У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2017 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченої ОСОБА_9

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 0000221 по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч.4 ст. 27, п.11 ч.2 ст. 115 КК України,-

в с т а н о в и в:

У ході підготовчого судового засідання по даному кримінальному провадженню захисники обвинуваченої заявили клопотання про повернення обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч.4 ст. 27, п.11 ч.2 ст. 115 КК України прокурору, у зв`язку з тим, що прокурором не було роз`яснено обвинуваченій право на суд присяжних, чим суттєво звужено її процесуальні права.

Прокурор не заперечуючи проти повернення справи на дооформлення, у зв`язку з тим, що обвинуваченій не було роз`яснено право на суд присяжних на досудовому слідстві, клопоче перед судом про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої, оскільки вважає, що ризики які слугували підставою для обрання запобіжного заходу обвинуваченій не змінилися. Вважає, що перебуваючи на волі, обвинувачена зможе впливати на потерпілого, уникати суду, у зв`язку з тим, що її донька доросла і її нічого не тримає за місцем проживання, офіційно не працює.

Сторона захисту заперечує проти клопотання прокурора та просить відмовити у задоволенні клопотання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченої, оскільки прокурором не вручено стороні захисту клопотання про продовження запобіжного заходу за 5 днів, до закінчення дії ухвали, та вважають, шо суд не має повноважень щодо вирішення питання про продовження дії запобіжного заходу при вирішенні питання щодо повернення обвинувального акту прокуророві.

Потерпілий не заперечуючи проти повернення обвинувального акту прокуророві для до оформлення, просить змінити запобіжний захід обвинуваченій з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на ті обставини, що потерпіла завжди допомогала йому в роботі, підтримувала його і він не вважає її небезпечною для себе.

Суд заслухавши клопотання учасників процесу, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 384 КПК України письмове роз`яснення прокурора обвинуваченому про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду.

Разом з тим, до обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування не було додано такого письмового роз`яснення прокурора обвинуваченій та взагалі не було роз`яснено письмово обвинуваченій право на суд присяжних, що не заперечується самим прокурором у судовому засіданні.

Тому на переконання суду указаний факт суттєво порушує процесуальні права обвинуваченої, передбачені КПК України.

Згідно ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відтак клопотання сторони захисту щодо повернення обвинувального акту на дооформлення прокурору підлягає до задоволення.

Що стосується клопотання прокурора щодо продовження строків тримання під вартою обвинуваченої, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Посилання сторони захисту на недотримання прокурором п`ятиденного строку для вручення відповідного клопотання суд вважає безпідставним, оскільки указана норма ст. 199 КПК України стосується порядку продовження строку тримання під вартою під час досудового розслідування.

Прокурор обґрунтовуючи наявність ризиків зазначає, що обвинувачена може впливати на потерпілого та уникати суду.

Суд не може погодитися з доводами прокурора щодо обґрунтування продовження строку тримання під вартою указаними ризиками, оскільки потерпілий у судовому засіданні просив суд змінити такий запобіжний захід на домашній арешт, запевняючи суд, що обвинувачена не створить небезпеки для нього.

Підставою для виправдання необхідності тримання особи під вартою може бути лише наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Суд вважає, що прокурором не доведено будь-якими доказами що свідчили б про існування ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а доводи прокурора зводяться виключно до припущень, що обвинувачена може переховуватися від суду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи обставини зазначені в ст. 178 КПК України, позицію потерпілого, який у жовтні 2017 року звертався з письмовим клопотанням до слідчого по справі про зміну запобіжного заходу обвинуваченій на домашній арешт та звернувся з аналогічним клопотанням у судовому засіданні, те, що обвинувачена раніше не судима, наявність родини у неї, та недоведеність прокурором наявності ризиків, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту забезпечить виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків.

Тому за таких обставин клопотання потерпілого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт підлягає до задоволення, а клопотання прокурора до відхилення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.27, 314-316, 197, 331КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Клопотання захисників обвинуваченої щодо повернення обвинувального акту прокурору задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000221 по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч.4 ст. 27, п.11 ч.2 ст. 115 КК України повернути прокурору Черкаської області.

У задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченій строку тримання під вартою відмовити.

Клопотання потерпілого про зміну обвинуваченій ОСОБА_9 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт задовольнити.

Змінити ОСОБА_9 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, строком на 2 місяці, по 17 січня 2018 року включно.

Звільнити обвинувачену ОСОБА_9 з-під варти з зали суду негайно.

Ухвалу направити прокурору Черкаської області для виконання та контролю, а начальнику Черкаського слідчого ізолятора для виконання.

Ухвалу в частині виконання домашнього арешту направити начальнику Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області протягом 7 днів учасниками процесу з моменту його проголошення, в частині повернення обвинувального акту.

В іншій частині ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3