Номер провадження: 11-сс/785/27/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника концерну «Війсьторгсервіс» ОСОБА_7 ,

представника ТОВ «Юридична фірма «Бонум» - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуначальника філії «ОУВТ» Концерну «Війсьторгсервіс» ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 05.12.2017 року про накладення арешту на майно,

встановив:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання представників потерпілого - ТОВ «Юридична фірма «Бонум» ОСОБА_10 та ОСОБА_8 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0002935 від 13.08.2015 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, а саме: на нежитлове приміщення першого поверху №501 в будівлі АДРЕСА_1 , загальною площею 35, 8 кв.м.

На ухвалу слідчого судді, начальник філії «ОУВТ» Концерну «Війсьторгсервіс» ОСОБА_9 , подав апеляційну скаргу, у якій зазначив, що вважає її необґрунтованою, винесеною з грубими порушеннями вимог КПК Україниз таких підстав:

1) клопотання про накладення арешту на майно подано особами, які не мають відповідних повноважень, адже не відносяться до осіб, перелічених у ч. 1 ст. 171 КПК України;
2) слідчий суддя зазначив в ухвалі, що свідоцтво про право власності НОМЕР_1 від 20.08.2009 року на нежитлові приміщення площею 1178,6 кв. м. по вул. Великій Арнаутській, 80, видано Концерну «Війсьторгсервіс» на підставі підроблених документів, але таке твердження є безпідставним, адже слідчий суддя не дослідив жодного належного доказу, яким би підтверджувався такий висновок. У той же час, ОСОБА_8 та ТОВ «Юридична фірма «Бонум» не мають жодного відношення до будівлі №80 по вул. Великій Арнаутській, тому їх права жодним чином не порушено;
3) слідчий суддя не врахував, що свідоцтво про право власності № НОМЕР_2 від 20.08.2009 року на приміщенняплощею 35, 8 кв.м. по АДРЕСА_1 рішенням господарського суду Одеської області від 12.09.2017 року визнано незаконним та скасовано.
Посилаючись на наведені доводи, начальник філії «ОУВТ» Концерну «Війсьторгсервіс» ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно, а саме: на нежитлове приміщення першого поверху АДРЕСА_2 , загальною площею 35, 8 кв.м.

Заслухавши суддю-доповідача, представника концерну «Війсьторгсервіс», яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити, прокурора та представника ТОВ «Юридична фірма «Бонум» ОСОБА_8 , які заперечували проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч.ч.1,2 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до змісту клопотання представників потерпілого - ТОВ «Юридична фірма «Бонум» ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , слідчими СВ Приморського ВП ГУНП в Одеській області провадиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002935, яке розпочато 13.08.2015 за заявою потерпілого - ТОВ «Юридична фірма «Бонум» про вчинення посадовими особами ДП МО України кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, що спричинило тяжкі наслідки та яким заподіяна шкода у великому розмірі Одеської територіальної громаді, ТОВ «Юридична фірма «Бонум» та ОСОБА_8 ..

Частини 1 та 2 ст. 170 КПК України, передбачають, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до приписів ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Частиною третьою зазначеної норми закону передбачено, що у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено:
1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог;
2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
Як видно зі змісту клопотання про накладення арешту на майно, воно не відповідає вимогам ч.1 ст. 171 КПК України, оскільки подано не цивільним позивачем, а представниками потерпілого, що суперечить приписам частини першої зазначеної норми кримінального процесуального закону.

При цьому в судовому засіданні суду апеляційної інстанції було встановлено, що громадяни ОСОБА_8 та ОСОБА_10 визнані не тільки представниками потерпілого - ТОВ «Юридична фірма Бонум» у зазначеному кримінальному провадженні, а і представниками цивільного позивача, про що свідчить постанова слідчого від 04.09.2015 року та копії цивільних позовів прийнятих слідчим.

Окрім того, у зазначеному клопотанні вказано, що майно, на яке представник потерпілого ОСОБА_10 просив накласти арешт, набуте злочинним шляхом, що також не відповідає вимогам до клопотання цивільного позивача про арешт майна, передбаченим ч.3 ст. 171 КПК України.

Аналіз змісту ухвали слідчого судді свідчить про те, що вона містить зміст клопотання представника потерпілого ОСОБА_10 , посилання на ст.ст. 170, 173 КПК України, але вона не містить докладних мотивів на обґрунтування судового рішення, тому ухвала є необґрунтованою, невмотивованою, а отже підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

Разом з тим, нова ухвала суду апеляційної інстанції не може бути постановлена по суті клопотання представника потерпілого ОСОБА_10 , оскільки воно, як зазначено вище, також не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Частиною третьою статті 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання представника потерпілого ОСОБА_10 , підлягає поверненню останньому для усунення недоліків протягом сімдесяти двох годин з моменту його отримання.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі начальника філії «ОУВТ» концерну «Війсьторгсервіс» ОСОБА_9 , повинні бути враховані слідчим суддею при розгляді зміненого клопотання представника потерпілого, представника цивільного позивача-ТОВ «Юридична фірма «Бонум» ОСОБА_10 , якщо воно надійде для розгляду у встановлений апеляційним судом строк до суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Керуючись ст.ст. 170-173, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:
Апеляційну скаргу начальника філії «ОУВТ» Концерну «Війсьторгсервіс» ОСОБА_9 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 05.12.2017 року про накладення арешту на майно скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання представника потерпілого, представника цивільного позивача - ТОВ «Юридична фірма «Бонум» ОСОБА_10 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0002935 від 13.08.2015 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, а саме: на нежитлове приміщення першого поверху АДРЕСА_2 , загальною площею 35, 8 кв.м., повернути останньому для усунення недоліків, викладених в мотивувальній частині ухвали, протягом сімдесяти двох годин з моменту отримання повного тексту ухвали апеляційного суду.
Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4