Справа № 215/1117/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2017 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілої: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №7 Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002534 від 26.10.2016 року стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, перебуваючого на обліку у лікаря-психіатра з 1995 року з приводу: легка розумова відсталість в ступені помірно-вираженої дебільності, в 1996 році знятий з нагляду по виїзду, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, мешкає: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 03.04.2015 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 186 КК України, на підставі ст.ст. 19, 92-94, КК України, ст. ст. 512, 513, 516 КПК України застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну лікарню зі звичайним наглядом,
за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , перебуваючи в стані неосудності внаслідок хронічного психічного захворювання, 25.10.2016 р., приблизно о 18.00 годині, знаходячись неподалік від зупинки громадського транспорту «Ш.Гвардійська», розташованої по вул. С.Колачевського (колишня 23 Лютого) в Тернівському районі м. Кривого Рогу, побачив раніше не знайому йому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка стояла на вищевказаній зупинці, після чого у ОСОБА_6 виник умисел на відкрите викрадення майна останньої.
Так, 25.10.2016 р., приблизно о 18.05 годині, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, підійшов до потерпілої ОСОБА_4 ззаду та, з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, наніс один удар рукою, стисненою в кулак, в потиличну область голови потерпілої ОСОБА_4 , після чого, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 відкрито викрав, шляхом ривка з руки потерпілої ОСОБА_4 належну їй жіночу сумку, в якій знаходився мобільний телефон "Samsung GT-i9300", імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 52 від 13.01.2017 становить 1940,00 гривень, та грошові кошти в сумі 89 гривень, які належать потерпілій ОСОБА_4 .
Після чого ОСОБА_6 з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальний збиток на загальну суму 2029,00 гривень.
Ці умисні дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
В ході досудового розслідування було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 перебуває на обліку у лікаря психіатра КЗ «Дніпропетровська психоневрологічна лікарня» ДОР» з 1995 року з приводу: легка розумова відсталість в ступені помірно-вираженої дебільності, в 1996 році знятий з нагляду по виїзду.
Згідно з висновком комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 36 від 23.02.2017 р., ОСОБА_6 в період часу, який відноситься до інкримінованого йому діяння, страждав та страждає хронічним психічним захворюванням у формі легкої розумової відсталості зі значними порушеннями емоцій і поведінки. За своїм психічним станом в період часу, який відноситься до інкримінованого йому діяння, він не міг віддавати собі звіт в своїх діях (бездіяльності) та керувати ними. Обвинувачений ОСОБА_6 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну лікарню із звичайним наглядом.
У судовому засіданні судом допитано потерпілу та досліджено матеріали кримінального провадження.
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 показала, що 25.10.2016 р. після закінчення робочого дня, близько 18.00 год. вона стояла на зупинці громадського транспорту «Ш. Гвардійська», де чекала транспорт. Боковим зором вона побачила хлопця, який звернув увагу на її сумку. Хлопець йшов у сторону зупинки «Інтернат». Потім, коли вона відвернулась від нього, через деякий час відчула удар ззаду в область потилиці, а незнайомий хлопець став виривати сумку з її рук. Потерпіла ОСОБА_4 , продовжуючи стискати сумку, деякий час чинила йому опір, але хлопець все ж вирвав сумку та побіг. Потім разом з якоюсь дівчиною вони викликали поліцію, співробітниками якої й був затриманий ОСОБА_6 при виході з магазину «АТБ». Потерпіла впізнала нападника за тим, в чому він був одягнений, а також за зробленим телефонним дзвінком працівниками поліції на номер її телефону, який задзвонив у кишені куртки ОСОБА_6 .

Відповідно до висновку судової комплексної психолого-психіатричної експертизи № 36 від 23.02.2017 р., згідно з яким ОСОБА_6 в період часу, який відноситься до інкримінованого йому діяння, страждав та страждає хронічним психічним захворюванням у формі легкої розумової відсталості зі значними порушеннями емоцій і поведінки. За своїм психічним станом в період часу, який відноситься до інкримінованого йому діяння, він не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На даний час ОСОБА_6 також не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну лікарню із звичайним наглядом (а.с. 86-89, том 2).
Відповідно до довідки виконавчого комітету Тернівської у місті Кривому Розі ради №1/31-187 від 29.03.2017 р. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на обліку у виконкомі Тернівської районної у місті ради як недієздатна особа чи особа, цивільна дієздатність якої обмежена, не перебуває. Опікун та піклувальник не призначались (а.с.21, том 1).
Враховуючи висновок судової комплексної психолого-психіатричної експертизи № 36 від 23.02.2017 р. судове засідання щодо розгляду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_6 проведено без участі останнього, а за участю його захисника ОСОБА_5 .

Прокурор вважає, що до ОСОБА_6 слід застосувати примусові заходи медичного характеру з госпіталізацією до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Захисник не заперечувала щодо застосування до свого підзахисного ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру з госпіталізацією до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Оцінюючи зібрані у даному кримінальному провадженні докази в їх сукупності, шляхом повного і всебічного дослідження в судовому засіданні, суд дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 186 КК України, яке було вчинене ОСОБА_6 у стані неосудності, оскільки, відповідно до висновку судової комплексної психолого-психіатричної експертизи № 36 від 23.02.2017 р. він не міг усвідомлювати значення своїх дії та керувати ними під час вчинення суспільно небезпечного діяння.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психіатричного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані заходи медичного характеру.
За ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечного діяння.
П. 1 ч. 1 ст. 93 КК України передбачено, що примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
У висновку комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 36 від 23.02.2017 р. зазначено, що ОСОБА_6 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну лікарню із звичайним наглядом.
Згідно з ч. 1 ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку (ст. 94 ч. 3 КК України).
Відповідно до ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно-небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.
Як передбачено ч. 2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Заслухавши прокурора, захисника, потерпілої, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним, що суспільно небезпечне діяння вчинено ОСОБА_6 у стані неосудності, тому до нього необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 19,92-94 КК України, 512, 513, 516 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Речові докази:

- мобільний телефон «Самсунг GT-i9300», сім-картку мобільного оператора «Київстар», карту пам`яті об`ємом 32 Гб, чохол, 5 шт. пластикових карток, які передані на збереження потерпілій ОСОБА_4 відповідно до розписки від 26.10.2016 р. залишити їй же;

- фіскальні чеки, упаковані в паперовий конверт, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити там же.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, протягом тридцяти днів із дня її проголошення.

Суддя: