Справа № 154/2979/17 Провадження №11-сс/773/531/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: арешт майнаДоповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 листопада 2017 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000869 за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 09 листопада 2017 року про накладення арешту на майно,
В С Т А Н О В И В:
Слідчий Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, яке 06.11.2017 року було вилучене в ході огляду автомобіля, а саме: аркуш із записника з рукописним текстом, що знаходився у ніші дверей водія; пневматичний пістолет «COLT DEFENDER», що знаходився у ніші під сидінням водія; свідоцтво Республіки Литва серії НОМЕР_1 про реєстрацію ТЗ - автомобіля марки «AUDI A6», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , якого надав ОСОБА_8 під час проведення огляду, а також на автомобіль марки «AUDI A6», реєстраційний номерний знак Республіки Литва НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 .
Ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 09.11.2017 року вказане клопотання задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 вважаючи ухвалу слідчого судді такою, що прийнята із недотриманням норм кримінального процесуального законодавства України, просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні клопотання відмовити та зобов`язати слідчого повернути вказане майно.

В призначені судові засідання ОСОБА_8 не з`явився, хоча останньому неодноразово надсилалися повістки про його виклик в судове засідання за адресою, зазначеною особисто ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі. За номером телефону, вказаному в апеляційній скарзі та належному ОСОБА_8 , за неодноразових спроб його повідомлено не було, оскільки з ним відсутній зв`язок. Разом з тим на інтернет сайті «Судова влада України» розміщено загальнодоступну інформацію про час та місце судового розгляду даного кримінального провадження. Будь-яких клопотань про намір бути присутнім під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_8 не заявляв. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що заходи, вжиті з метою повідомлення ОСОБА_8 про час та місце судового засідання, є достатніми, а тому судовий розгляд можливо проводити за відсутності ОСОБА_8 .
Заслухавши суддю-доповідача, який виклав зміст ухвали слідчого судді та основні доводи апеляційної скарги, прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечив, пояснення слідчого, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Таким чином п.10 ст.393 КПК України розповсюджується лише на власника або володільця майна.
У розумінні положень ст.170, п.3 ч.2 ст.171, ст.174, п.9 ст.309, п.10 ст.393 КПК України правом оскаржити рішення слідчого судді про накладення арешту на майно наділений саме його власник чи володілець.
Відповідно до порядку, передбаченого ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, а також у разі незгоди з прийнятим рішенням, вправі оскаржити ухвалу про арешт майна в апеляційному порядку відповідно до ст.309 КПК України.
В апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу та зобов`язати слідчого повернути йому майно, яке постановою слідчого визнано речовими доказами і на яке судовим рішенням накладено арешт. Однак при цьому ОСОБА_8 не надає жодних документів, які підтверджують його право власності на це майно, а також не вказує будь-яких фактів і не надає будь-яких доказів, що свідчать про його володіння цим майном на законних підставах.
Матеріали клопотання також не містять жодних доказів про належність майна ОСОБА_8 або доказів про володіння останнього цим майном на законних підставах.
Відповідно до положень п.2 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана особою, яка не має права її подавати.

Враховуючи вищенаведені обставини, зокрема те, що ОСОБА_8 не довів суду, що він є власником чи володільцем вилученого та арештованого майна, а тому судом не встановлено наявності відповідних правових підстав у ОСОБА_8 оскаржувати ухвалу слідчого судді від 09.11.2017 року про накладення арешту на майно.
За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_8 на підставі п.2 ч.3 ст.399 КПК України, необхідно повернути апелянту.

Керуючись ст. ст. 376, 399, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 повернути особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення, та може бути оскаржена протягом трьох місяців в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

З оригіналом згідно:

Дата набрання законної сили 23.11.2017р.

Суддя ОСОБА_2

помічник судді ОСОБА_9