Дата документу 12.10.2017
Справа № 501/1956/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 жовтня 2017 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Чорноморська, Одеської області, громадянки України, яка має середню освіту, не працює, не одружена, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,
21.03.2017, приблизно о 18 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 (вироком Іллічівського міського суду від 09.06.2017 ОСОБА_5 визнана винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, та зазначений вирок набув чинності), попередньо домовились про скоєння корисливого злочину на території м. Чорноморська Одеської області, знаходячись в приміщенні бару «Діоніс», що розташований по вул. Парусна в м. Чорноморську Одеської області, маючи намір на заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_6 , повідомивши неправдиві відомості про намір зателефонувати з його телефону, керуючись корисливими мотивами, умисно заволоділа його майном, а саме: мобільним телефоном «Lenovo A319», чорного кольору, вартістю 1 799 гривень, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Lifecell», вартістю 25 гривень, на рахунку якої грошових коштів не було та сімкарта мобільного оператора «Kyivstar», вартістю 30 гривень, на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 50 гривень, чим спричинила матеріальну шкоду ОСОБА_6 на загальну суму 1 904 гривень, після чого, з місця скоєння злочину зникла та розпорядилась викраденим на власний розсуд, як своїм власним, здавши у ломбард.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому їй обвинувачені визнала повністю, не оспорює фактичні обставини справи, та показала суду, що дійсно 21.03.2017, близько 18 години, перебувала в барі «Діоніс», що розташований по вул. Парусна в м. Чорноморську Одеської області, де спільно зі своєю знайомою ОСОБА_5 ввела в оману потерпілого ОСОБА_6 , попросивши зателефонувати з його телефону, взяла вищевказаний телефон та зникла. У скоєному розкаюється, просить не позбавляти її волі.
Судом за згодою учасників судового провадження, визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, та немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
ОСОБА_4 раніше не судима, не знаходиться на обліку у лікаря нарколога та психіатра.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає її щире каяття та сприяння досудовому розслідуванню та суду у встановлені істини по справі.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.
При призначенні обвинуваченій покарання, необхідного та достатнього для її виправлення та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують її покарання, відсутність обставин що обтяжує її покарання, та вважає, що їй має бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі. Оскільки менш суворий вид покарання буде недостатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.
Характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особа обвинуваченої, обставини які пом`якшують покарання, дають суду підстави вважати, що її виправлення й перевиховання можливі без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, відповідно до ст. 75 КК України вона підлягає звільненню від відбування основного покарання з випробовуванням, а також на неї слід покласти обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Запобіжний захід обраний ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою підлягає скасуванню, а обвинувачена має бути звільнена із-під варти в залі суду.
Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд,-
Визнати винною ОСОБА_4 у пред`явленому їй обвинувачені у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, і призначити їй покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, якщо вона впродовж зазначеного випробувального терміну не вчинить іншого злочину, та на підставі ст. 76 КК України зобов`язати її не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_4 скасувати, звільнити її із-під варти в залі суду.
Відповідно до ст.72 КК України зарахувати обвинуваченій ОСОБА_4 до строку покарання строк її попереднього ув`язнення, а саме знаходження її під вартою під час досудового розслідування і судового розгляду у період з 13 вересня 2017 року до 12 жовтня 2017 року.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копії вироку видати сторонам кримінального провадження негайно.

Суддя ОСОБА_1