Провадження № 1-кп/127/1725/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.01.2018 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 11 серпня 2016 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0006258 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Вінниці, громадянину України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 11.08.2016 року, о 08 год. 08 хв., перебуваючи поблизу адміністративної будівлі Вінницької обласної державної адміністрації, що по вул. Соборна. 70 в м. Вінниці, маючи умисел на вчинення хуліганських дій, дістав із полімерного пакету заздалегідь заготовлене каміння. Після чого, з метою реалізації злочинного умислу, безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства та загальноприйнятих норм моралі та поведінки, що супроводжувалось особливою зухвалістю, почав жбурляти вищевказаним камінням у вікна будівлі Вінницької обласної державної адміністрації, що по вул. Соборна, 70 в м. Вінниці, чим розбив шість склопакетів будівлі.
Відповідно до висновку судово-товарознавчої експерти №527/17-21 від 13.02.2017 року, вартість 6 вікон (склопакетів) становить 2828,34 грн.
Своїми хуліганськими діями ОСОБА_4 завдав Управлінню спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області, на балансі якого знаходиться вищевказана будівля, матеріальної шкоди на суму 2828,34 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав, у вчиненому розкаявся та суду пояснив, що до вчинення вищезазначених хуліганських дій його спонукали: важкий фінансовий, матеріальний та емоційний стан. Перебуваючи в. м Вінниці не маючи, ні житла, ні постійної роботи, виражаючи такими діями соціальний протест, він 11.08.2016 року, близько 8 години, проходячи біля центрального парку в м. Вінниці, уздовж трамвайних колій, на яких проводилась їх реконструкція, взяв декілька камінців, з якими пішов до приміщення Вінницької обласної державної адміністрації, підійшовши до якого, із сторони вул. Соборної, м. Вінниці, він камінням розбив декілька вікон. Про вчинене жалкує, має на меті відшкодувати завдані збитки за рішенням суду.
Представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання поклався на розсуд суду.
З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що 11.08.2016 року з заявою про вчинення злочину звернувся ОСОБА_6 , що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.08.2016 року. Згідно вказаної заяви він просить прийняти міри до невідомої особи, яка 11.08.2016 року, близько 8 години, перебуваючи біля обладміністрації, що по вул. Соборній, 70 в м. Вінниці, безпричинно з хуліганських спонукань, шляхом розбиття, побив вікна першого поверху вищевказаної будівлі, з сторони вул. Соборної, м. Вінниці.
Вказані відомості зареєстровано у встановленому порядку 11.08.2016, що підтверджується витягом з ЄРДР.
Згідно довідки Управління спільної власності територіальних громад Вінницької області, вих. №01-04-01/267 від 21.02.2017 року вбачається, що адмінбудинок, який розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Соборна, 70, знаходиться на балансі управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області з 13.07.1999 року по теперішній час.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №527/17-21 від 13.02.2017 року ринкова вартість шести аналогічних склопакетів двокамерних (формула склопакета 4-10-4-10-4) розмірами 101х56,5 см (0,57м2) кожен, станом на вчинення кримінального правопорушення, тобто 11.08.2016 року, склала: 2828,34 грн.
Згідно постанови про визнання речовим доказом та приєднання до кримінального провадження від 01.02.2017 року СД-диск із відеозаписом з камер відео спостереження з будівлі «Вінницької ОДА», від 11.08.2016 року, де зображено факт хуліганських дій, наданий 01.02.2017 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженню та долучено для зберігання до матеріалів кримінального провадження №0006258.
Згідно постанови про визнання речовим доказом та приєднання до кримінального провадження від 09.02.2017 року СД-диск із відеозаписом з мобільного телефону який надав ОСОБА_7 , від 11.08.2016 р. де зображено факт хуліганських дій, а саме розбиття вікон будівлі ОДА, наданий 09.02.2017 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженню та долучено для зберігання до матеріалів кримінального провадження №0006258.
Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Досліджені докази у кримінальному провадженні свідчать, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 є доведеною, оскільки підтверджується показаннями обвинуваченого в судовому засіданні. Так, обвинуваченим повідомлено суду всі обставини злочину, час, місце та спосіб його вчинення. Показання обвинуваченого є добровільними та достатніми для висновків суду про наявність в діях ОСОБА_4 складу злочину.
Згідно з п. 5 ППВСУ № 10 від 22.12.2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство» за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, знищенням чи пошкодженням майна.
Суд приймає до уваги те, що ОСОБА_4 повідомив про безпричинність своїх дій з пошкодження майна та спосіб вчинення зазначеного, побиттям камінням вікон у приміщенні Вінницької обласної державної адміністрації, на очах в сторонніх людей, випадкових перехожих.
Такі показання обвинуваченого дають підстави суду стверджувати, що ОСОБА_4 грубо порушив громадський порядок, а пошкодження в результаті його дій майна свідчить про те, що дії обвинуваченого супроводжувались особливою зухвалістю.
Аналіз сукупності доказів у справі та зазначених положень ППВСУ свідчить, що дії ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 296 КК України, як вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно характеристики «ЖЕК №12», вих. 10 від 24.01.2017 року вбачається, що ОСОБА_4 мешкав за адресою: АДРЕСА_2 проте, 31.03.2015 року за вказаною адресою знятий з реєстрації
З довідки ВОПНЛ ім. Ющенка від 15.12.2016 № 20/4525, ОСОБА_4 на психіатричному обліку у вказаному закладі не перебуває.
З довідки КЗ ВОНД «Соціотерапія» від 09.12.2016 №2820, ОСОБА_4 на наркологічному диспансерному обліку у вказаному закладі не перебуває.
Згідно вимоги про судимість від 03.02.2017 обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив умисний злочин невеликої тяжкості, шкоду потерпілому не відшкодував, вину у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого - судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, думки представника потерпілого, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді арешту, оскільки призначення інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.
В судовому засіданні ОСОБА_4 просив суд, застосувати до нього п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнити його від відбудування призначеного покарання, додавши до матеріалів кримінального провадження підтверджуючі документи.
Учасники процесу не заперечували проти застосування амністії до обвинуваченого ОСОБА_4 .
Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу вважає, що ОСОБА_4 підлягає звільненню від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він вчинив умисний злочин невеликої тяжкості, згідно копії свідоцтва про народження: Серії НОМЕР_1 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; Серії НОМЕР_2 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинувачений ОСОБА_4 має малолітніх дітей та не позбавлений батьківських прав відносно них, протягом останніх десяти років амністія до нього не застосовувалася.
Так, в зв`язку з наявністю у ОСОБА_4 малолітніх дітей відносно яких він не позбавлений батьківських прав, ОСОБА_4 є суб`єктом вказаного Закону, оскільки вчинив умисний злочин невеликої тяжкості до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», обставин, що перешкоджають застосуванню до обвинуваченого вказаного закону, визначених ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» та ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», суд не вбачає.
Також у відповідності до ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути судові витрати у справі, які згідно із довідкою про витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи в кримінальному провадженні до висновку експерта №527/17-21 від 13.02.2017 року, становлять 176,20 гривень.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 65-67, 296 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, Законом України «Про амністію у 2016 році», суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 296 КК України у виді двох місяців арешту.
На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 176,20 гривень.
Речові докази у кримінальному провадженні №0006258, а саме:
- СД-диск із відеозаписом з камер відео спостереження з будівлі «Вінницької ОДА», від 11.08.2016 року, де зображено факт хуліганських дій, та СД-диск із відеозаписом з мобільного телефону, який надав ОСОБА_7 від 11.08.2016 року де зображено факт хуліганських дій, а саме розбиття вікон будівлі ОДА, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження №0006258, залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Суддя: