Справа № 539/386/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді -

ОСОБА_1 ,

при секретері ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни угоду про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним в кримінальному провадженні №0001066 від 20.07.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Драбів Черкаської області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, одруженого, працюючого генеральним директором ТОВ «Колос-Т», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що на початку жовтня 2016 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, діючи в особистих інтересах, з метою вирощування сільськогосподарських культур, не маючи жодних дозволів та рішень органів виконавчої влади чи місцевого самоврядування, в супереч встановленому законом порядку, а саме в порушення вимог ст. 14 Конституції України, згідно з якою земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, право власності на яку гарантується та набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону, за відсутності будь-яких підстав набуття права на землю, передбачених ст. 116 Земельного кодексу України, відповідно до якої громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону, нехтуючи вимогами ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України, згідно з якою громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі - продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю), ст. 125 Земельного кодексу, згідно з якою право власності на земельну ділянку, або її оренди, право державної реєстрації цих прав виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності, право постійного користування, або оренди земельною ділянкою, та його державної реєстрації, усвідомлюючи відсутність будь-яких законних підстав, умисно, самовільно зайняв частину земельної ділянки під кадастровим номером №:08:003:0057 (загальна площа якої становить 69 га), а саме незаконно засіяв 51 га, що розташована на території Калайдинцівської сільської ради Лубенського району Полтавської області за межами населеного пункту та яка відноситься до земель державної власності, які входять до складу земель сільськогосподарського призначення з цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства, дав вказівку на засів та вирощування сільськогосподарської продукції на даній земельній ділянці, а саме сільськогосподарських культур пшениці.

При цьому, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого культивацію, посів та збір урожаю сільськогосподарських культур пшениці, ОСОБА_4 уклав усну угоду з сторонніми особами, які не діяли як співвиконавці злочину, оскільки були переконані у законності виконання вказаних робіт, а саме надання йому в тимчасове користування сільськогосподарської техніки з метою обробки цієї земельної ділянки за допомогою сільськогосподарської техніки.

Своїми незаконними діями спрямованими на самовільне зайняття земельної ділянки загальної площею 51 га державі в особі Калайдинцівської сільської ради Лубенського району Полтавської області ОСОБА_4 завдав значної матеріальної шкоди на загальну суму 81772,38 грн., яка станом на жовтень 2016 року (дата вчинення злочину) більше як у 102 рази перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Дії ОСОБА_4 що виразились у самовільному захопленні земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її власнику, кваліфіковані за ч.1 ст.197-1 КК України.

16.02.2018 року між прокурором та підозрюваним укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.472 КПК України.

Відповідно до абзацу 5 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно укладеної угоди прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.1 ст.197-1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, підозрюваний беззастережно визнав свою вину в скоєнні інкримінованого йому діяння зобов`язався в повному обсязі відшкодувати завдані збитки. Угодою встановлено, що збитки відшкодовуються у строк до 30.09.2018 рівними частинами (за виключенням першої суми в розмірі 11772,38 грн. , яка сплачена 09.02.2018 року) по 10000 грн. щомісячно, а саме 10000 грн. до 30.03.2018, 10000 грн. до 30.04.2018, 10000 грн. до 30.05.2018, 10000 грн. до 30.06.2018, 10000 грн. до 30.07.2018, 10000 грн. до 30.08.2018, 10000 грн. до 30.09.2018.

Також при затвердженні угоди про визнання винуватості узгоджено покарання та отримано згоду підозрюваного на призначення йому покарання за ч.1 ст.197-1 КК України у виді штрафу 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Калайдинцівська сільська рада Лубенського району Полтавської не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості, про що надала письмову заяву.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, який згідно ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Дії ОСОБА_4 , що виразились у самовільному зайнятті земельної ділянки, яким завдано значної шкоди власнику, правильно кваліфіковані за ч.1 ст.197-1 КК України.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання. Укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК та КК України, інтересам суспільства, сторони погодили вид і розмір покарання.

Відповідно до ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 , з призначенням узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст.314, 374, 394, 468, 469, 471, 473-476 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 16.02.2018 року, укладену між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами цієї угоди покарання у виді 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1