Дата документу Справа № 317/1991/17
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №11-кп/778/1409/17 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №317/1991/17Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст.81 КК України
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2017 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 21 липня 2017 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання в ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99),

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою суду відмовлено в задоволенні подання начальника ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На вказану ухвалу засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою звільнити його умовно-достроково від відбування подальшого покарання. Свої вимоги мотивує тим, що він не відмовляється виплачувати цивільний позов, відвідує церков, де приймає участь в роботах з благоустрою, в ремонтних та інших роботах, має п`ять заохочень, у скоєному злочині розкаявся, позитивно характеризується. А тому своєю поведінкою та ставленням до праці він довів своє виправлення.

Заслухавши доповідь судді, засудженого та його захисника, які повністю підтримали доводи і вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити; вивчивши позицію прокурора, яка заперечила проти апеляційної скарги та вважала, що ухвалу суду слід залишити без змін; перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Встановлено, що начальник ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)» звернувся до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

Суд відмовив в задоволенні даного подання, мотивуючи тим, що поведінка засудженого ОСОБА_7 протягом строку відбування покарання не була стабільно позитивною та активною і необхідні корективи як у поведінку засудженого, так і у його соціально-психологічні властивості у достатній мірі ще не внесені, а тому твердження адміністрації колонії про виправлення та перевиховання засудженого є передчасними.

Колегія суддів погоджується із таким рішенням суду першої інстанції виходячи з такого.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбування покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.

Крім того, висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношення до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання.

Так, судом першої інстанції було встановлено, що засуджений ОСОБА_7 у промисловій зоні установи не працевлаштований. Із характеристик, які були складені на засудженого до 17.03.2017 року, встановлено, що засуджений участі в програмах диференційованого виховного впливу не приймав. Сам засуджений під час розгляду подання підтвердив, що приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу лише пів року. За попередніми характеристиками засуджений характеризувався посередньо, мав дисциплінарні стягнення.

А тому, суд дослідивши дані про поведінку засудженого в цілому та його відношення до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не тільки за час, що безпосередньо передував розгляду подання, дійшов обґрунтованого висновку про те, що поведінка засудженого ОСОБА_7 протягом строку відбування покарання не була стабільно позитивною та активною.

Надані захисником відомості про відвідування засудженим занять у школі підготовки у 2017 році та рекомендація настоятеля храму висновків суду першої інстанції не спростовують.

Отже колегія суддів вважає, що засуджений ОСОБА_7 не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а отже і не довів своє право бути умовно-достроково звільненим від відбування подальшого покарання.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відтак ухвала суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 21 липня 2017 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4