Справа № 373/222/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднані кримінальні провадження № №0001489, №00000100 та №00000644 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Переяслав-Хмельницький Київської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, невійськовозобов`язаного, не працюючого, що не перебуває на обліку в службі зайнятості, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 18.05.2015 за ч. 1 ст. 185 КК до штрафу в розмірі 850 грн. 00 коп., вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 30.03.2016 за ч. 2 ст. 185 КК до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України на 2 роки, судимість за якими не погашена, відносно якого запобіжні заходи у цьому кримінальному провадженні не обиралися,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 та ч. 3 ст.185 КК України,
встановив:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, повторно 24.12.2016 близько 17:00 год., перебуваючи в м. Переяслав-Хмельницький по вул. Глібова, за змовою з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, розподіливши між собою ролі, реалізуючи свій злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, з метою протиправного збагачення за рахунок чужого майна, пересвідчившись, що за їх діями ніхто не спостерігає та їх ніхто не бачить, підійшли до металевого контейнера, що був розташований поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 .

Особа, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, руками відігнув металевий лист, яким обшитий цей контейнер, а ОСОБА_4 проник в його середину. Знайшовши там полімерний мішок, передав його своєму співучаснику через отвір, що утворився, а потім почав передавати йому в такий же спосіб металеві речі (невстановлений асортимент металобрухту), що перебували в контейнері. Викрадені речі разом здали в пункт прийому металобрухту.

Продовжуючи свої дії, в цей же день, близько 19:00 год. повернулися назад до цього контейнера, але побачили там невідому їм жінку, яка переносила з нього металеві речі до свого подвір`я, що розташоване навпроти.

Наступного дня, 25.12.2016 близько 05:00 год. вони повернулися до місця вчинення злочину і, продовжуючи свій злочинний умисел, достовірно знаючи про те, що металеві речі з контейнера перенесені до домоволодіння АДРЕСА_2 , діючи за попередньою змовою, умисно, маючи прямий умисел та діючи з корисливою метою, розподіливши між собою ролі, проникли до цього огородженого домоволодіння. Зокрема, особа, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, проник всередину двору через замкнену хвіртку і знайшовши на подвір`ї чотири металевих решітки та дві металеві труби, передав їх через хвіртку ОСОБА_4 . Останній переніс їх в інше місце, а згодом співучасники на автомобілі служби таксі відвезли викрадені речі до пункту прийому металолому.

Такими діями обвинувачений та особа, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, завдали збитків потерпілій ОСОБА_5 на суму 1 199 грн. 35 коп., що підтверджується висновком експерта №4/17 від 05.01.2017.

По суті пред`явленого обвинувачення в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України, обвинувачений визнав себе винним повністю і дав покази, що підтверджують фабулу обвинувачення. Зокрема, показав суду, що дійсно здійснив крадіжку металу у потерпілої ОСОБА_5 разом із особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження за викладених в обвинуваченні обставин. Здійснення крадіжки відбулося на пропозицію особи, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, який запевнив його, що металолом, що знаходився в контейнері, належав його покійному знайомому, а потерпіла не мала права ним розпоряджатися. Розумів, що вчиняє протиправно, причину такого вчинку пояснити не може, хоча і погодився на вчинення крадіжки.

Потерпіла ОСОБА_5 будь-яких претензій до обвинуваченого не пред`являла, цивільного позову на стадії досудового розслідування та судового розгляду не заявляла.

Окрім того, ОСОБА_4 , повторно 03.02.2017 близько 12:00 год., перебуваючи в приміщенні автостанції «Переяслав-Хмельницький» по вул. Б.Хмельницького, 102 в м. Переяслав-Хмельницький Київської області, реалізуючи свій злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, з метою протиправного збагачення за рахунок чужого майна, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає та його ніхто не бачить, зайшов через незамкнені двері до підсобного приміщення в цій будівлі, що розташоване під сходами на другий поверх цього приміщення. В приміщенні побачив пакет, в середині якого була картонна коробка з приправами: лавровим листом сухим меленим «Ямуна», в кількості 25 пачок; перцем чорним горошком «Гермес», в кількості 20 пачок; лавровим листом меленим «Гермес», в кількості 16 пачок; перцем духмяним меленим «Good Spice» в кількості 12 пачок; ванільним цукром «Гермес», в кількості 30 пачок та перцем духмяним горошком «Гермес», в кількості 15 пачок. Доводячи свій злочинний умисел до кінця викрав цей пакет із його вмістом, вийшовши із цього приміщення на вулицю.

Такими діями обвинувачений завдав збитків потерпілій ОСОБА_7 на суму 557 грн. 81 коп., що підтверджується висновком експерта №4/369 від 28.02.2017.

По суті пред`явленого обвинувачення в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України, обвинувачений визнав себе винним повністю і дав покази, що підтверджують фабулу обвинувачення. Зокрема, показав суду, що дійсно здійснив крадіжку приправ з підсобного приміщення, що знаходиться під сходами на другий поверх автостанції «Переяслав-Хмельницький» за обставин, що викладені в обвинувальному акті. Про причину такої поведінки пояснити не може.

Потерпіла ОСОБА_7 будь-яких претензій до обвинуваченого не пред`являла, цивільного позову на стадії досудового розслідування та судового розгляду не заявляла, в судове засідання не з`являлася, в своїй заяві просила здійснювати розгляд справи без її участі.

Повторно, ОСОБА_4 10 липня 2017 року близько 12:35 год. зайшов до магазину «Кльовий», що розташований по вул. Шкільній, 49 в м. Переяслав-Хмельницький Київської області. Під час огляду асортименту наявного у магазині товару, побачивши спінінг, що стояв поблизу вхідних дверей цього магазину, реалізуючи свій злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, з метою протиправного збагачення за рахунок чужого майна, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає та його ніхто не бачить, викрав спінінг марки «Daiwa», модель «Sweepfire Spin (2.10m 5-25g)» з риболовною котушкою чорного кольору марки «Cobra», модель «СВ 640», який в подальшому продав невідомій особі.

Такими діями обвинувачений завдав збитків потерпілому ОСОБА_6 на суму 1 082 грн. 85 коп., що підтверджується висновком експерта №4/1448 від 26.07.2017.

По суті пред`явленого обвинувачення в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України, обвинувачений визнав себе винним повністю і дав покази, що підтверджують фабулу обвинувачення. Зокрема, показав суду, що дійсно здійснив крадіжку спінінга з риболовною котушкою з магазину «Кльовий». Умисел на вчинення крадіжки виник у нього під час перебування в приміщенні магазину. Викравши спінінг з котушкою, він вийшов з магазину та попрямував до р. Альта в м. Переяслав-Хмельницький поблизу вул. Шкільна. Роздивившись викрадене вирішив його збути і продав якомусь рибалці на автостанції «Переяслав-Хмельницький» за 100 грн. 00 коп.

Потерпілий ОСОБА_6 будь-яких претензій до обвинуваченого не пред`являв, цивільного позову на стадії досудового розслідування та судового розгляду не заявляв.

Справа слухалась в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Учасники кримінального провадження не оспорюють фактичні обставини справи. Зміст ч. 3 ст. 349 КПК України їм роз`яснено і є зрозумілим.

Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, як умисні дії, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб з проникненням у сховище; за ч.3 ст.185 КК України, як умисні дії, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені повторно з проникненням у приміщення; за ч.2 ст.185 КК України, як умисні дії, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені повторно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, визнано щире каяття обвинуваченого у вчиненому, яке виразилось у визнанні та усвідомленні негативності скоєного діяння, та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки протягом досудового розслідування обвинувачений давав детальні та послідовні показання відносно зазначених обставин, які лягли в основу його обвинувачення у справі.

Обставиною, яка обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_4 вчинив нові злочини, маючи судимість за умисний злочин.

Судом встановлено, що на день вчинення нового злочину ОСОБА_4 мав дві не погашені та не зняті судимості: за вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 18.05.2015 за ч. 1 ст. 185 КК до штрафу в розмірі 850 грн. 00 коп. та за вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 30.03.2016 за ч. 2 ст. 185 КК до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України на 2 роки. Злочини вчинив у період іспитового строку.

Проте, відповідно до ухвали Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 26.12.2017, яка набрала законної сили 03.01.2018, він був звільнений від відбування покарання за вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 30.03.2016 на підставі пункту в) статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

За таких підстав йому слід призначити покарання за сукупністю злочинів, без застосування правил призначення покарання за сукупністю вироків.

Передбачені ст. 70 КК України правила призначення покарання за сукупністю злочинів застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону. За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті КК України, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Таким чином, обвинуваченому слід призначити покарання за ч.2 та ч. 3 ст. 185 КК України та відповідно до ч. 1 ст. 70 визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Обираючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного, пом`якшуючі покарання обставини, позицію потерпілих, які не мають будь-яких претензій до обвинуваченого, суд приходить до висновку призначити покарання у виді позбавлення волі без встановлення іспитового строку.

Цивільних позовів по справі не заявлено. Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого. Судові витрати за злочин, що вчинений обвинуваченим за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, слід стягнути пропорційно (351 грн. 84 грн. : 2), а решту витрат з обвинуваченого у повному обсязі.

Питання речових доказів вирішується у відповідності до ст.100 КПК України.

Прокурором було заявлено клопотання до вступу вироку в законну силу обрати запобіжний захід обвинуваченому у виді взяття під варту, взявши його під варту із зали суду. Потерпілі погодилися з такою позицією прокурора, а обвинувачений просив не обирати запобіжний захід до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,
засудив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді взяття під варту, взявши його під варту із зали суду.

Строк відбування покарання за цим вироком рахувати з дня взяття під варту.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 1 099 (одна тисяча дев`яносто дев`ять) грн. 16 коп.

Речові докази: чотири металеві решітки розміром 100х55 см та дві металеві труби, довжиною 115 см, що знаходяться на зберіганні у ОСОБА_8 ( АДРЕСА_3 ) повернути потерпілій ОСОБА_5 ; лавровий лист сухий мелений «Ямуна», в кількості 25 пачок; перець чорний горошок «Гермес», в кількості 20 пачок; лавровий лист мелений «Гермес», в кількості 16 пачок; перець духмяний мелений «Good Spice» в кількості 12 пачок; ванільний цукор «Гермес», в кількості 30 пачок та перець духмяний горошок «Гермес», в кількості 15 пачок, що передані на зберігання ОСОБА_7 , повернути потерпілій ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в порядку, визначеному ч.6 ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1