Справа 522/982/18
Провадження № 1-КС/522/2193/18
У Х В А Л А
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця Одеської обл., м. Котовськ, громадянина України, неодруженого, на утриманні неповнолітня дитина, освіта середня, не працюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання в м. Одесі, раніше судимого: - 2011 р. за ч. 3 ст.187 КК України Білгород-Дністровським районним судом Одеської області до 8 років позбавлення волі, звільнений по відбуттю строку покарання 26.02.2016 р.
-підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за наступних обставин.
08.01.2018 приблизно о 18.00 годині ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою, заздалегідь маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, під`їхали на автомобілі марки «Mitsubishi Lancer 9», 2006 року випуску, синього кольору, д/н НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_8 , до будинку АДРЕСА_2 . При цьому визначили предметом свого спільного злочинного посягання цінне майно, яке знаходилось в квартирі АДРЕСА_3 , яка перебуває на першому поверсі вищезазначеного будинку. У зазначеній квартирі на даний час проживає, на праві приватної власності, громадянин ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Далі, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 розуміючи, що реалізувати їх спільний злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном, в ніякий інший спосіб ніж шляхом проникнення до вищезазначеного житла, неможливо, а тому мали при собі заздалегідь приготовлені знаряддя для вчинення кримінального правопорушення, яке надасть їм змогу здійснити проникнення до чужого житла.
Так, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 , залишивши автомобіль, зайшли через арку до придворової території та направились до металопластикового вікна вищезазначеної квартири, де реалізуючи свій злочинній намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, впевнившись що за ними ніхто не спостерігає, та їх дії носять таємний характер, заздалегідь підготувавши як знаряддя для вчинення правопорушення різноманітні відмички у вигляді металевих предметів та конструкцій, за допомогою яких, останні, шляхом віджиму вищезазначеного металопластикового вікна, проникли через нього до квартири АДРЕСА_4 .
Далі перебуваючи уже безпосередньо в квартирі, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 обшукали її, та виявили цінне майно, а саме: планшет марки «Lenovo»; цифровий фотоапарат марки «Canon»; золоті вироби - ланцюжок, хрестик, іконка та сережки; срібний ланцюжок з хрестиком; грошові кошти в розмірі 100 Євро.
Заволодівши вищезазначеними речами, близько 19.20 год. ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 , покинули місце вчинення ними кримінального правопорушення на вищезазначеному автомобілі марки «Mitsubishi Lancer 9», 2006 року випуску, синього кольору, д/н НОМЕР_1 .
Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 , спричинили потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 20 000 гривень.
Крім цього, 23.01.2018 приблизно о 18.40 годині ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою, заздалегідь маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, під`їхали на автомобілі марки «Mitsubishi Lancer 9», 2006 року випуску, синього кольору, д/н НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_8 , до будинку АДРЕСА_5 . При цьому визначили предметом свого спільного злочинного посягання цінне майно, яке знаходилось в квартирі АДРЕСА_6 , яка перебуває на першому поверсі вищезазначеного будинку. У зазначеній квартирі на даний час проживає, на праві оренди, громадянка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Крім того, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 розуміючи, що реалізувати їх спільний злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном, в ніякий інший спосіб ніж шляхом проникнення до вищезазначеного житла, неможливо, а тому мали при собі заздалегідь приготовлені знаряддя для вчинення кримінального правопорушення, яке надасть їм змогу здійснити проникнення до чужого житла.
Так, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 , залишивши автомобіль, зайшли через арку до придворової території та направились до металопластикового вікна вищезазначеної квартири, де реалізуючи свій злочинній намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, впевнившись що за ними ніхто не спостерігає, та їх дії носять таємний характер, заздалегідь підготувавши як знаряддя для вчинення правопорушення різноманітні відмички у вигляді металевих предметів та конструкцій, за допомогою яких, останні, шляхом віджиму вищезазначеного металопластикового вікна, проникли через нього до квартири АДРЕСА_7 .
Заволодівши вищезазначеними речами, близько 19.10 год. ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 , покинули місце вчинення ними кримінального правопорушення на вищезазначеному автомобілі марки «Mitsubishi Lancer 9», 2006 року випуску, синього кольору, д/н НОМЕР_1 .
Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 , спричинили потерпілій ОСОБА_11 матеріальний збиток на загальну суму 91 725 гривень.
26 січня 2018 року слідчий СВ Приморського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні тяжких кримінальних правопорушень, усвідомлював при цьому суворість покарання яке передбачене за вчинення такого характеру злочинів, при цьому був раніше засудженим за вчинення корисливого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, належних висновків для себе не зробив, тому не виключаються спроби вчинення ним інших аналогічних кримінальних правопорушень.
Крім того, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , є те що він підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, тому на орган досудового розслідування покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від правоохоронних органів та суду.
В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали подане клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу.
Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. При цьому, захисник зазначив, що висунута підозра та ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор є необґрунтованими.
Крім того, захисник зазначив, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на утриманні має неповнолітню дитину.
Розглянувши клопотання слідчого та вивчивши надані суду матеріали, допитавши підозрюваного, а також вислухавши прокурора, захисника, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.
З наданих суду матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за яке законом передбачено позбавлення волі до 6 років.
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
«Для обґрунтованої підозри у значенні пп. с. п. 1 ст. 5 Конвенції потрібно, щоб можна було розумно вважати, що зазначені обставини охоплюється однією із статей КК, які визначають злочинну поведінку. Саме тлумачення фактів має бути розумним і враховувати усі елементи правопорушення. Закон, яким визначається правопорушення має відповідати вимогам визначеності та передбачуваності».
Окрім того, Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 є запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки наявні ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. У зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у подальшому дасть можливість останньому спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків і інших учасників кримінального провадження та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Суд також вважає, що надані слідчим матеріали (докази) є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, суд приходить до висновку, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 , а тому вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,-
Клопотання слідчого слідчого СВ Приморського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, у 70 розмірах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 123340 гривень, яку дозволити внести на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області /ТУ ДСА України в Одеській області/, призначення платежу - застава за ОСОБА_7 .
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу.
При внесені застави, покласти на ОСОБА_7 , обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;
2) не відлучатися із Одеської області та м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора, суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
Роз`яснити ОСОБА_7 наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не явився за викликом до суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 /шістдесят/ днів, тобто до 26 березня 2018 року.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .

Копію ухвали отримав : __________________________________