Справа № 214/2260/17
1-кп/214/479/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4

за участю захисника ОСОБА_5

за участю обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000451 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 121 ч.1, 296 ч.4 КК України, суд,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання захисника, в якому остання просить: змінити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді взяття під варту, на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В обґрунтування клопотання навела наступне. Під час проведення досудового слідства та в подальшому розгляді справи судовим слідством до підсудного було обрано міру запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. Не оспорюючи постанову про взяття під варту, вважає що на даний час, відпала потреба у застосуванні саме такого виду запобіжного заходу, а тому він повинен бути змінений іншим запобіжним заходом. При цьому вказує, що ст. 148 КПК України наголошує, що запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. У постанові Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 19 лютого 2017 року про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту зазначено, що подання слідчого слід задовольнити, оскільки підозрюваний може ухилятись від слідства та суду, продовжити займатись злочинною діяльністю, впливати на хід досудового слідства та перешкоджати встановленню істини по справі. Зазначає, що з матеріалів кримінальної справи вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 в ході досудового слідства активно сприяв розкриттю правопорушення та допомагав слідству. Так, ОСОБА_6 щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, здійснено добровільну видачу зброї та набоїв, за допомогою яких було вчинено кримінальне правопорушення, частково визнав вчинене кримінальне правопорушення в частині ненавмисного вчинення тяжких тілесних ушкоджень. Наполягає, що в даний час, говорити про те, що він може впливати на хід досудового слідства і перешкоджати встановленню істини по справі, недоцільно адже допитані майже всі свідки. Вказує, що аналогічно слід оцінювати і ту обставину, що обвинувачений може ухилитись від дізнання, слідства та суду. Під час дізнання та слідства, які уже завершені, ОСОБА_6 сприяв у розкритті злочину, частково визнав свою вину та щиро розкаюється у цьому, отже йому немає потреби ухилятись від суду, адже він усвідомив в повній мірі суспільну небезпеку вчиненого ним діяння та готовий понести покарання, яке було б достатнім для того, щоб стати на шлях виправлення. Зазначає, що на момент винесення постанови про обрання запобіжного заходу взяття під ще не були в повній мірі зібрані дані про особу обвинуваченого. В ході досудового слідства встановлено, що ОСОБА_6 , не перебуває на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах, позитивно характеризується за місцем проживання та за місцем колишньої роботи, має стійкі соціальні зв`язки, а саме 02.11.2017р. укладений шлюб з громадянкою ОСОБА_7 , 1997 року народження від якого вони мають доньку - ОСОБА_8 , 2015 року народження. На поточний момент законному представнику потерпілого частково відшкодовано розмір матеріальної шкоди. Матір`ю обвинуваченого - ОСОБА_9 , 23 листопада 2017 року було переведено ОСОБА_10 в рахунок відшкодування майнової шкоди 10000 грн. 00 коп. ОСОБА_6 на поточний момент є діючим приватним підприємцем, у зв`язку з цим за ним за час утримання під вартою накопичуються борги зі сплати обов`язкових внесків, також він є єдиним годувальником дружини та дитини, допомагає матері пенсійного віку. Також є необхідним знаходження та здійснення роботи для подальшого відшкодування шкоди, нанесеної вчиненням кримінального правопорушення. Наполягає, що характеризуючи особу підсудного, недоцільно в даний час говорити про те, що особа може далі продовжувати займатись злочинною діяльністю. Ст. 237 КПК України наголошує на тому, що під час попереднього розгляду справи суд, серед інших обставин, з`ясовує чи немає підстав для зміни запобіжного заходу. Вважає, що на даний час така необхідність існує оскільки немає потреби особу, що вчинила злочин, розкаялась, визнала свою вину та допомагала слідству, тримати під вартою. Зазначає, що обрання до обвинуваченого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, полегшить і пришвидшить розгляд справи у суді та відшкодування шкоди завданої потерпілому.

У судовому засіданні захисник підтримала клопотання та підтвердила його зміст. Крім того, пояснила, що на момент вчинення дій, в яких ОСОБА_6 обвинувачується, останній не мав судимості. Також пояснила, що обвинувачений має намір оформити батьківство стосовно дитини своєї дружини, але у зв`язку із зміною керівництва установи попереднього ув`язнення, не може цього зробити.

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав клопотання та пояснив, що має бажання відшкодовувати шкоду, заробляти гроші, але не має такої можливості.

Представник потерпілого у судовому засіданні пояснив, що заперечує проти заміни запобіжного заходу. При цьому вказав, що обвинувачений може ухилитися від суду, так як залишив місце події. Вважає, що укладення обвинуваченим шлюбу не є перешкодою для виїзду, а саме укладення шлюбу спрямовано на пом`якшення покарання. Перерахування 10000 грн. спрямовано на зміну запобіжного заходу. Також вказує, що дії з перерахунку 10000 грн. не були узгоджені, невідомо звідки стали відомі банківські реквізити. Також вказує, що обвинувачений є раніше судимою особою. Зазначає, що потерпілий 10000 грн. приймає. Вважає, що обвинувачений, в разі зміни запобіжного заходу, буде впливати на свідків, але про такі наміри будь-яких даних немає, ця думка є припущенням.

Прокурор у судовому засідання висловив думку про те, що клопотання не підлягає задоволенню. При цьому пояснив, що обвинувачений вчинив тяжкі злочини, залишив місце події, а тому може переховуватися. Також вважає, що обвинувачений може вчинити новий злочин.
Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу належить відмовити. При цьому суд враховує наступне.

Згідно ст. 331 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони захисту, має право своєю ухвалою змінити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Згідно ст. 201 КПК України, обвинувачений, його захисник, мають право подати до місцевого суду клопотання про зміну запобіжного заходу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 121 ч.1, 296 ч.4 КК України, відносно обвинуваченого застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Судове провадження на даний час не завершене, по справі досліджені не всі докази. Продовжуючи обвинуваченому строк тримання під вартою, суд прийшов до висновку, що існують ризики передбачені ст. 177 ч.1 КК України, а саме, що обвинувачений може вчинити новий злочин, вплинути на свідків та потерпілого. До такого висновку суд приходив з урахуванням особи обвинуваченого, який не був одружений, вчинив новий злочин через нетривалий час після закінчення іспитового строку, враховував, що обвинувачений не погоджується з обвинуваченням.

Доводи викладені у клопотання захисника про наявність у ОСОБА_6 дружини знайшли своє підтвердження. Також підтверджено відшкодування матір`ю обвинуваченого шкоди, завданої потерпілому. Вказані обставини певною мірою знижують

раніше визначені судом ризики.

Разом з тим, доводи захисника про те, що обвинувачений має намір оформити батьківство стосовно дитини своєї дружини, не підтверджені належними документами.

Також у судовому засіданні стороною захисту не доведено, що після закінчення строку випробування ОСОБА_6 був звільнений від відбування покарання за попереднім вироком, а тому не має судимості. Так, з довідки (т.№2, а.с. 134) вбачається, що 13 липня 2015 року ОСОБА_6 був засуджений до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання с іспитовим строком на 1 рік. В даній довідці та в матеріалах справи відомостей про те, що ОСОБА_6 звільнений від зазначеного покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку не мається, стороною захисту вказана обставина не доведена.

Керуючись ст.ст. 331, 369-372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : ОСОБА_1