АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадж. №11-сс/778/993/17 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8

розглянула 06 вересня 2017 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 серпня 2017 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з одночасним визначенням застави відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за наступних обставин.

Так, 22 серпня 2017 року, приблизно о 01 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині автодороги Запоріжжя-Маріуполь, з боку м. Запоріжжя в напрямку м. Маріуполя.
В цей час, у зустрічному водію автомобіля «Ford Transit», ОСОБА_8 напрямку рухався автомобіль «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 .
Під час руху, в районі повороту на с. Юліївка, на території Оріхівського району, Запорізької області, водій ОСОБА_8 у зв`язку зі зниженням уваги і реакції, а так само порушенням координації дій, викликаних вживанням алкогольних напоїв, не впевнившись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, змінив напрямок руху вліво, виїхав на зустрічну смугу руху» де скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 .
Своїми діями водій ОСОБА_8 порушив вимоги п. п. 2.9 а), 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, відповідно до яких:
- п. 2.9 « Водію забороняється:
а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин»;
- п. 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_2 загинув на місці події.

22 серпня 2017 року до ЄРДР внесено відомості за №0000298 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

22 серпня2017 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

23 серпня 2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Старший слідчий слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 в обґрунтування якого послався на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого та обираючи стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів з одночасним визначенням застави у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 128 000 грн., слідчий суддя, зазначаючи про доведеність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та, вбачаючи позитивний результат, залишивши ОСОБА_8 можливість звільнитись з-під варти під заставу, зокрема, для добровільного відшкодування моральної та матеріальної шкоди потерпілим. прийшов до висновку, що саме такий запобіжний засіб та обсяг обов`язків зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України
В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, вказує на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, зазначає про тяжкість вчиненого злочину, загибель потерпілого, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та залишення підозрюваним місця ДТП. Беручи до уваги наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги, думки підозрюваного та його захисника, які висловили заперечення вимогам апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, судова колегія прийшла до наступного висновку.

Відповідно до положень ч.1 ч. 404 КПК України, оскаржуване судове рішення переглядається у межах апеляційної скарги.

Так, підставою для обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою стали обґрунтованість висунутої останньому підозри та наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування, суду та вчинення іншого кримінального правопорушення
Разом з тим, зміст апеляційної скарги прокурора засвідчує, що висновок слідчого судді щодо застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою не оспорюється.
Стосовно доводів апеляційної скарги прокурора про істотність порушень вимог КПК України та не взяття до уваги доказів, які могли істотно вплинути на висновки слідчого судді щодо визначення застави відносно ОСОБА_8 , судова колегія виходить із наступного.
Як зазначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Отже, з урахуванням наведеної норми, визначення розміру застави у даному випадку є саме обов`язком слідчого судді, а зміст положення ч. 4 ст. 183 КПК України передбачає право суду, за певних обставин, не визначати розмір застави.
Розмір застави, як зазначено в ч. 4 ст. 182 КПК України визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального провадження, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Крім того, розмір застави повинен бути об`єктивно спроможний забезпечити виконання підозрюваним обов`язків та одночасно не бути для нього завідомо непомірним.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_8 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має стійкі соціальні зв`язки, постійне місце проживання та реєстрації, позитивно характеризується за місцем проживання, скоєний злочин віднесений до злочинів з необережною формою вини, підозрюваний виявив бажання відшкодовувати у добровільному порядку моральну та матеріальну шкоду потерпілим.
За таких обставин визначення стосовно ОСОБА_8 , поряд із найсуворішим запобіжним заходом, застави в межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України достатньо мотивовано слідчим суддею та відповідає вимогам ч. 3 ст. 183 КПК України щодо обов`язку слідчого судді визначити одночасно із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розмір застави.
Судова колегія, при розв`язанні заявленої апеляційної скарги, також звертає увагу на явки підозрюваного за викликами до суду апеляційної інстанції та відсутність відомостей щодо порушення ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків, що вказує на безпідставність доводів апеляційної скарги про неможливість застосування до вказаного підозрюваного застави.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Істотні порушення норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, відсутні.
Слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 197 КПК України, застосувавши запобіжний захід у виді тримання під вартою, визначив розмір застави, який з урахуванням вище наведеного, здатний гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судова колегія не вбачає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 серпня 2017 року про застосуванні відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з одночасним визначенням застави у розмірі 128 000 грн., залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4