Справа № 456/3262/17
Провадження № 1-кп/456/449/2017
ВИРОК
іменем України
24 листопада 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Стрию кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, депутатом не являється, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , в середині серпня 2017 року, точної дати встановити не представилося можливим, близько 13.00 години, перебував у будинку ОСОБА_5 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та в цей час у нього виник умисел на вчинення крадіжки.
В подальшому, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, переконавшись що його дій ніхто не бачить, скориставшись відсутністю ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу, таємно, зайшов в одну із житлових кімнат, де з-під подушки спального ліжка викрав гроші в сумі 500 гривень однією купюрою, які заховав в кишеню штанів, у які був одягнутий та з викраденим майном вийшов із приміщення будинку.
Викраденими грошовими коштами, ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 шкоду на загальну суму 500 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 185 КК України визнав повністю. Показав, що в серпні 2017 року, перебував в будинку ОСОБА_5 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав 500 гривень. На даний час він щиро розкаюється у вчиненому, просить суд суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вище наведеного, суд допитавши обвинуваченого, вивчивши заяву потерпілого в якій останній зазначає, що жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не має і просить останнього суворо не карати та дослідивши характеризуючі дані, прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена у судовому засіданні повністю.

Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд вбачає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Суд вважає, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та відшкодування завданої шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Визначаючи міру покарання обвинуваченому по даному кримінальному провадженню, суду слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових правопорушень як ним, так і іншими особами.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує суспільну небезпеку та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, котрий раніше є не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, однак вчинив кримінальне правопорушення щодо особи похилого віку, а також той факт, що він повністю визнав свою вину, щиро розкаюється у вчиненому кримінальному правопорушенні та відшкодував завдану шкоду.

За таких обставин суд вважає за можливе обрати обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, передбачене санкцією ч.1 ст. 185 КК України, у виді громадських робіт.
Цивільний позов, судові витрати та речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.

Цивільний позов, судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у кримінальному провадженні не обирався.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Головуючий-суддя ОСОБА_1