АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2125/17 Справа № 190/1202/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2017 року про застосування покарання за наявності кількох вироків, -

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та постановити свою ухвалу, якою застосувати до нього покарання за наявності кількох вироків.

Оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції відмовлено у задоволенні подання ДУ «П`ятихатська виправна колонія №122» МЮ України про застосування покарання за наявності кількох вироків засудженому ОСОБА_7 .

Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції зазначив, що при вирішенні питання про застосування до ОСОБА_7 покарання за наявності кількох вироків суд повинен фактично переглянути покарання за вироком 13.04.2016 року, або від 29.04.2016 року, оскільки кожним із цих вироків призначено покарання із врахуванням з той самої підстави, - згідно ч. 4 ст. 70 КК України, - одного й того ж покарання за попереднім вироком 29.12.0215 року. Застосування до засудженого єдиного покарання за таких обставин призведе до зміни одного з вищевказаних вироків, що суперечить принципу правової визначності судового рішення.

Обгрунтовуючи вимоги своєї апеляційної скарги, апелянт зазначає, що при постановленні даного рішення судом не було належним чином враховано, що він відбуває покарання за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 29.04.2016 року за ч. 2 ст. 185 КК України, яким на підставі ч. 4 ст. 70 КК України поглинуте призначене покарання за вироком цього ж суду від 29.12.2015 року та призначене остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки і 6 місяців.

Крім того зазначає, що він також засуджений і за вироком Дружківського міського суду Донецької області від 13.04.2016 року за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, а з урахуванням на підставі ч. 4 ст. 70 КК України вироку Краматорського міського суду Донецької області від 29.12.2015 року, - до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки і 3 місяці, втім даний вирок залишається без виконання, у зв`язку з чим виникає питання щодо правильного обрахування строку відбування покарання та часує, з якого є можливим застосування до засудженого положень ст. ст. 81, 82 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача; засудженого що просив задовольнити апеляційну скаргу; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Так, відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Як вбачається з матеріалів справи, на даний час ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 29.04.2016 р., яким його було засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України цим покаранням поглинуте менш суворе покарання за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 29.12.2015 року, та остаточно призначене до відбування покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, строк відбування покарання вирішено рахувати з 15.01.2016 р.

Крім того, щодо ОСОБА_7 було ухвалено вирок Дружківського міського суду Донецької області від 13.04.2016 р., яким він засуджений за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначене покарання у виді 4 років позбавлення волі; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання цього покарання з покаранням за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 29.12.2015 року, остаточно призначене до відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці; строк відбування покарання вирішено рахувати з 28.01.2016 р. На даний час цей вирок не виконується, чим порушуються принципи невідворотності кримінального покарання та юридичної визначеності.

Аналізуючи висновки суду першої інстанції про неможливість призначення ОСОБА_7 до відбування єдиного покарання у зв`язку з тим, що як у вироку Краматорського міського суду Донецької області від 29.04.2016 р., так і у вироку Дружківського міського суду Донецької області від 13.04.2016 р. враховане за правилами ч. 4 ст. 70 КК України покарання за тим самим вироком Краматорського міського суду Донецької області від 29.12.2015 року, колегія суддів не може з ними погодитись.

Так, у вироку Краматорського міського суду Донецької області від 29.04.2016 р. вказане покарання враховане шляхом поглинення його новопризначеним покаранням, що є більш суворим, а отже фактично таке рішення не мало наслідків для виду та розміру призначеного остаточного покарання та не вплинуло на становище засудженого. Таким чином, визначення ОСОБА_7 єдиного остаточного покарання із покарань, призначених йому за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 29.04.2016 р. та вироком Дружківського міського суду Донецької області від 13.04.2016 р., фактично не тягне подвійного врахування покарання, призначеного йому за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 29.12.2015 року, і не погіршує його становище.

У урахуванням наведеного колегія суддів оцінює доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 як обґрунтовані та вважає за необхідне оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нову ухвалу, якою заяву засудженого задовольнити.

Зважаючи на те, що покарання за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 29.04.2016 р. було призначене за злочин, вчинений 18.11.2015 р., тобто до ухвалення попереднього вироку Дружківського міського суду Донецької області від 13.04.2016 р., остаточне покарання ОСОБА_7 за наявності кількох вироків підлягає застосуванню за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2017 року про застосування покарання за наявності кількох вироків скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою подання ДУ «П`ятихатська виправна колонія № 122» МЮ України задовольнити.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, призначене ОСОБА_7 покарання за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 29.04.2016 р. у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі поглинути більш суворим покаранням за вироком Дружківського міського суду Донецької області від 13.04.2016 р., та остаточно призначити ОСОБА_7 до відбування покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 15.01.2016 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4