Справа №585/5021/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/452/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

засудженого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми у режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11 квітня 2017 року, якою ОСОБА_8 відмовлено у задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання в порядку ч.5 ст.72 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
До Роменського міськрайонного суду Сумської області звернувся засуджений ОСОБА_8 з клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання в порядку ч.5 ст.72 КК України.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11 квітня 2017 року засудженому ОСОБА_8 було відмовлено у задоволенні його клопотання. Суд мотивував своє рішення тим, що зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання за правилами ч.5 ст.72 КК України розповсюджуються лише на осіб, яким призначено покарання у виді позбавлення волі на певний строк, а довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відноситься.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, засуджений ОСОБА_8 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення за період з 11.02.2001 року по 30.07.2002 року в строк покарання, в порядку ч.5 ст.72 КК України.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує на те, що будь яких заборон чи обмежень щодо застосування ч.5 ст.72 КК України до осіб засуджених до довічного позбавлення волі законодавство України не містить, а положення цього закону застосовуються до осіб, які засуджені до позбавлення волі, яким є як позбавлення волі на певний строк, так і довічне позбавлення волі.

Також вказує, що відмова в зарахуванні у строк покарання строку попереднього ув`язнення має істотне значення для обрахування строку фактичного відбування покарання та використання ним права на звернення з клопотанням про помилування.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, думку прокурора, який заперечив проти поданої апеляційної скарги, доводи захисника та пояснення засудженого на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вироком апеляційного суду Сумської області від 22 квітня 2002 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 93 п. п. «а», «з», «і», 17 ч.2, 93 п. п. «а», «і», 142 ч. 3, 86 ч.2, 141 ч.2, 140 ч.2 КК України (1960 р.), ст. 357 ч.3 КК України ( 2001 р.), та на підставі ст.ст. 42, 43 КК України (1960 р.) остаточно призначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього особисто йому належного майна (а.с.1114).

Вказаний вирок апеляційного суду Сумської області набрав законної сили 30 липня 2002 року згідно розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили (а.с.15).

Частиною 5 ст.72 КК України в редакції від 26.11.2015р. передбачено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Статтею 51 КК України серед видів покарань виділено два різні види покарання, пов`язаного з позбавленням волі, а саме позбавлення волі на певний строк (строкове покарання) та довічне позбавлення волі (безстрокове покарання). Таким чином, довічне позбавлення волі є безстроковим видом покарання, оскільки не має строкового виміру.

Диспозиція ч. 5 ст.72 КК України вказує на строковий вимір покарання, яке підлягає перерахунку, а тому положення цієї статті до покарання у виді довічного позбавлення волі не застосовується, оскільки воно не має строкового виміру.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання не поширюється на осіб засуджених до довічного позбавлення волі, зокрема і до засудженого ОСОБА_8 .

Отже, доводи апеляційної скарги засудженого про те, що норма ч.5 ст.72 КК України редакції від 26.11.2015р. застосовується до всіх осіб, в тому числі і до засуджених до покарання у виді довічного позбавлення волі, спростовуються вищевикладеним.

Доводи апеляційної скарги засудженого про те, що судом першої інстанції при розгляді клопотання було порушено його право щодо можливості звернення до Президента України з заявою про помилування, на переконання колегії суддів не заслуговують на увагу, оскільки відмова суду в задоволенні клопотання щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання ніяким чином не впливає на права і обов`язки засудженого, як громадянина та особи, що засуджена до довічного позбавлення волі, які гарантуються Конституцією та іншими законодавчими актами України.

З огляду на вищенаведене, ухвала суду є законною і обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу засудженого слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11 квітня 2017 року, якою ОСОБА_8 відмовлено у задоволенні клопотання про зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк покарання, в порядку ч.5 ст.72 КК України - залишити без змін, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4