№ 336/3261/17
пр. № 1-кп/336/347/2017
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000062 від 14.02.2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бурчак Михайлівського району Запорізької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , такого, що не має судимості, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини польова пошта НОМЕР_1 , діючи умисно всупереч інтересам військової служби в порушення вимог ст.ст. 3-6, 11, 16, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 18 липня 2014 року з метою ухилитися від військової служби, самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_3 , ухиляючись від військової служби до 12 червня 2017 року.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті. При цьому пояснив, що військову частину залишив через хворобу батька, доглядав за ним. ІНФОРМАЦІЯ_2 батько помер. У вчиненому щиро кається.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 349, ст. 351 КПК України суд, з урахуванням повного визнання вини обвинуваченим, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин, що підтверджують винність обвинуваченого, які ніким не оспорюються. При цьому суд роз`яснив наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України, переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного злочину, а його дії кваліфікує за ч.1 ст. 408 КК України як дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого.
До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, повне визнання провини.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд також враховує особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, під наглядом лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування до ОСОБА_4 амністії та звільнення його від відбування покарання на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки останній приймав участь в антитерористичній операції.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти застосування до нього акту амністії.

Статтею 2 Закону України « Про амністію у 2016 році» передбачено, що звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судом, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також особи, визнані винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередньо участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та статті 9 цього Закону.

Вчинене обвинувачений злочин в силу ст. 12 КК України не є особливо тяжким.

Як вбачається з довідки № 518 від 13.09.2017 року, виданої військовою частиною НОМЕР_2 , солдат ОСОБА_4 дійсно безпосередньо брав участь в антитерористичної операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей в період з 29.05.2014 року по 26.06.2014 року.

Він також отримав статус учасника бойових дій, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_3 , виданим ІНФОРМАЦІЯ_3 03.10.2013 року.

Крім того, на обвинуваченого не розповсюджуються обмеження, передбачені у 4 ст. 86 КК України, ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та ст. 9 цього Закону, що, в сукупності, є підставою для звільнення від відбування покарання, призначеного ОСОБА_4 відповідно до ст. 2 вказаного закону.
Заходи забезпечення у кримінальному провадженні застосовані не були.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 85, 86 КК України, ст. ст. 2, 10, 13, 15 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст. ст. 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного цим вироком.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання в суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1