніше не судимий.
На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування та у суді.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 183, 193, 194, 196 Кримінального процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Застосувати запобіжний захід до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися за межі м. Одеса без дозволу слідчого, прокурора або суду, що обґрунтовується необхідністю полегшення працівникам військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України профілактичного нагляду за ОСОБА_4 задля недопущення вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Згідно зі ч.6 ст.194 Кримінального процесуального кодексу України строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не може перевищувати двох місяців.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1