Справа № 461/400/17
Провадження № 1-кс/461/8105/17
УХВАЛА
іменем України
21.11.2017 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , його підзахисного ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м. Львові клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна
в с т а н о в и в:

20.11.2017 року до Галицького районного суду м. Львова надійшло клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного на автомобіль марки «TOYOTA RAV 4», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , сріблястого кольору у кримінальному провадженні №0000260, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 30.06.2017 року.

Подане клопотання заявник мотивує тим, що в провадженні старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000260 від 21.12.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.290, ч.1 ст.368 КК України. Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26.06.2017 року надано дозвіл на проведення обшуку у вказаному кримінальному провадженні за адресою: АДРЕСА_1 . Під час обшуку, проведеного 26.06.2017 року на виконання вказаної ухвали, було вилучено, зокрема, автомобіль марки «TOYOTA RAV 4», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , сріблястого кольору. Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 30.06.2017 року накладено арешт на вказаний автомобіль. Окрім того, на підставі ухвали слідчого судді від 10.08.2017 року ОСОБА_4 повернуто автомобіль на відповідальне зберігання до закінчення кримінального провадження. Відтак, заявник вважає, що накладення арешту на вищевказаний автомобіль є необґрунтованим та підлягає скасуванню, оскільки ОСОБА_4 , який є власником вилученого та арештованого автомобіля марки «Toyota RAV 4», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , сріблястого кольору не є підозрюваним, обвинуваченим, чи особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, тому на вказаний автомобіль не міг бути накладений арешт, та такий не міг визнаватися речовим доказом, оскільки автомобіль не був об`єктом кримінально протиправних дій, річчю, набутою кримінально протиправним шляхом або отриманою юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Заявник та його представник в судовому засіданні клопотання підтримали із наведених вище підстав та просили таке задоволити.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив з тих підстав, що це питання вже було предметом розгляду за наслідками якого ОСОБА_4 передано на відповідальне зберігання вказаний вище автомобіль. Просив у задоволенні вказаного клопотання відмовити.

Суд, заслухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000260 від 21.12.2016 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.290, ч. 1 ст.368 КК України.

26.06.2017 року на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 26.06.2017 року проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 та вилучено автомобіль «TOYOTA RAV 4», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , сріблястого кольору.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 30.06.2017 року накладено арешт, зокрема на автомобіль «TOYOTA RAV 4», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , сріблястого кольору, який на праві власності належить ОСОБА_4 . Приймаючи вказану ухвалу, суд покликався на те, що вищевказаний автомобіль було визнано речовим доказом.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 10.08.2017 року ОСОБА_4 повернуто вищевказаний автомобіль на відповідальне зберігання до закінчення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого. їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Частиною другою вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст.276-279 КПК України, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст.291 КПК України) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.
Згідно ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Підставами для скасування заходу забезпечення кримінального провадження є такі обставини, що не перевірено та не встановлено наявності належних підстав для арешту майна; відсутні достатні докази, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; не встановлено розмір шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірності обмеження права власності; невідповідність клопотання слідчого вимогам ст.171 КПК України; розгляд клопотання слідчого про арешт майна за відсутності власника майна; накладення арешту на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.

Згідно абз.3 п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.
Тобто, такий вид заходу кримінального провадження як арешт майна можливий лише щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність.
Так, з договору купівлі-продажу №028, укладеного 24.03.2016 року між ТзОВ «Сервісний центр «Діамант» та ОСОБА_4 , який знаходиться у матеріалах клопотання, вбачається, що ОСОБА_4 є законним власником автомобіля марки «TOYOTA RAV 4», номер кузова НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 , сріблястого кольору.

Згідно висновку експерта Львівського науково-дослідного екпертно-криміналістичного центру МВС України №8-94 від 14.07.2017 року ідентифікаційні номери кузова НОМЕР_2 та номер двигуна НОМЕР_3 автомобіля «TOYOTA RAV 4», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору є первинним і змінам не піддавалися.

У слідчого судді відсутні відомості про те, що ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження №0000260 від 21.12.2016 року. А, відтак, підстави для подальшого обмеження права власності у визначеній слідчим суддею мірі є недоцільним.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги, що автомобіль належать на праві власності особі, яка не є підозрюваним, обвинуваченим чи засудженим, а також не несе матеріальну відповідальність за злочин, клопотання про скасування арешту необхідно задоволити.

Керуючись ст.ст. 167-174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:

клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна задоволити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 30.06.2017 р. у кримінальному провадженні № 0000260 на автомобіль марки «Toyota RAV 4», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , сріблястого кольору.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1