Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
23 лютого 2018 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 -адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 09 лютого 2018 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого,

підозрюваного за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000112 від 31.01.2018 року у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.5 ст.27- ч.3 ст.152 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 09 лютого 2018 року задоволено клопотання слідчого СВ Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000112 щодо підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.5 ст.27- ч.3 ст.152 КК України , строком на 60 діб до 08 квітня 2018 року.
Задовольняючи клопотання та застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вказав, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.5 ст.27-ч.3 ст.152 КК України, за які може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, один з яких є особливо тяжким злочином, злочином проти статевої свободи та статевої недоторканості, за місцем проживання був відсутній від моменту вчинення події, ухилився від явки до Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області, був затриманий в м. Рівне в розважальному закладі, що дає підстави вважати, що ОСОБА_5 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу чи свідків.
Органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється в тому, що перебуваючи за кермом автомобіля марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , поблизу подвір`я за місцем проживання ОСОБА_10 , що в АДРЕСА_2 , за попередньою змовою групою осіб незаконно позбавили волі останню затягнули та примусили її сісти до салону автомобіля марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого очікував ОСОБА_5 , чим позбавили потерпілу можливості вільно пересуватись.

В подальшому, ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , спричинивши своїми діями моральні та фізичні страждання ОСОБА_10 , які виразилися у залякуванні її фізичною розправою та протиправного утримування останньої в салоні автомобіля марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відвезли потерпілу до лісового масиву розташованого поблизу с. Чемерне Сарненського району.

Після цього, 31 січня 2018 року приблизно о 02 год., ОСОБА_5 перебуваючи в лісовому масиві поблизу с. Чемерне Сарненського району Рівненської області, надав для групи осіб із числа ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , належний йому на праві користування автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою задоволення в салоні даного транспортного засобу їхньої статевої пристрасті, всупереч волі ОСОБА_10 ..

В подальшому ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , використовуючи пригнічений психологічний стан ОСОБА_10 , внаслідок залякувань закопати її у підготовлену земляну яму, застосувавши фізичне насильство до потерпілої, що виразилось в тому, що ОСОБА_13 силою стягнув одяг та нижню білизну з ОСОБА_10 та долаючи фізичний опір останньої, спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді синця передньої поверхні правого колінного суглобу, синця верхньої третини передньої поверхні лівої гомілки з переходом на передню поверхню колінного суглобу, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, по черзі вступили з нею в статеві зносини природнім способом проти її волі.

В поданій апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_5 -адвоката ОСОБА_6 просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту або призначення розміру застави. На думку захисника, обраний запобіжний захід не співрозмірний з ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України, оскільки під час розгляду клопотання слідчого обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27-ч.3 ст.152 КК України слідчим суддею не перевірялась. Стверджує, що покликання слідчого на те, що ОСОБА_5 намагатиметься вплинути на потерпілу та ухилиться від слідства та суду є лише припущенням.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_14 , який просить залишити ухвалу без змін, перевіривши матеріали судової справи за клопотанням слідчого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Із матеріалів клопотання слідчого СВ Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу та повідомлення про підозру у вчиненні злочинів від 05 лютого 2018 року вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.5 ст.27- ч.3 ст.152 КК України.
Відповідно до вимог ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Із матеріалів клопотання та судової справи вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.5 ст.27-ч.3 ст.152 КК України, один із яких є особливо тяжкий , злочином проти статевої свободи та статевої недоторканості, за які може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, з моменту події фактично переховувався, за місцем проживання був відсутній, ухилявся від явки до Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області, затриманий в м.Рівне в розважальному закладі, що свідчить про наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілу у кримінальному провадженні, особливо зважаючи на те, що потерпіла є сиротою, в соціальному контексті є особою слабо захищеною .

Що стосується доводів захисника підозрюваного про недостатню вагомість ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та відсутність підстав для застосування до нього виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, то вони не можуть бути взяті до уваги, зважаючи на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, який є злочином протии статевої недоторканості особи, є непрацюючим, не одруженим.

Обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_5 узгоджується також з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин». І такі факти мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину вірогідною.
Наявна у клопотанні слідчого інформація доводить, що ОСОБА_15 міг вчинити злочини , в яких він підозрюється.
Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя врахувавши вагомість наявних доказів обґрунтованої підозри вчинення підозрюваним злочинів, можливість призначення покарання у виді позбавлення волі, особу підозрюваного та перевіривши наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження та встановив, що для запобігання вказаним ризикам, застосування більш м`якого запобіжного буде недостатнім.
Також з дотриманням вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 правомірно врахував підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, та не визначив розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
При розгляді клопотання слідчого, слідчий суддя дотримався вимог ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194 КПК України та прийняв законне і обґрунтоване рішення. Підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :
Ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 09 лютого 2018 року про застосування відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочинів , передбачених ч.2 ст.146, ч.5 ст.27-ч.3 ст.152 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 -адвоката ОСОБА_6 , без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.
С У Д Д І :

______________ _______________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3