1-кп/755/202/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000015 від 23 листопада 2012 року стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотоп, Сумської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 09.06.2010 року вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області за ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 358, ч.3 ст. 358, ч. 1 ст. 70, ст. 69 КК України на 3 роки 6 місяців обмеження волі;

- 05.10.2011 року вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області за ч. 3 ст. 190, ст. 69, ч. 4 ст. 70 КК України на 3 роки 6 місяців обмеження волі, звільненого постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18.07.2012 року умовно-достроково на 5 місяців 18 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України;

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження №0000015 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинені повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за наступних обставин.
ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами громадян шляхом обману, а саме: використовуючи злочинний план, що був ним розроблений під час вчинення злочинів, за які відбував покарання, відповідно до якого останній підшукував в мережі Інтернет фотографії автомобілів, які користуються найбільшим попитом у населення, проводив моніторинг цін на них з метою встановлення найбільш привабливої, значно нижчої ніж ринкова ціни, виписував характеристики автомобілів та подавав, бажаючи залишатися анонімом, у зоні вільного безпровідного доступу до мережі Інтернет, оголошення з недостовірним змістом на Інтернет-сторінці з продажу автомобілів про продаж автомобілів різних марок, які у дійсності у його володінні та користуванні не перебували, розміщаючи фотографії та описання технічних характеристик автомобілів. Також в тексті оголошення вказував номери контактних мобільних телефонів оператора мобільного зв`язку «ЮМС», які використовувались ним кожного разу різні під конкретне оголошення. При цьому у вказаних оголошеннях, зазначалося, що автомобілі начебто через терміновий продаж оцінювались за ціною, значно дешевшою ніж ринкова, та потенційним покупцям кожного разу повідомлялось про необхідність для бронювання автомобіля внести завдаток або аванс на банківську платіжну картку. У разі згоди потерпілого, йому надсилалось СМС повідомлення, або повідомлялось під час телефонної розмови реквізити банківської картки, заздалегідь оформленої на підставну особу, а після надходження такого переказу через мережу банкоматів, грошові кошти переводились у готівку, що унеможливлює ідентифікацію та викриття особи, яка в подальшому знімала грошові кошти.
Відповідаючи на дзвінки від можливих покупців, ОСОБА_6 , з метою конспірації, назвався чужими іменами та повідомляв завідомо неправдиві дані про терміновий продаж неіснуючих автомобілів за цінами, які були значно нижче ринкових. Зацікавивши потенційного покупця такою пропозицією, ОСОБА_6 починав просити останнього перерахувати завдаток на банківську картку для бронювання автомобіля.
Крім цього. ОСОБА_6 підшукував підставних осіб, які не будучи обізнаними у вчинені злочину, давали свою згоду на оформлення на їхнє ім`я банківських платіжних карток під різними приводами та у подальшому передавали їх для використання ОСОБА_6 .
З метою конспірації діяльності, сім-картка з контактним номером, який був вказаний у оголошенні про продаж автомобіля, мобільний телефон, по якому відбувалось спілкування з потерпілим, та банківська платіжна картка використовувались нетривалий час та в подальшому ОСОБА_6 знищувались.
Так. 02.08.2012 ОСОБА_6 , з метою повторного заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами громадян, знаходячись у невстановленому досудовим слідством місці у зоні вільного безпровідного доступу до мережі Інтернет розмістив на Інтернет-сторінці з продажу автомобілів «www.rst.ua» оголошення про продаж автомобіля «Шевролет Лачетті», який у дійсності у його володінні та користуванні не перебував, зазначив вигадані технічні характеристики автомобіля та ціну, яка була значно нижче ринкової. Напередодні ОСОБА_6 отримав від невстановленої досудовим слідством особи банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_1 з відкритим рахунком на ім`я ОСОБА_7 , придбав стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «МТС» з номером телефону « НОМЕР_2 », який вказав в оголошенні.
03.08.2012 року по розміщеному оголошенню зателефонував гр-н ОСОБА_8 , в розмові з яким ОСОБА_6 представився ОСОБА_7 та повідомив відповідно до тексту в оголошенні характеристики автомобіля «Шевролет Лачетті». Оскільки ціна на автомобіль влаштовувала ОСОБА_8 , він погодився на його придбання. ОСОБА_6 , представляючись продавцем даного автомобіля, діючи відповідно до розробленого ним злочинного плану, повідомив завідомо неправдиву інформацію про терміновий продаж зазначеного автомобіля за ціною, значно нижче ринкової, сказав ОСОБА_8 , щоб він в якості завдатку перерахував грошові кошти в сумі 2 000 гривень на банківську картку «Приватбанк». Будучі введеним в оману щодо правдивості інформації наданої ОСОБА_6 , ОСОБА_8 погодився на внесення завдатку. Після цього ОСОБА_6 повідомив номер банківської картки та в цей же день о 10.45 год. ОСОБА_8 перерахував через термінал самообслуговування № 101035, розміщений за адресою: Кримська АР, смт. Совєтський, вул. 1 Першотравнева, 48, грошові кошти у розмірі 2 000 грн. на банківську картку ПАТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , повідомивши по телефону про здійснення переказу ОСОБА_6 .
В цей ж день з банкомату № , який розташований за адресою: м. Київ, Дніпровська набережна, ОСОБА_6 зняв перераховані ОСОБА_8 грошові кошти та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд. Використані під час вчинення злочину мобільний телефон та сім-картку ОСОБА_6 знищив, а оголошення з Інтернет-сторінки видалив.
Своїми злочинними діями ОСОБА_6 завдав матеріальної шкоди ОСОБА_8 на
суму 2 000 грн.
Крім того, приблизно 06.08.2012 року ОСОБА_6 , з метою повторного заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами громадян, знаходячись в невстановленому слідством місці у зоні вільного безпровідного доступу до мережі Інтернет розмістив Інтернет сторінці «wvvw.rst.ua» з продажу автомобілів оголошення про продаж автомобіля «Шкода Октавія А5», який у дійсності у його володінні та користуванні не перебував. Напередодні ОСОБА_6 отримав від невстановленої досудовим слідством особи банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_1 з відкритим рахунком на ім`я ОСОБА_7 , придбав стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «МТС» з номером телефону « НОМЕР_3 », який вказав в оголошенні.
07.08.2012 року по розміщеному оголошенню зателефонував гр-н ОСОБА_9 , в розмові з якою ОСОБА_6 представився ОСОБА_7 та повідомив відповідно до тексту в оголошенні характеристики автомобіля «Шкода Октавія А5». Оскільки ціна на автомобіль влаштовувала ОСОБА_9 , вона погодилась на його придбання. ОСОБА_6 , представляючись продавцем даного автомобіля, діючи відповідно до розробленого ним злочинного плану, повідомив завідомо неправдиву інформацію про терміновий продаж зазначеного автомобіля за ціною, яка була значно нижче ринкової, сказав ОСОБА_9 , щоб вона в якості завдатку перерахувала грошові кошти сумі 8 000 грн. на банківську картку «Приватбанк». Будучі введеною в оману щодо правдивості інформації наданої ОСОБА_6 , ОСОБА_9 погодилась на внесення завдатку. Після цього ОСОБА_6 надіслав номер банківської картки, та в цей день да ОСОБА_9 через термінал самообслуговування № 101169, розміщений за адресою: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 142, перерахувала двома платежами о 11.58 год. та 12.07 год. грошові кошти у розмірі 7 200 грн. та 800 грн. на банківську картку ПАТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , повідомивши про здійснення переказу ОСОБА_6 .
В цей ж день в період часу з 12.14 год. по 12.29 год. з банкомату № 2445, який розташований за адресою: м. Житомир, пл. Житній ринок, 1, ОСОБА_6 зняв перераховані ОСОБА_9 грошові кошти в подальшому розпорядився ними на власний розсуд. Використані під час вчинення злочину мобільний телефон та сім-картку ОСОБА_6 знищив, а оголошення з Інтернет-сторінки видалив.
Своїми злочинними діями ОСОБА_6 завдав матеріальної шкоди ОСОБА_9 на суму 8 000 гривень.
Крім того, приблизно 07.08.2012 року ОСОБА_6 , з метою повторного заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами громадян, знаходячись у невстановленому досудовим слідством місці у зоні вільного безпровідного доступу до мережі Інтернет розмістив на Інтернет сторінці «www.auto.ria.ua», з продажу автомобілів оголошення продаж автомобіля «Мітсубісі Лансер X», який у дійсності у його володінні та користуванні не перебував. Напередодні ОСОБА_6 отримав від невстановленої досудовим слідством особи банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_4 з відкритим рахунком на ім`я ОСОБА_7 , придбав стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «МТС» з номером телефону « НОМЕР_5 », який : вказав в оголошенні.
08.08.2012 року по оголошенню про продаж не існуючого автомобіля «Мітсубісі Лансер X» зателефонувала гр-ка ОСОБА_10 . В розмові з якою ОСОБА_6 представився ОСОБА_7 та повідомив характеристики розміщеного ним в оголошені автомобіля «Мітсубісі Лансер X». Оскільки ціна на автомобіль влаштовувала ОСОБА_10 , вона погодилась на його придбання. ОСОБА_6 представляючись чоловіком власниці автомобіля, діючи відповідно до розробленого ним злочинного плану, повідомив завідомо неправдиву інформацію про терміновий продаж зазначеного автомобіля за ціною, яка була значно нижче ринкової, сказав ОСОБА_10 , щоб вона в якості завдатку перерахувала грошові кошти в сумі 4 000 грн. на банківську картку «Приватбанк». Будучі введеним в оману щодо правдивості інформації наданої ОСОБА_6 , ОСОБА_10 погодилась на внесення завдатку. Після цього ОСОБА_6 повідомив номер банківської картки, та в цей же день о 11.31 год. з банківської картки ПАТ «Приватбанк» № НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_11 по платіжній системі «Приват-24» здійснила переказ на банківську карту ПАТ «Приватбанк» № НОМЕР_4 на імя ОСОБА_7 повідомивши про здійснення про здійснення переказу ОСОБА_6 .
В цей же день з банкомату № 3923562, який розташований за адресою: м. Житомир, вул. Соборна, 2/2, ОСОБА_6 зняв перераховані ОСОБА_10 грошові кошти та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд. Використані під час вчинення злочину мобільний телефон та сім-картку ОСОБА_6 знищив, а оголошення видалив.
Своїми злочинними діями ОСОБА_6 завдав матеріальної шкоди ОСОБА_10 на суму 4 000 грн.
Крім того, приблизно 09.08.2012 року ОСОБА_6 , з метою повторного заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами громадян, знаходячись у невстановленому судовим слідством місці у зоні вільного безпровідного доступу до мережі Інтернет розмістив на Інтернет сторінці «www.auto.ria.ua», з продажу автомобілів оголошення про продаж автомобіля «Volkswagen Jetta», який у дійсності у його володінні та користуванні не перебував. Напередодні ОСОБА_6 отримав від невстановленої досудовим слідством особи банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_4 відкритим рахунком на ім`я ОСОБА_7 , придбав стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «МТС» з номером телефону « НОМЕР_7 », який вказав в оголошенні.
09.08.2012 року по оголошенню про продаж не існуючого автомобіля «Мітсубісі Лансер Х» зателефонував гр-н ОСОБА_12 . В розмові з яким ОСОБА_6 представився ОСОБА_7 та повідомив характеристики розміщеного ним в оголошені автомобіля «Volkswagen Jetta». Оскільки ціна на автомобіль влаштовувала ОСОБА_12 він погодився на його придбання. ОСОБА_6 представляючись власником автомобіля, діючи відповідно до розробленого ним злочинним планом, повідомив завідомо неправдиву інформацію про терміновий продаж зазначеного автомобіля за ціною, яка була значно нижче ринкової, сказав ОСОБА_12 , щоб він в якості завдатку перерахував грошові кошти в сумі 4 000 грн. на банківську картку «Приватбанк».
Будучі введеним в оману щодо правдивості інформації наданої ОСОБА_6 , ОСОБА_12 погодився на внесення завдатку. Після цього ОСОБА_6 повідомив номер банківської картки, та в цей же день о 12.20 год. у філіалі «Розрахункового центру» відділення № 78 (к2МО) по вул. Малишка в м. Києві експрес-платежем ОСОБА_12 перерахував особисті кошти с карти № НОМЕР_8 на банківську карту ПАТ «Приватбанк» № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_7 , повідомивши про здійснення переказу ОСОБА_6 , та поїхав до м. Ромни, Сумської області, де за словами ОСОБА_6 знаходився автомобіль.
В цей же день з банкомату № 2445, який розташований за адресою: м. Житомир, пл. Житній ринок, 1, ОСОБА_6 зняв перераховані ОСОБА_12 грошові кошти та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд. Використані під час вчинення злочину мобільний телефон та сім-картку ОСОБА_6 знищив, а оголошення з Інтернет-сторінки видалив.
Своїми злочинними діями ОСОБА_6 завдав матеріальної шкоди ОСОБА_12 суму 4 000 грн.
Крім того, приблизно 22.08.2012 року ОСОБА_6 , з метою повторного заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами громадян, знаходячись у невстановленому судовим слідством місці у зоні вільного безпровідного доступу до мережі Інтернет розмістив на Інтернет сторінці «www.auto.ria.ua», з продажу автомобілів оголошення про продаж автомобіля «Тойота Корола », який у дійсності у його володінні та користуванні не перебував. Напередодні ОСОБА_6 отримав від невстановленої судовим слідством особи банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_9 з відкритим рахунком на ім`я ОСОБА_13 , придбав стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «МТС» з номером телефону « НОМЕР_10 », який вказав в оголошенні.
22.08.2012 року по оголошенню про продаж не існуючого автомобіля «Тойота Корола» зателефонував гр-н ОСОБА_14 . В розмові з яким ОСОБА_6 представився ОСОБА_13 та повідомив характеристики розміщеного ним в оголошені автомобіля «Тойота Корола». Оскільки ціна на автомобіль влаштовувала ОСОБА_14 , він погодився на його придбання. ОСОБА_6 представляючись родичем власника автомобіля, діючи відповідно до розробленого ним злочинного плану, повідомив завідомо неправдиву інформацію про терміновий продаж зазначеного автомобіля за ціною, яка була значно нижче ринкової, сказав ОСОБА_14 , щоб він в якості завдатку перерахував грошові кошти в сумі 3 000 грн. на банківську картку «Приватбанк». Будучи введеним в оману щодо правдивості інформації наданої ОСОБА_6 , ОСОБА_14 погодився на внесення завдатку, але в менший сумі. Після цього ОСОБА_6 повідомив номер банківської картки, та в цей же день о 16.39 год. з терміналу самообслуговування № 600743, що розташований за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Тичини. 43-Б та 16.52 год. з терміналу самообслуговування № 600699, що розташований за адресою: м. Івано-Франківськ, пл. Пивний бульвар, 2-А перерахував двома платежами кошти в сумі 1 170 грн. та 850 грн. відповідно на банківську карту ПАТ «Приватбанк» № НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_13 , але повідомити про здійснення платежу не зміг, так як телефон ОСОБА_6 був вимкнений.
В цеп же день з банкомату № 8273, який розташований за адресою: м. Київ, вул. М. Раскової, 1-А. ОСОБА_6 зняв перераховані ОСОБА_14 грошові кошти та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд. Використані під час вчинення злосину мобільний телефон та сім-картку ОСОБА_6 знищив, а оголошення з Інтернет-сторінки видалив.
Своїми злочинними діями ОСОБА_6 завдав матеріальної шкоди ОСОБА_14 суму 2 020 грн.
Крім того, приблизно 04.09.2012 року ОСОБА_6 , з метою заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами громадян, знаходячись у невстановленому досудовим слідством місці у зоні вільного безпровідного доступу до мережі Інтернет розмістив в мережі Інтернет на сайті з продажу автомобілів оголошення про продаж автомобіля «Audi A4», який у дійсності у його володінні та користуванні не перебував. Напередодні ОСОБА_6 отримав від невстановленої досудовим слідством особи банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_11 з відкритим рахунком ім`я ОСОБА_15 , придбав стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «МТС» з номером телефону « НОМЕР_12 », який вказав в оголошенні.
04.09.2012 року по оголошенню про продаж не існуючого автомобіля «Audi A4» зателефонував гр-п ОСОБА_16 . В розмові з яким ОСОБА_6 повідомив характеристики розміщеного ним в оголошені автомобіля «Audi A4». Оскільки ціна на автомобіль влаштовувала ОСОБА_16 , він погодився на його придбання. ОСОБА_6 представляючись власником автомобіля, діючи відповідно до розробленого ним злочинного плану, повідомив завідомо неправдиву інформацію про терміновий продаж зазначеного автомобіля за ціною, яка була значно нижче ринкової, сказав ОСОБА_16 , щоб він в якості завдатку перерахував грошові кошти в сумі 500 доларів США на банківську картку «Приватбанк». Будучи введеним в оману щодо правдивості інформації наданої ОСОБА_6 , ОСОБА_16 погодився на внесення завдатку. Після цього ОСОБА_6 повідомив номер банківської картки, та в цей же день о 11.16 год. знаходячись у Мамаєвському відділенні Черновицького філіалу (СVМО) експрес-платежем перевів з карти № НОМЕР_13 , що належить його родичу ОСОБА_17 перерахував кошти в сумі 4 060 грн. па банківську карту ПАТ «Приватбанк» № НОМЕР_11 на ім`я ОСОБА_18 , повідомивши про здійснення переказу ОСОБА_6 , домовившись наступного дня про зустріч у м. Конотоп.
В цей же день о 13.31 годині з терміналу самообслуговування № 100038, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Гришка, 4, зняв перераховані ОСОБА_16 грошові кошти, та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд.

Використані під час вчинення злочину мобільний телефон та сім-картку ОСОБА_6 знищив, а оголошення з Інтернет-сторінки видалив.
Своїми злочинними діями ОСОБА_6 завдав матеріальної шкоди ОСОБА_17 суму 4 060 грн.
Крім того приблизно 04.09.2012 року ОСОБА_6 , з метою заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами громадян, знаходячись у невстановленому досудовим слідством місці у зоні вільного безпровідного доступу до мережі Інтернет розмістив на Інтернет-сторінці «auto.ria.ua», з продажу автомобілів оголошення про продаж автомобіля «Тойота Камрі», який у дійсності у його володінні та користуванні не перебував. Напередодні ОСОБА_6 отримав від невстановленої досудовим слідством особи банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_11 з відкритим рахунком на ім`я ОСОБА_15 , придбав стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «МТС» з номером телефону « НОМЕР_14 », який вказав в оголошенні.
04.09.2012 року по оголошенню про продаж неіснуючого автомобіля «Тойота Камрі» зателефонував гр-н ОСОБА_19 . В розмові з яким ОСОБА_6 представився ОСОБА_20 та повідомив характеристики розміщеного ним в оголошені автомобіля «Тайота Камрі». Оскільки ціна на автомобіль влаштовувала ОСОБА_21 , він погодився на його придбання. ОСОБА_6 представляючись власником автомобіля, відповідно до розробленого ним злочинного плану, повідомив завідомо неправдиву інформацію про терміновий продаж зазначеного автомобіля за ціною, яка значно нижче ринкової, сказав ОСОБА_22 , щоб він в якості завдатку перерахував грошові кошти в сумі 1 600 грн. на банківську картку «Приватбанк».
Будучі введеним в оману щодо правдивості інформації наданої ОСОБА_6 , ОСОБА_22 погодився на внесення завдатку. Після цього ОСОБА_6 повідомив номер банківської картки, та в цей же день о 11.11 год. з терміналу самообслуговування № 600026, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Мішуги, 3-В кошти в сумі 1 600 грн. на банківську карту ПАТ «Приватбанк» № НОМЕР_11 на ім`я ОСОБА_18 , повідомивши про здійснення переказу ОСОБА_6 , та спрямував до м. Нетішин, де за словами ОСОБА_6 знаходився автомобіль.
В цеп же день о 13.31 год. з терміналу самообслуговування № 100038 , який розташований за адресою: м. Київ. вул. Гришка, 4, зняв перераховані ОСОБА_23 грошові кошти, та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд. Використані під час вчинення злочину мобільний телефон та сім-картку ОСОБА_6 знищив, а оголошення з Інтернет-сторінки видалив.
Своїми злочинними діями ОСОБА_6 завдав матеріальної шкоди ОСОБА_4 на суму 1 600 грн.
Крім того 07.09.2012 ОСОБА_6 , з метою заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами громадян, знаходячись у невстановленому досудовим слідством місці у зоні вільного безпровідного доступу до мережі Інтернет розмістив на Інтернет-сторінці «www.auto.ria.ua», з продажу автомобілів оголошення про продаж автомобіля «BMW 320», який у дійсності у його володінні та користуванні не перебував. Напередодні ОСОБА_6 отримав від невстановленої досудовим слідством особи банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_4 з відкритим рахунком ім`я ОСОБА_7 , придбав стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «МТС» з номером телефону « НОМЕР_15 », який вказав в оголошенні.
07.09.2012 року по оголошенню про продаж не існуючого автомобіля «BMW 320» зателефонував гр-н ОСОБА_24 . В розмові з яким ОСОБА_6 повідомив характеристики розміщеного ним в оголошені автомобіля «BMW 320». Оскільки ціна на автомобіль влаштовувала ОСОБА_24 , він погодився на його придбання. ОСОБА_6 і представляючись власником автомобіля, діючи відповідно до розробленого ним злочинного плану, повідомив завідомо неправдиву інформацію про терміновий продаж зазначеного автомобіля за ціною, яка була значно нижче ринкової, сказав ОСОБА_24 щоб він в якості завдатку перерахував грошові кошти в сумі 1 000 доларів СІНА на банківську картку «Приватбанк». Будучи введеним в оману щодо правдивості інформації наданої ОСОБА_6 , ОСОБА_24 погодився на внесення датку, але в меншій сумі. Після цього ОСОБА_6 повідомив номер банківської картки, та в цей же день о 14.00 год. з терміналу самообслуговування № 101291, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Тимошенко, 29, кошти в сумі 1 000 грн. на банківську карту ПАТ «Приватбанк» № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_7 , але повідомити про здійснення платежу не зміг, так як телефон ОСОБА_6 був вимкнений.
В цей же день о 14.26 год. з банкомату № 8362, який розташований за адресою: м. Київ, пр-т Маяковського. 5-В, ОСОБА_6 зняв перераховані ОСОБА_24 грошові кошти та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд. Використані під час вчинення злочину мобільний телефон та сім-картку ОСОБА_6 знищив, а оголошення з Інтернет-сторінки видалив.
Своїми злочинними діями ОСОБА_6 завдав матеріальної шкоди ОСОБА_24 на суму 1 000 грн.
Крім того, приблизно 12.09.2012 року ОСОБА_6 , з метою заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами громадян, знаходячись у невстановленому досудовим слідством місці у зоні вільного безпровідного доступу до мережі Інтернет розмістив на Інтернет-сторінці «www.auto.ria.ua», з продажу автомобілів оголошення про продаж автомобіля «Лексус ДЖС 300», який у дійсності у його володінні та користуванні не перебував. Напередодні ОСОБА_6 отримав від невстановленої досудовим слідством особи банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_16 з відкритим рахунком на ім`я ОСОБА_25 , придбав стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «МТС» з номером телефону « НОМЕР_17 », який вказав в оголошенні.
13.09.2012 року по оголошенню про продаж не існуючого автомобіля «ВМW 320» зателефонував гр-н ОСОБА_26 . В розмові з яким ОСОБА_6 повідомив характеристики розміщеного ним в оголошені автомобіля «Лексус ДЖС 300». Оскільки ціна на автомобіль влаштовувала ОСОБА_26 , він погодився на його придбання. ОСОБА_6 представляючись власником автомобіля, діючи відповідно до робленого ним злочинного плану, повідомив завідомо неправдиву інформацію про терміновий продаж зазначеного автомобіля за ціною, яка була значно нижче ринкової, сказав ОСОБА_26 щоб він в якості завдатку перерахував грошові кошти у сумі 4 000 грн. на банківську картку «Приватбанк». Будучі введеним в оману щодо правдивості інформації наданої ОСОБА_6 , ОСОБА_26 погодився на внесення завдатку. Після цього ОСОБА_6 повідомив номер банківської картки, та в цей же день о 12.50 год. ОСОБА_26 перерахував з Придніпровського відділення Черкаського ГРУ кошти в сумі 4 000 грн. на банківську карту ПАТ «Приватбанк» № НОМЕР_16 на ім`я ОСОБА_25 , але повідомити про здійснення платежу не зміг, так як ОСОБА_6 слухавку не підіймав.
В цей же день в невстановлений слідством час з банкомату № 67627119, який розташований адресою: м. Київ, вул. Ентузіастів, 25, ОСОБА_6 зняв перераховані ОСОБА_26 грошові кошти, та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд. Використані під час вчинення злочину мобільний телефон та сім-картку ОСОБА_27 знищив, а оголошення з Інтернет-сторінки видалив.
Своїми злочинними діями ОСОБА_6 завдав матеріальної шкоди ОСОБА_26 на суму 4 000 грн.
В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КПК України у зв`язку з закінченням строків давності, а провадження у справі закрити.

Обвинувачений ОСОБА_28 підтримав клопотання захисника, зазначив суду, що повністю підтверджує фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті.

Судом роз`яснені обвинуваченому правові наслідки закриття кримінального провадженні із нереабілітуючих підстав та право на здійснення кримінального провадження на загальних підставах, при цьому ОСОБА_28 зазначив, що йому зрозуміла суть обвинувачення, підстава звільнення від кримінальної відповідальності, він наполягає на задоволенні клопотання саме з такої підстави та не бажає скористатися правом на здійснення кримінального провадження в загальному порядку, його позиція є добровільною.

Прокурор заперечував щодо задоволення клопотання захисника, посилаючись на те, що обвинувачений тривалий час перебував в розшуку, цей строк не враховується, а тому строки давності ще не вийшли.

Потерпілий ОСОБА_4 поклався на розсуд суду.
Вислухавши позиції сторін, вивчивши матеріали справи, суд надходить наступних висновків.
Згідно зі ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 285 КПК України, відповідно до якої особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Як визначено ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Частиною 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:
1) два роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;
2) три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за яке передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі;

3) п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості;
4) десять років у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, останній з них за часом мав місце 13.09.2012 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, є злочином середньої тяжкості, санкцією ч. 2 ст. 190 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 5 років.
13 вересня 2012 року постановою слідчого СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_29 було притягнуто як обвинуваченого ОСОБА_6 і пред`явлено йому обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, де відсутній підпис ОСОБА_6 про оголошення постанови та роз`яснення суті обвинувачення, окрім цього відсутній протокол про ознайомлення з постановою про притягнення як обвинуваченого, як передбачено ст. 140 КПК України, в редакції 1960 року. Відомості, що дана постанова направлялась поштою на адресу проживання ОСОБА_6 відсутні.
Під час здійснення судового провадження у порядку, передбаченому новим процесуальним законом, слід мати на увазі, що допустимість доказів, отриманих до набуття чинності КПК, визначається у порядку КПК 1960 року. Наведене випливає також із положень ч. 2 ст. 5 КПК. Крім того, за змістом положень п. 7 розділу XI "Перехідні положення" КПК в одній справі (кримінальному провадженні) можуть бути докази, отримані внаслідок здійснення оперативно-розшукових, слідчих та процесуальних дій як у порядку КПК 1960 року (до набрання чинності КПК), так і в порядку КПК (після набуття ним чинності), а тому суд, розглядаючи таку справу (кримінальне провадження), має визначати допустимість доказів (доказу) згідно з тим процесуальним законом, відповідно до якого вони були отримані.
Згідно ст. 140 КПК України, в редакції 1960 року встановлений порядок пред`явлення обвинувачення, а саме слідчий, упевнившись в особі обвинуваченого, оголошує йому постанову про притягнення як обвинуваченого, роз`яснює суть пред`явленого обвинувачення та вручає копію постанови про притягнення як обвинуваченого.
Про пред`явлення обвинувачення, роз`яснення його суті і вручення копії постанови слідчий складає протокол із зазначенням години і дати пред`явлення обвинувачення, який підписується обвинуваченим, слідчим та захисником.
Окрім цього слід зазначити, що процедура притягнення особи як обвинуваченого в кримінальній справі складається із двох самостійних процесуальних дій: а) винесення постанови про притягнення як обвинуваченого, б) пред`явлення обвинувачення особі та її допит.
З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що постанова слідчого СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_29 про притягнення ОСОБА_6 як обвинуваченого від 13.09.2012 року винесена з порушення вимог ст. 140 КПК України, в редакції 1960 року, тобто суд не може розцінювати, що цією постановою ОСОБА_6 було притягнуто як обвинуваченого і пред`явлене йому обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000015 від 23.11.2012 року ( т. 1 а.с. 21) постановою слідчого від 14.09.2012 року обвинуваченого ОСОБА_6 було оголошено в розшук та зупинено досудове розслідування.
Відповідно до ст. 138 КПК України, в редакції 1960 року, коли місце перебування особи, щодо якої винесена постанова про притягнення її в справі як обвинуваченого, не встановлене, слідчий оголошує її в розшук.
За таких умов враховуючи, що на момент оголошення ОСОБА_6 в розшук за постановою слідчого від 14.09.2012 року, він не мав процесуального статусу обвинуваченого, то в такому випадку оскільки розшук може бути оголошений тільки щодо особи, по притягнення якої як обвинуваченого винесено постанову (ст.132 КПК України, в редакції 1960 року), то оголошення останнього у розшук було порушенням його прав, тому суд вважає що слід зарахувати час, коли він перебував у розшуку, в розрахунок строку перебігу давності.
Відомості про вчинення обвинуваченим нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину в період з 13 вересня 2012 року по день розгляду даної справи відсутні.
Враховуючи викладене, суд на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України вважає необхідним звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки з часу інкримінованого йому злочину сплинуло понад п`яти років та ОСОБА_6 не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності з указаної підстави.
Як визначено п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» від 31 березня 1989 року № 3 (зі змінами, внесеними постановами від 25 грудня 1992 року № 13 та 3 грудня 1997 року № 12), у разі закриття кримінальної справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про необхідність залишення без розгляду цивільних позовів, а саме ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди в сумі 12 000 грн.; ОСОБА_26 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди у сумі 7 000 грн. Цивільний позивач має право звернутись із відповідним позовом в порядку цивільного судочинства.

Заяви ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_4 , ОСОБА_30 , ОСОБА_24 , про визнання їх цивільними позивачами, суд не може розцінювати їх як позовні заяви, оскільки останні не відповідають вимогам ЦПК, та залишає їх без розгляду.

Враховуючи, що на підтвердження визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів, прокурором в судовому засіданні не надано жодних підтверджень, суд дане питання не вирішує.

Процесуальні витрати в провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 44, 49, 190 КК України ст. ст. 285, 286, 288, КПК України, п. 7 розділу XI "Перехідні положення" КПК, суд
УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 190 КК України, на підставі ст. 49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000015 від 23 листопада 2012 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України закрити в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Процесуальні витрати в провадженні відсутні.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_26 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди залишити без розгляду.

Заяви ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_4 , ОСОБА_30 , ОСОБА_24 , про визнання їх цивільними позивачами - залишити без розгляду.

На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 7 діб з моменту його проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвали, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Копію ухвали негайно після його проголошення вручається учасникам судового провадження.

Суддя: