Провадження № 1-кп/643/657/18
Справа № 643/1061/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.02.2018 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 захисника адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000260 від 23.10.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм, Харківської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 333 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Московського районного суду м. Харкова надійшла угода про визнання винуватості з обвинувальним актом за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.333 КК України, у кримінальному провадженні внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000260 від 23.10.2017 року , яка була укладена 19.01.2018 року між прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника адвоката ОСОБА_4 .

В ході досудового розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 у період часу з 1976 року по 2016 рік працював на ДП ХКБД, на посаді від конструктора до головного конструктора та спеціалізувався на розробках двигунів, які використовується на танках різних модифікацій.

Так, ОСОБА_5 у період своєї роботи на ДП ХКБД познайомився із ОСОБА_7 , який працював на ДП ХКБМ, на посаді заступника головного конструктора.

Приблизно на початку березня 2016 р. (більш точна дата в ході досудового слідства не встановлена), вже на момент звільнення з ДП ХКБД, ОСОБА_5 під час особистої зустрічі з ОСОБА_7 у денний час, о 15 години 00 хвилин, перебуваючи у кафе «Фреш лайн», яке розташоване у Московському районі м. Харкова, за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний 5, запропонував прийняти участь у начитуванні лекцій китайським спеціалістам щодо обслуговування танкових двигунів 6ТД-2, які використовується на танках різних модифікацій, а також у наданні послуг з консультацій працівникам Північного інституту двигунів (КНР, м. Тянцзинь) щодо покращення роботи двигунів 6ТД-2, які використовується на танках різних модифікацій, за відповідну грошову винагороду в розмірі 6 000 китайських юаней за місяць роботи.

Перебуваючи у вказаному кафе, ОСОБА_5 прийняв пропозицію громадянина ОСОБА_7 і дав згоду на прибуття до КНР для здійснення вищезазначеної роботи.

Так в квітні 2016 року (більш точна дата в ході досудового слідства не встановлена) ОСОБА_5 здійснив виїзд до КНР, де ознайомився із умовами праці та узгодив деталі свого контракту з представниками Північного інституту двигунів (КНР, м. Тянцзинь). Згідно до умов контракту він повинен був виїжджати до КНР на місячний термін кожні два місяці.

Так, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю ОСОБА_5 в період часу з початку квітня 2016 року по кінець липня 2017 року п`ять разів здійснив виїзди на територію КНР, де на території Північного інституту двигунів (КНР, м. Тянцзинь) читав лекцій китайським спеціалістам щодо обслуговування двигунів 6ТД-2, які використовуються на танках різних модифікацій, а також надавав консультативні послуги працівникам Північного інституту двигунів (КНР, м. Тянцзинь) щодо покращення роботи двигуна 6ТД-2, які використовуються на танках різних модифікацій.

Згідно листа № 6/10052, що надійшов з ДСЕК України громадянин України ОСОБА_5 як суб`єкт здійснення міжнародних передач товарів у ДСЕК України не зареєстрований, з метою отримання дозвільних документів на право здійснення міжнародних передач товарів до ДСЕК України не звертався та відповідних дозволів не отримував.

При цьому, відповідні спеціальні технічні знання, які мав ОСОБА_5 , дозволяли йому усвідомлювати, що вказані послуги, які він надавав представникам Північного інституту двигунів (КНР, м. Тянцзинь) є послугами військового призначення.

Разом з тим, в силу того, що вказані вузли та деталі групи руху двигуна використовуються на різноманітних танках можна зробити висновок, що вони являють собою вироби військового призначення, а надання послуг у сфері їх розробки, встановлення, надання консультацій з метою підвищення кваліфікації та навчання, згідно абз. 1,4, 14, 16, 17, 18, 19 ст. 1, ст. 9 ЗУ «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання», ст. З Постанови Кабінету Міністрів України № 1807 від 20.11.2003 «Про затвердження порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення», підлягали державному експортному контролю їх експорт мав здійснюватись на підставі відповідних дозволів Державної служби експортного контролю України.

Дані дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.333 КК України, як порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів (послуг військового призначення та технічної допомоги), що підлягають державному експортному контролю.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні вказаного вище злочину. Не заперечував фактичні обставини справи, викладені вище, та підтвердив вчинення ним злочину за вищевказаних обставин, надавши відповідні пояснення. Зазначив, що показання надає добровільно, в ході досудового розслідування будь-яке фізичне або психологічне насильство до нього не застосовувалось.

Розглядаючи кримінальне провадження згідно ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст.303 КК України, як порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів (послуг військового призначення та технічної допомоги), що підлягають державному експортному контролю.

Судом вивчалась особистість обвинуваченого ОСОБА_5 та встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнає, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Під час досудового розслідування 19.01.2018 року між прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника адвоката ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.

Так, відповідно до угоди про визнання винуватості від 19.01.2018 року ОСОБА_5 зобов`язався повністю та беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні злочину в обсязі підозри.

Сторони угоди погодились на призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 333 КК України у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (3400) гривен без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

В судовому засіданні прокурор, захисник та обвинувачений підтримали відповідну угоду про визнання винуватості, просили її затвердити, при цьому обвинувачений підтвердив свою згоду на застосування узгодженого в угоді виду та розміру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, згідно з вимогами ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, отже, суд приходить до висновку, що вище вказана угода про визнання винуватості відповідає вимогам кримінально-процесуального закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання.

Укладення угоди сторонами є добровільним, умови угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

За таких обставин, оскільки зміст зазначеної угоди про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, укладання угоди сторонами є добровільним, а підстави для відмови в затвердженні угоди відсутні, суд, керуючись засадами диспозитивності кримінального провадження, вважає за можливе затвердити угоду.

Витрати, пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування - відсутні.

Цивільний позов не було заявлено.

У відношенні ОСОБА_5 запобіжний захід не обирався.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, та керуючись ст. ст. 314, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 19.01.2018 року укладену між прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 333 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян ( три тисячі чотириста гривен) без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Зняти арешт з майна: ноутбук марки «Aser», s/n : LXRMX3EA3400.

Речові докази: ноутбук марки «Aser», s/n : LXRMX3EA3400, переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів СВ Управління СБ України в Харківській області повернути законному володільцю - ОСОБА_5 .

Апеляційну скаргу на вказаний вирок може бути подано через Московський районний суд м. Харкова потягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1