Справа № 182/6087/14-к
Провадження № 1-в/0182/204/2017
У Х В А Л А
Іменем України
26.09.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника Нікопольського

МРВ з питань пробації

Південно-Східного

МРУ ВКПП МЮ ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополь клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього Закона України «Про амністію у 2016 році», -

В С Т А Н О В И В :

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до Нікополсьького міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення його від подальшого відбуття основного та додаткового покарання.

Засуджений мотивував своє клопотання, тим, що вироком апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.06.2016 року його було засуджено за ч. 2 ст.186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбуття покарання з випробуванням строком на 3 роки та в силу ст. 77 КК України, додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки підлягає реальному виконанню.

07 вересня 2017 року набрав чинності ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року і відповідно до п. в ч.1 зазначеного закону ОСОБА_5 є суб`єктом застосування амністії, оскільки злочин ОСОБА_5 вчинив до набрання законної сили ЗУ «Про амністію у 2016 році» та він має неповнолітню дитину ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому ОСОБА_5 підтримав подане до суду клопотання. Пояснив, що додаткове покарання стосовно нього фактично не виконане, оскільки він втратив посвідчення водія і до теперішнього часу його не здав до відповідних органів. Крім того, він добровільно відшкодував потерпілим завдану шкоду у сумі 120 тис. гривень про що у нього є відповідні розписки.

Прокурор та представник Нікопольського МРВ з питань пробації Південно- Східного МРУ ВКПП МЮ, кожний окремо, проти задоволення клопотання не заперечували, вважаючи його таким, що відповідає вимогам закону.

Суд дослідивши заявлене клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думки учасників судового розгляду, дійшов до наступного.

Так, згідно ч. 1 ст. 78 КК України, на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Згідно ст.152 КПК України, підставами звільнення від відбування покарання є: відбуття строку покарання, призначеного вироком суду; закон України про амністію; акт про помилування; скасування вироку суду і закриття кримінального провадження; закінчення строків давності виконання обвинувального вироку; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; хвороба; інші підстави, передбачені законом.

07 вересня 2017 року набрав чинності ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року №1810-VIII, і відповідно до п. в) ч.1 зазначеного закону ОСОБА_5 є суб`єктом застосування амністії, як такий, що не позбавлений батьківських прав, і який на день набрання чинності цим Законом має дитину, якій не виповнилося 18 років.

Згідно ст. 6 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» особи, на яких поширюється дія закону про амністію, можуть бути звільнені від відбування як основного, так і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, в частині вироку, яка не була виконана на день набрання чинності законом про амністію.

В судовому засіданні встановлено, що вироком апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.06.2016 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбуття покарання з випробуванням строком на 3 роки та в силу ст. 77 КК України, додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки підлягало реальному виконанню. (а.с. 3-7).

Аналізуючи вищевикладене, з огляду на те, що засуджений ОСОБА_5 , вчинив злочин з необережності до набрання чинності ЗУ «Про амністію у 2016 році», надав до суду заяву про застосування до нього амністії, раніше не судимий, та амністія стосовно нього не застосовувалася, він має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8) стосовно якої батьківських прав не позбавлений, обмежень, передбачених ст. 4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 «ЗУ Про амністію у 2016 році», щодо застосування відносно засудженого ОСОБА_5 амністії, не встановлено, вважаю, що клопотання засудженого щодо застосування стосовно нього ЗУ «Про амністію у 2016 році» та звільнення його від подальшого відбування покарання, як основного, так і додаткового підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись п. в ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році», ЗУ «Про застосування амністії в Україні», ч.1 ст. 78 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього ЗУ «Про амністію у 2016 році» та звільнення його від відбуття покарання - задовольнити.

На підставі п. в) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування призначеного йому основного та додаткового покарання.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області на протязі 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1