УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №280/1607/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2017 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 22 листопада 2017 року, якою частково задоволено клопотання слідчого Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 та застосовано до підозрюваного
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коростишева, українця, громадянина України, студента 4-го курсу Будівельного коледжу Житомирського національного агроекологічного університету, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-
запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби.
Заборонено підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 22-00 години до 06-00 години наступної доби.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 наступні обов`язки, що передбачені ч. 5 ст.194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.
Строк дії ухвали обчислюється з 22 листопада 2017 року по 12 січня 2018 року (включно), -
в с т а н о в и в :
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вважає дану ухвалу незаконною. Зазначає, що обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є необхідною умовою здійснення належного досудового розслідування та судового розгляду вказаного кримінального провадження, оскільки на даний час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Вказує на те, що суддею не в повній мірі враховано наявність ризику того, що підозрюваний може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування та судового розгляду, зокрема, шляхом погрози, підкупу чи умовляння свідків, потерпілого, схиляння їх до дачі неправдивих показань, знищення чи спотворення знарядь злочину або переховування від органів досудового слідства та суду. Крім того, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжкого, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі, вчинив кримінальне правопорушення в складі групи, свою причетність до даного злочину категорично заперечує. Зазначені факти свідчать, що ОСОБА_8 явно має намір уникнути відповідальності за вчиненні ним кримінальні правопорушення.
В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 звернулась до слідчого судді Коростишівського районного суду з клопотанням, погодженим з прокурором Коростишівської місцевої прокуратури, про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що 12 листопада 2017 року близько 22 години ОСОБА_10 , який є батьком ОСОБА_8 повідомив сину та невстановленій в ході досудового розслідування особі, що в приміщенні магазину «Сармат», що розташований в АДРЕСА_3 , зустрів свого двоюрідного брата ОСОБА_11 , з яким у ОСОБА_10 існують неприязні відносини через непорозумінням з розподілом спадщини, де між останніми виник словесний конфлікт.
В цей час та місці у ОСОБА_10 виник злочинний умисел на умисне заподіяння тілесних ушкоджень та незаконне позбавлення волі ОСОБА_11 .
З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_10 вступив у злочинну змову зі своїм сином ОСОБА_8 та невстановленою в ході розслідування особою, які згідно домовленості очікували на ОСОБА_11 поблизу будинку АДРЕСА_2 .
Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_8 з ОСОБА_10 та невстановленою особою, дочекавшись поки ОСОБА_11 вийшов з приміщення магазину «Сармат» та ОСОБА_10 почав наносити йому удари невстановленим предметом по голові, руках, інших частинах тіла. Від отриманих ударів ОСОБА_11 упав, та коли перебував у лежачому положенні, то ОСОБА_10 за одяг потягнув його у напрямку, де знаходились ОСОБА_8 та невстановлена в ході розслідування особа. Перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_4 , ОСОБА_8 діючи за попередньою мовою з ОСОБА_10 та невстановленою особою, усвідомлюючи протиправність своїх дій, які охоплювались єдиним злочинним умислом, невстановленими предметами нанесли удари по різних частинах тіла ОСОБА_11 , заподіюючи фізичних страждань, з метою подолання його супротиву. Після цього ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_10 та невстановленою особою невстановленими предметами зв`язали руки та ноги ОСОБА_11 , обмеживши його можливості вільно пересуватись, після чого помістили в салон автомобіля Фольксваген Кадді, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 , таким чином незаконно позбавили його волі.
Продовжуючи свої злочинні дії, які охоплювалися єдиним злочинним умислом направленим на незаконне позбавлення волі ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 та невстановленою особою, в салоні зазначеного автомобіля, відвезли ОСОБА_11 до невстановленого місця, де продовжували утримувати у зв`язаному стані, завдавали ударів по різних частинах тіла, заподіюючи фізичних страждань, з метою отримати словесну відмову від можливості користуватись будинком, який знаходиться в с. Більківці Коростишівського району, після чого знову помістили його до салону зазначеного автомобіля.
Продовжуючи свої злочинні дії, які охоплювалися єдиним злочинним умислом направленим на незаконне позбавлення волі ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 та невстановленою особою, в салоні зазначеного автомобіля, відвезли ОСОБА_11 на територію домоволодіння ОСОБА_10 в АДРЕСА_2 , де у зв`язаному стані перенесли до господарського приміщення. В зазначеному приміщенні ОСОБА_10 продовжуючи свої злочинні дії металевим ломом наносив удари по різних частинах тіла ОСОБА_11 , заподіюючи фізичних страждань. Незважаючи на наявність тілесних ушкоджень, ОСОБА_10 спільно з невстановленою у ході розслідування особою, діючи з метою заподіяння фізичних страждань, зв`язав руки та ноги ОСОБА_11 разом, розмістили металевий лом між руками та тулубом та підвісили його над входом до підвального приміщення. У підвішеному стані ОСОБА_11 залишався тривалий час відчуваючи сильний фізичний біль. При цьому ОСОБА_10 продовжував вчиняти дії спрямовані на заподіяння ОСОБА_11 сильних фізичних страждань, а саме : ногою натискав на ліву частину грудної клітини та лобну частину голови, розгойдував ОСОБА_11 , який перебував у підвішеному стані. Таким чином, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 та невстановленою в ході розслідування особою, незаконно утримували ОСОБА_11 до 01 год. 50 хв. 13.11.2017 року.
Під час незаконного утримання та в результаті нанесення ударів по різних частинах тіла, ОСОБА_8 спільно із батьком ОСОБА_10 та невстановленою в ході розслідування особою заподіяли ОСОБА_11 численні тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичного експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я та середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
20.11.2017р. ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.127, ч.2 ст.146 КК України.
Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послалася на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжкого, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, вчинив кримінальне правопорушення в складі групи. Оскільки підозрюваний та потерпілий, свідки проживають в одному місті, то підозрюваний може незаконно вплинути на вказаних осіб, схильний до спричинення умисних тілесних ушкоджень, може знищити, сховати або спотворити знаряддя вчинення злочину, на яких можуть міститись сліди злочину. Крім того, існують ризики того, що ОСОБА_8 перебуваючи на волі не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки і матиме можливість перешкоджати повному та неупередженому проведенню досудового розслідування.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_8 має молодий вік, не одружений, є студентом 4-го курсу Будівельного коледжу Житомирського національного агроекологічного університету, за місцем навчання характеризується позитивно, має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, тому слідчий суддя дійшов висновку, що є підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків.
Заслухавши доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з наведених в ній мотивів, думку підозрюваного та його захисника, які заперечували проти апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Приймаючи рішення про часткове задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 та застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, слідчим суддею в повній мірі враховані вимоги ст.ст. 176-178, 181, 193, 194 КПК України.
Відповідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. В клопотанні слідчого та в апеляційній скарзі прокурора не наведено переконливих підстав, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим вказаною нормою кримінального процесуального закону.
Посилання в клопотанні слідчого та в апеляційній скарзі прокурора на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжкого, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, само по собі не є безумовною підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Доводи апеляційної скарги про те, що підозрюваний ОСОБА_8 перебуваючи на волі може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування та судового розгляду, зокрема, шляхом погрози, підкупу чи умовляння свідків, потерпілого, схиляння їх до дачі неправдивих показань, знищення, ховання чи спотворення знарядь злочину або переховування від органів досудового слідства та суду, апеляційний суд вважає необґрунтованими.
Так, з матеріалів клопотання вбачається, що свідки та потерпілий вже дали свої покази слідчому (копії протоколів допитів містяться в матеріалах клопотання), на яких ґрунтується повідомлення про підозру ОСОБА_8 ; речові докази у вказаному кримінальному провадженні на даний час вже вилучені, відповідно копії протоколу ОМП від 13.11.2017 року (а.п. 13-15); доказів переховування підозрюваного ОСОБА_8 від органів досудового слідства та суду в апеляційній скарзі не наведено.
Таким чином, вказані доводи апелянта не ґрунтуються на доказах та є припущенням.
Не визнання підозрюваним ОСОБА_8 вини у вчиненому є його правом та не може слугувати підставою для обрання щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, апеляційний суд вважає, що слідчим суддею в порядку ст. 178 КПК України обґрунтовано було прийнято до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_8 має молодий вік, не одружений, є студентом 4-го курсу Будівельного коледжу Житомирського національного агроекологічного університету, за місцем навчання характеризується позитивно, має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Наведені обставини, на думку апеляційного суду, давали слідчому судді підстави вважати, що застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Отже, висновок суду про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є належним чином обґрунтований та відповідає вимогам кримінального процесуального закону України.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 22 листопада 2017 року, якою частково задоволено клопотання слідчого Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, до 12 січня 2018 року включно без зміни.
Ухвала остаточна і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: