Справа № 296/1682/18
УХВАЛА
Іменем України
26 лютого 2018 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_8 , розглянувши клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Мозир, Гомельської області, Республіки Білорусь, гр. України, українцю, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючому за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

що підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.149, ч.4 ст.301 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

23.02.2018 року старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирської області майор поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Корольовського райсуду м. Житомира з клопотанням, погодженим з прокурором, про зміну запобіжного заходу ОСОБА_8 із застави на тримання під вартою на строк у межах досудового розслідування до 03.03.2018 року включно.

Згідно клопотання, 21.10.2016 року до Овруцького ВП Коростенського ВП ГУ НП в Житомирській області надійшли матеріали по факту розповсюдження невстановленою особою контенту порнографічного характеру за участю неповнолітніх осіб мешканців м. Овруча, в тому числі за участю неповнолітньої ОСОБА_9 , 2003 р.н..

Відомості про вчинення вказаного кримінального правопорушення 21.10.2016 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000725 із визначенням попередньої юридичної кваліфікації за ч. 4 ст. 301 КК України.

Під час розслідування вищевказаного кримінального провадження органом досудового розслідування 15.06.2017 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000106 за ознаками виявлення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України.

16 червня 2017 року прокуратурою Житомирської області кримінальні провадження № 0000725 та № 0000106 були об`єднані в одне провадження за № 0000725.

03 жовтня 2017 року слідчим, за погодженням прокурора у кримінальному провадженні, відповідно до ст.ст. 42, 276, 277, 278 КПК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України.

Відповідно до повідомлення про підозру від 03.10.2017 року, ОСОБА_8 підозрюється у тому, що у невстановлений день, час місці та обставинах у нього та його матері ОСОБА_10 , виник злочинний умисел направлений на вербування осіб (малолітніх дівчат) з метою їх експлуатації в порнобізнесі без відома останніх, керуючись при цьому корисливим мотивом та переслідуючи мету особистого незаконного збагачення з чітким розподілом ролей.

Так, реалізуючи свій злочинний намір, у невстановлений день, час та місці ОСОБА_8 , діючи в межах спільного злочинного умислу з ОСОБА_10 , спрямованого на вербування осіб (малолітніх дівчат) з метою їх експлуатації в порнобізнесі, придбав фотоапаратуру, обладнання для проведення фотосесій та дитячий одяг, у тому числі і прозору відверту нижню білизну.

В подальшому, реалізовуючи єдиний злочинний умисел ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_10 , з метою проведення фотосесій за участю малолітніх дівчат, облаштував фотостудію в приміщенні будинку АДРЕСА_3 .

З метою реалізації свого злочинного наміру та досягнення кінцевого результату ОСОБА_10 , будучи місцевою мешканкою, знайомою з жителями м. Овруч, відповідно до попередньо розподілених злочинних ролей з ОСОБА_8 , діючи в рамках попередньої злочинної змови, почала підшуковувати та налагоджувати стосунки з малозабезпеченими багатодітними родинами, у яких були малолітні дівчата.

Так, весною 2016 року ОСОБА_10 зателефонувала матері малолітньої ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 і діючи в рамках попередньої злочинної змови з ОСОБА_8 та відповідно до раніше розподілених злочинних ролей, переконала матір останньої ОСОБА_11 , що б та дозволила фотографувати її малолітню дочку, вводячи її в оману, шляхом повідомлення неправдивих відомостей про вид діяльності її сина ОСОБА_8 , який являється професійним фотографом та спеціалізується на рекламі, і якому необхідні моделі для зйомки реклами дитячого одягу.

При цьому, для переконання ОСОБА_11 у наданні дозволу на фотографування її малолітньої доньки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 свідомо використовувала її уразливий стан, збіг тяжких особистих та інших обставин, передусім викликаних скрутним матеріальним становищем, пропонуючи за відповідні послуги грошову винагороду.

Отримавши у такий спосіб згоду від ОСОБА_11 та її малолітньої доньки ОСОБА_9 на проведення фотозйомки, ОСОБА_10 , продовжуючи свої злочинні дії, та діючи в межах єдиного злочинного умислу з ОСОБА_8 , з метою введення їх в оману та прикриття своїх злочинних намірів на першій фотосесії ОСОБА_8 у дійсності проводив фотографування ОСОБА_9 у дитячому одязі, внаслідок чого у ОСОБА_11 складалось враження законної діяльності ОСОБА_8 , та за відповідні послуги вона отримала обіцяну грошову винагороду, як наслідок на послідуючі фотосесії доньки вона не приходила.

В подальшому, маючи згоду ОСОБА_11 та з відома останньої, ОСОБА_10 достовірно знаючи, що ОСОБА_9 являється малолітньою особою, у період з весни 2016 року до серпня цього ж року, періодично повідомляла ОСОБА_9 про дату та час коли їй необхідно прийти до будинку АДРЕСА_3 , де її фотографував ОСОБА_8 , попередньо надаючи їй прозорий відвертий одяг, накладки на статеві органи, використовуючи при цьому уразливий стан ОСОБА_9 зумовлений її малолітнім віком, яка не усвідомлювала злочинних дій ОСОБА_8 ..

Після цього, ОСОБА_8 , діючи відповідно до раніше розподілених злочинних ролей та в межах єдиного злочинного умислу з ОСОБА_10 , отримані фотографії малолітньої ОСОБА_9 у прозорій відвертій білизні, окремі з яких, відповідно до судово-експертного дослідження, відносяться до продукції порнографічного характеру та містять ознаки дитячої порнографії, викладав у всесвітню мережу Інтернет, де, за їх перегляд третіми особами, отримував грошову винагороду.

04.10.2017 року до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави, яка була внесена дружиною підозрюваного - ОСОБА_12 в сумі 185240 грн. та 05.10.2017 підозрюваного ОСОБА_8 було звільнено з під варти.

22 лютого 2018 року ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ч. 3 ст. 149 КК України - вербування людини, вчиненої з метою експлуатації, з використанням обману та уразливого стану особи, за попередньою змовою групою осіб, вчинені щодо кількох малолітніх.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений день, час, місці та обставинах у ОСОБА_8 та його матері ОСОБА_10 , виник злочинний умисел направлений на вербування осіб (малолітніх дівчат) з метою їх експлуатації в порнобізнесі без відома останніх, з використанням обману та їх уразливого стану, керуючись при цьому корисливим мотивом та переслідуючи мету особистого незаконного збагачення з чітким розподілом ролей.

Реалізуючи свій злочинний намір, у невстановлений день, час та місці ОСОБА_8 , діючи в межах спільного злочинного умислу з ОСОБА_10 , спрямованого на вербування осіб (малолітніх дівчат) з метою їх експлуатації в порнобізнесі, придбав фотоапаратуру, обладнання для проведення фотосесій та дитячий одяг, у тому числі і прозору відверту нижню білизну.

В подальшому, реалізовуючи єдиний злочинний умисел ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_10 , з метою проведення фотосесій за участю малолітніх дівчат, облаштував фотостудію в приміщенні будинку АДРЕСА_3 .

З метою реалізації свого злочинного умислу та досягнення кінцевого результату ОСОБА_10 , будучи місцевою мешканкою, знайомою з жителями м. Овруч, відповідно до попередньо розподілених злочинних ролей з ОСОБА_8 , діючи в рамках попередньої злочинної змови, почала підшуковувати та налагоджувати стосунки з малозабезпеченими багатодітними родинами, у яких виховувались малолітні дівчата.

Так, у невстановлений слідством період (дата та місяць) 2006 року, ОСОБА_10 реалізуючи свій злочинний умисел, діючи в рамках раніше розподілених з ОСОБА_8 злочинних ролей, знаходячись в будинку АДРЕСА_3 , шляхом обману переконала ОСОБА_13 , матір малолітньої ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щоб та дозволила фотографувати її дочку, вводячи її в оману, шляхом повідомлення неправдивих відомостей про вид діяльності її сина ОСОБА_8 , який нібито являється професійним фотографом та спеціалізується на рекламі, і якому необхідні моделі для зйомки реклами дитячого одягу.

При цьому, для переконання ОСОБА_13 у наданні дозволу на фотографування її малолітньої доньки ОСОБА_14 , ОСОБА_10 свідомо використовувала прагнення дитини до фотографування, її уразливий стан зумовлений юним віком, пропонуючи при цьому грошову винагороду та подарунки, здійснивши у такий спосіб вербування малолітньої ОСОБА_14 , з метою її експлуатації в порнобізнесі.

Отримавши у такий спосіб згоду від ОСОБА_13 та її малолітньої доньки ОСОБА_14 на проведення фотозйомки, ОСОБА_10 , продовжуючи свої злочинні дії, та діючи в межах єдиного злочинного умислу з ОСОБА_8 , з метою введення їх в оману та прикриття своїх злочинних намірів, на перших фотосесіях ОСОБА_8 у дійсності проводив фотографування ОСОБА_14 у дитячому одязі, внаслідок чого у ОСОБА_13 складалось враження законної діяльності ОСОБА_8 , та за відповідні послуги вона отримала обіцяну грошову винагороду, як наслідок на послідуючі фотосесії доньки вона не приходила.

В подальшому, маючи згоду ОСОБА_13 та з відома останньої, ОСОБА_10 достовірно знаючи, що ОСОБА_14 являється малолітньою особою, у невстановлений конкретний період (дата, час та місяць) 2006 року до невстановленої дати та місяця 2010 року, у невстановлений спосіб періодично повідомляла ОСОБА_13 та ОСОБА_14 про дату та час коли їй необхідно прийти до будинку АДРЕСА_3 , де її фотографував ОСОБА_8 , попередньо надаючи їй прозорий відвертий одяг, накладки на статеві органи, використовуючи при цьому уразливий стан ОСОБА_14 зумовлений її малолітнім віком, яка не усвідомлювала злочинних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_10 ..

За проведені фотосесії ОСОБА_8 надавав для ОСОБА_14 грошові кошти в розмірі від 100 грн. до 100 доларів США, а також подарунки у вигляді цінних речей.

Після цього, ОСОБА_8 , діючи відповідно до раніше розподілених злочинних ролей та в межах єдиного злочинного умислу з ОСОБА_10 , отримані фотографії малолітньої ОСОБА_14 у прозорій відвертій білизні, окремі з яких, відповідно до судово-експертного дослідження, відносяться до продукції порнографічного характеру та містять ознаки дитячої порнографії, викладав у всесвітню мережу Інтернет на сайті на сайті «ArtModelingStudios.com» під псевдонімом « ОСОБА_15 », де, за їх перегляд третіми особами, отримував грошову винагороду.

Крім того, у невстановлений слідством період (час, день та місяць) 2009 року, ОСОБА_10 знаходячись в квартирі АДРЕСА_4 , шляхом обману, переконала ОСОБА_16 , матір малолітньої ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_4 , щоб та дозволила фотографувати її малолітню дочку, вводячи її в оману, шляхом повідомлення неправдивих відомостей про вид діяльності її сина ОСОБА_8 , який нібито являється професійним фотографом та спеціалізується на рекламі, і якому необхідні моделі для зйомки реклами дитячого одягу.

При цьому, для переконання ОСОБА_16 у наданні дозволу на фотографування її малолітньої доньки ОСОБА_17 , ОСОБА_10 свідомо використовувала її уразливий стан, внаслідок малолітнього віку, збіг тяжких особистих та інших обставин, передусім викликаних скрутним матеріальним становищем, пропонуючи за відповідні послуги грошову винагороду та подарунки, здійснивши у такий спосіб вербування малолітньої ОСОБА_17 з метою її експлуатації в порнобізнесі.

Отримавши у такий спосіб згоду від ОСОБА_16 та її малолітньої доньки ОСОБА_17 на проведення фотозйомки, ОСОБА_10 , продовжуючи свої злочинні дії, та діючи в межах єдиного злочинного умислу з ОСОБА_8 , з метою введення їх в оману та прикриття своїх злочинних намірів, на першій фотосесії ОСОБА_8 у дійсності проводив фотографування ОСОБА_17 у дитячому одязі, внаслідок чого у ОСОБА_16 складалось враження законної діяльності ОСОБА_8 , та за відповідні послуги вона отримала обіцяну грошову винагороду, як наслідок на послідуючі фотосесії доньки вона не приходила.

В подальшому, маючи згоду ОСОБА_16 та з відома останньої, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 достовірно знаючи, що ОСОБА_17 являється малолітньою особою, у невстановлений період (час, дата місяць) з 2009 року по 01.10.2016, періодично з використанням засобів мобільного зв`язку повідомляли ОСОБА_17 про дату та час коли їй необхідно прийти до будинку АДРЕСА_3 , де її фотографував ОСОБА_8 , попередньо надаючи їй прозорий відвертий одяг, накладки на статеві органи, використовуючи при цьому уразливий стан ОСОБА_17 зумовлений її малолітнім віком, яка не усвідомлювала злочинних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_10 ..

За проведені фотосесії ОСОБА_8 надавав для ОСОБА_16 та ОСОБА_17 грошові кошти в розмірі від 200 до 1000 грн., а також подарунки у вигляді цінних речей.

Після цього, ОСОБА_8 , діючи відповідно до раніше розподілених злочинних ролей та в межах єдиного злочинного умислу з ОСОБА_10 , отримані фотографії малолітньої ОСОБА_17 у прозорій відвертій білизні, окремі з яких, відповідно до судово-експертного дослідження, відносяться до продукції порнографічного характеру та містять ознаки дитячої порнографії, викладав у всесвітню мережу Інтернет на сайті «ArtModelingStudios.com» під псевдонімом « ОСОБА_18 » і « ОСОБА_19 », де, за їх перегляд третіми особами, отримував грошову винагороду.

Крім того, у невстановлений період (час, день та місяць) 2010 року, ОСОБА_10 знаходячись в будинку АДРЕСА_3 , шляхом обману, переконала ОСОБА_20 , бабусю малолітньої ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , щоб та дозволила фотографувати її малолітню онуку, вводячи її в оману, шляхом повідомлення неправдивих відомостей про вид діяльності її сина ОСОБА_8 , який нібито являється професійним фотографом та спеціалізується на рекламі, і якому необхідні моделі для зйомки реклами дитячого одягу.

При цьому, для переконання ОСОБА_20 у наданні дозволу на фотографування її малолітньої онуки ОСОБА_21 , ОСОБА_10 свідомо використовувала її уразливий стан, внаслідок малолітнього віку, збіг тяжких особистих та інших обставин, передусім викликаних скрутним матеріальним становищем, пропонуючи за відповідні послуги грошову винагороду та подарунки, здійснивши у такий спосіб вербування малолітньої ОСОБА_21 з метою її експлуатації в порнобізнесі.

В подальшому, маючи згоду ОСОБА_20 та з відома останньої, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 достовірно знаючи, що ОСОБА_21 являється малолітньою особою, у невстановлений період (час, день та місяць) з весни 2010 року до 01 жовтня 2016 року, періодично з використанням засобів мобільного зв`язку повідомляли ОСОБА_21 про дату та час коли їй необхідно прийти до будинку АДРЕСА_3 , де її фотографував ОСОБА_8 , попередньо надаючи їй прозорий відвертий одяг, накладки на статеві органи, використовуючи при цьому уразливий стан ОСОБА_21 зумовлений її малолітнім віком, яка не усвідомлювала злочинних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_10 ..

Після цього, ОСОБА_8 , діючи відповідно до раніше розподілених злочинних ролей та в межах єдиного злочинного умислу з ОСОБА_10 , отримані фотографії малолітньої ОСОБА_21 у прозорій відвертій білизні, окремі з яких, відповідно до судово-експертного дослідження, відносяться до продукції порнографічного характеру та містять ознаки дитячої порнографії, викладав у всесвітню мережу Інтернет на сайті «ArtModelingStudios.com» під псевдонімом « ОСОБА_22 », де, за їх перегляд третіми особами, отримував грошову винагороду.

Крім того, у невстановлений період (час, день та місяць) 2013 року, ОСОБА_10 знаходячись в будинку по АДРЕСА_5 , шляхом обману, переконала ОСОБА_23 , матір малолітньої ОСОБА_24 04.02.2001, щоб та дозволила фотографувати її малолітню дочку, вводячи її в оману, шляхом повідомлення неправдивих відомостей про вид діяльності її сина ОСОБА_8 , який нібито являється професійним фотографом та спеціалізується на рекламі, і якому необхідні моделі для зйомки реклами дитячого одягу.

При цьому, для переконання ОСОБА_23 у наданні дозволу на фотографування її малолітньої доньки ОСОБА_24 , ОСОБА_10 свідомо використовувала її уразливий стан, внаслідок малолітнього віку, збіг тяжких особистих та інших обставин, передусім викликаних скрутним матеріальним становищем, пропонуючи за відповідні послуги грошову винагороду та подарунки, здійснивши у такий спосіб вербування малолітньої ОСОБА_24 , з метою її експлуатації в порнобізнесі.

Будучи впевненою у правомірності дій ОСОБА_8 та ОСОБА_10 та не усвідомлюючи злочинних намірів вказаних осіб ОСОБА_23 фотосесії доньки, які проводив ОСОБА_8 не відвідувала.

В подальшому, маючи згоду ОСОБА_23 та з відома останньої, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 достовірно знаючи, що ОСОБА_24 являється малолітньою особою, у невстановлений слідством період (час, день та місяць) 2013 року до серпня 2016 року, періодично з використанням засобів мобільного зв`язку повідомляли ОСОБА_24 про дату та час коли їй необхідно прийти до будинку АДРЕСА_3 , де її фотографував ОСОБА_8 , попередньо надаючи їй прозорий відвертий одяг, накладки на статеві органи, використовуючи при цьому уразливий стан ОСОБА_24 зумовлений її малолітнім віком, яка не усвідомлювала злочинних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_10 ..

За проведені фотосесії ОСОБА_8 надавав для ОСОБА_24 грошові кошти в розмірі від 200 до 400 грн., а також подарунки у вигляді цінних речей.

Після цього, ОСОБА_8 , діючи відповідно до раніше розподілених злочинних ролей та в межах єдиного злочинного умислу з ОСОБА_10 , отримані фотографії малолітньої ОСОБА_24 у прозорій відвертій білизні, окремі з яких, відповідно до судово-експертного дослідження, відносяться до продукції порнографічного характеру та містять ознаки дитячої порнографії, викладав у всесвітню мережу Інтернет на сайті «ArtModelingStudios.com» під псевдонімом « ОСОБА_25 », де, за їх перегляд третіми особами, отримував грошову винагороду.

Так, у невстановлений період (час, день та місяць) 2016 року ОСОБА_10 зателефонувала матері малолітньої ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 та діючи в рамках попередньої злочинної змови з ОСОБА_8 та відповідно до раніше розподілених злочинних ролей, шляхом обману переконала матір останньої - ОСОБА_11 , щоб та дозволила фотографувати її малолітню дочку, вводячи її в оману, шляхом повідомлення неправдивих відомостей про вид діяльності її сина ОСОБА_8 , який нібито являється професійним фотографом та спеціалізується на рекламі, і якому необхідні моделі для зйомки реклами дитячого одягу.

При цьому, для переконання ОСОБА_11 у наданні дозволу на фотографування її малолітньої доньки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 свідомо використовувала її уразливий стан, збіг тяжких особистих та інших обставин, передусім викликаних скрутним матеріальним становищем, пропонуючи за відповідні послуги грошову винагороду та подарунки, здійснивши у такий спосіб вербування малолітньої ОСОБА_9 , з метою її експлуатації в порнобізнесі.

Отримавши у такий спосіб згоду від ОСОБА_11 та її малолітньої доньки ОСОБА_9 на проведення фотозйомки, ОСОБА_10 , продовжуючи свої злочинні дії, та діючи в межах єдиного злочинного умислу з ОСОБА_8 , з метою введення їх в оману та прикриття своїх злочинних намірів, на першій фотосесії ОСОБА_8 у дійсності проводив фотографування ОСОБА_9 у дитячому одязі, внаслідок чого у ОСОБА_11 складалось враження законної діяльності ОСОБА_8 , та за відповідні послуги вона отримала обіцяну грошову винагороду, як наслідок на послідуючі фотосесії доньки вона не приходила.

В подальшому, маючи згоду ОСОБА_11 та з відома останньої, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 достовірно знаючи, що ОСОБА_9 являється малолітньою особою, у невстановлений період (день, та місяць) з весни 2016 року до серпня цього ж року, періодично повідомляли ОСОБА_9 про дату та час коли їй необхідно прийти до будинку АДРЕСА_3 , де її фотографував ОСОБА_8 , попередньо надаючи їй прозорий відвертий одяг, накладки на статеві органи, використовуючи при цьому уразливий стан ОСОБА_9 зумовлений її малолітнім віком, яка не усвідомлювала злочинних дій ОСОБА_8 ..

Після цього, ОСОБА_8 , діючи відповідно до раніше розподілених злочинних ролей та в межах єдиного злочинного умислу з ОСОБА_10 , отримані фотографії малолітньої ОСОБА_9 у прозорій відвертій білизні, окремі з яких, відповідно до судово-експертного дослідження, відносяться до продукції порнографічного характеру та містять ознаки дитячої порнографії, викладав у всесвітню мережу Інтернет на сайті ArtModelingStudios.com під псевдонімом « ОСОБА_26 », де, за їх перегляд третіми особами, отримував грошову винагороду.

З огляду на викладене, слідчий у своєму клопотанні вказує на наявні законні та достатні підстави стверджувати, що підозра ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України є обґрунтованою та підтверджується наступними доказами.

Так, з показів ОСОБА_11 вбачається, що остання весною 2016 року, під час розмови з ОСОБА_27 , матір`ю ОСОБА_10 та бабусею ОСОБА_8 , поскаржилась на матеріальну скруту та життєві труднощі. ОСОБА_27 повідомила їй, що поговорить з ОСОБА_10 і та допоможе. Пізніше їй зателефонувала ОСОБА_10 та повідомила, що вона разом зі своїм сином ОСОБА_8 будуть фотографувати її дочку ОСОБА_9 , за будуть отримувати грошові кошти, на що вона дала свою згоду. Через деякий час, ОСОБА_9 відмовилась фотографуватись, а вона дізналась, що фото її дочки розміщені в мережі Інтернет. Також вищевказана підозра ґрунтується і на аналогічних показаннях ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_23 і ОСОБА_13 ..

Зі змісту показів ОСОБА_9 видно, що вона та її матір погодились на пропозицію ОСОБА_10 , щоб її син ОСОБА_8 її фотографував для реклами одягу. В подальшому ОСОБА_8 фотографував її, надаючи їй одяг, накладки на статеві органи та казав яке положення їй прийняти. Згодом вона побачила фото, які робив ОСОБА_8 , в мережі Інтернет. Вказані обставини також підтверджуються аналогічними показаннями ОСОБА_9 , ОСОБА_17 , ОСОБА_21 , ОСОБА_24 , ОСОБА_28 , ОСОБА_14 ..

Згідно висновку експерта №3М від 31.01.2017 вбачається, що на представлених слідством на дослідження дисках для лазерних систем зчитування міститься візуальна продукція, а саме 68 фотознімків та три відеозаписи, окремі з яких відносяться до продукції порнографічного характеру та містять ознаки дитячої порнографії.

З висновку експерта №9 від 10.01.2017 видно, що ОСОБА_17 станом на 2009 рік та станом на 06.01.2017 була статевонезрілою. З висновку експерта №15 від 16.01.2017 вбачається, що ОСОБА_9 станом на березень 2016 року та станом на 12.01.2017 була статевонезрілою. Висновком експерта №18 від 19.01.2017 стверджується, що ОСОБА_24 станом на грудень 2014 була статевонезрілою. За висновком експерта №324 від 16.02.2017 ОСОБА_21 станом на 2010 була статевонезрілою.

Приймаючи до уваги вищевикладене, слідчий, за погодженням із прокурором, виходячи з положень п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та з врахуванням особливої тяжкості інкримінованого ОСОБА_8 злочину, вважають, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи (право на особисту недоторканість, право на свободу пересування), якого вимагається у клопотанні з урахуванням наявних ризиків встановлених при застосуванні найсуворішого із запобіжних заходів та корисливого умислу вчинення злочину і його вчинення щодо кількох малолітніх осіб.

В судовому засіданні слідчий і прокурор заявлене клопотання підтримали і просили його задовольнити, вказавши, що подальше застосування запобіжного заходу у вигляді застави не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, проведення досудового розслідування у розумні строки та можливість запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому ОСОБА_8 доцільно змінити наявний запобіжний захід у вигляді застави на взяття під варту.

Захисники і підозрюваний у своїх виступах вказали на безпідставність клопотання, просили у його задоволенні відмовити, серед іншого зазначали, що про обставини, на яких ґрунтується змінена підозра, слідству було відомо до застосування у жовтні 2017 року запобіжного заходу.

Заслухавши доводи учасників судового процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з представлених у додатку до клопотання матеріалів, СУ ГУ НП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного 21.10.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000725 із визначенням попередньої юридичної кваліфікації за ч. 4 ст. 301 КК України по факту розповсюдження невстановленою особою контенту порнографічного характеру за участю неповнолітніх осіб мешканців м. Овруча, Житомирської області.

В рамках даного кримінального провадження №0000725 слідчим, за погодженням прокурора, відповідно до ст. ст. 42, 276, 277, 278 КПК України, 03 жовтня 2017 року було повідомлено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України.

04 жовтня 2017 року за ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира, постановленою у справі № 296/7758/17, у даному кримінальному провадженні було задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_29 та обрано підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04.12.2017 року із можливістю внесення застави у розмірі 110 прожиткових мінімумів для працездатних громадян, що становить 185240 грн.. На виконання даної ухвали слідчого судді, дружиною підозрюваного - ОСОБА_12 внесено заставу в сумі 185240 грн. та 05.10.2017 підозрюваного ОСОБА_8 було звільнено з-під варти і з цього моменту він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

22 лютого 2018 року ОСОБА_8 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ч.3 ст.149 КК України вербування людини, вчиненої з метою експлуатації, з використанням обману та уразливого стану особи, за попередньою змовою групою осіб, вчинені щодо кількох малолітніх.

Слідчий суддя приймає до уваги посилання слідства на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчим суддям слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182; рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34). Відповідне положення наведено у абзаці 4 розділу 1 узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження від 07.02.2014 проведеного Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

В ході розгляду справи, слідчий суддя дійшов висновку, що представлені слідством, разом із клопотанням, вищенаведені матеріали, зібрані органом досудового розслідування на підтвердження обґрунтованості зміненої підозри ОСОБА_8 , дійсно вказують на можливу його причетність до вчинення інкримінованих йому дій. Обґрунтованість такої підозри підтверджується наявними у даному кримінальному провадженні фактичними даними, зокрема дослідженими, в ході розгляду даного клопотання вищевказаними доказами, підстав для визнання яких недопустимими на даний час немає.

Згідно ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України слідує, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

В ході розгляду клопотання встановлено, що такими обставинами є збільшення обсягу пред`явленої ОСОБА_8 підозри, з урахуванням кількості потерпілих та встановлення тривалого періоду вчинення цинічного та аморального злочину з використанням малолітніх осіб, а також можливий вплив на іншого підозрюваного ОСОБА_10 , яка від моменту оголошення їй про підозру ухилялась від досудового розслідування та оголошена у розшук.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується особа.

При вирішенні клопотання, слідчим суддею приймається до уваги те, що на даний час наразі є достатні підстави вважати, що після зміни підозри ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, фактично проживає за межами Житомирської області у м. Київ, окрім цього, на даний час не встановлено усі джерела отримання підозрюваним доходів, а тому маючи доступ до відповідних платіжних систем, як клієнт, ОСОБА_8 може вжити заходів щодо знищення інформації, приховування чи спотворення речей, які мають значення у провадженні, не зважаючи на проведені у провадженні обшуки та вилучення у нього комп`ютерної та іншої техніки. Після отримання відомостей щодо змісту показань наданих свідками та потерпілими, може здійснювати на них незаконний вплив у цьому ж провадженні. Також підозрюваний ОСОБА_8 може здійснювати вплив на іншого підозрюваного у даному провадженні ОСОБА_10 , яка на даний час переховується від органів досудового розслідування та оголошена у розшук. Також враховується, що з метою повного, об`єктивного та всебічного проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження є необхідність у встановленні каналу отримання ОСОБА_8 грошових коштів, за розміщення порнографічної продукції в мережі Інтернет, розповсюдженням та збутом якої займається останній, а також осіб, які її придбавають та осіб, яких останній фотографував, а обрання інших запобіжних заходів, які не пов`язані з триманням особи під вартою, зможуть надати можливість ОСОБА_8 впливати на встановлення та покази вищевказаних осіб, оскільки вони йому достеменно відомі, які в подальшому мають бути залучені в якості потерпілих та свідків чи посібників у вчиненні вищевказаного злочину у даному кримінальному провадженні. Крім того, ОСОБА_8 , може продовжити свою злочинну діяльність, якою він займається більше 10 років, про що свідчить мета останнього незаконне збагачення за рахунок розповсюдження та збуту порнографічної продукції на протязі тривалого часу.

Враховуючи встановлені при розгляді даної справи викладені обставини, вирішуючи клопотання про зміну запобіжного заходу, слідчий суддя враховує особливу тяжкість кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_8 , те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та надходить до висновку, що докази та обставини на які посилався прокурор у виступі і слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що після звільнення з-під варти підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, а для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні і наведені у судовому засіданні прокурором, недостатньою застосування діючого на даний час більш м`якого запобіжного заходу у виді застави.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Санкція ч.3 ст.149 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За таких обставин клопотання про зміну запобіжного заходу та застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, мотив кримінального правопорушення, тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_8 , суспільну небезпеку і аморальність злочину, ставлення особи до вчиненого, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у межах 110 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі, що становить 187 000 (сто вісімдесят сім тисяч) грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований (проживає) без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у тому числі свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Згідно ч.6 ст.194 КПК України зазначені обов`язки покладаються на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 200, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 задовольнити.

Змінити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід обраний ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 04.10.2017 року у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03.03.2018 року.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання.

Одночасно визначити розмір застави у межах 110 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі, що становить 187 000 (сто вісімдесят сім тисяч) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Корольовського районного суду м. Житомира.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований (проживає) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у тому числі свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 03.03.2018 р..

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі установи виконання покарань.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_8 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Зобов`язати ст. слідчого СУ ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_3 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_8 про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1