АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/150/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №641/5538/16-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.5 ст.72 КК України

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
засудженої - ОСОБА_7 ,
захисника-адвоката - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Комінтернівського районного суду м.Харкова від 11 липня 2016 року стосовно ОСОБА_7 про зарахування у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення, -
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 11 липня 2016 року частково задоволено клопотання засудженої ОСОБА_7 та, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, зараховано у строк відбування покарання, призначеного за вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 04 червня 2013 року, строк попереднього ув`язнення з 12 вересня 2011 року по 19 червня 2012 року, з 04 червня 2013 року по 24 грудня 2013 року, з 18 листопада 2014 року по 02 квітня 2015 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_7 просить ухвалу скасувати, посилаючись на те, що вона, на її думку, є незаконною та необґрунтованою, постановити нову ухвалу, якою зарахувати їй у строк покарання час знаходження у слідчому ізоляторі з 28 лютого 2014 року по 28 травня 2014 року, оскільки після набрання вироку законної сили вона знаходилася у слідчому ізоляторі по іншому кримінальному провадженню, яке було виділено із провадження, по якому був постановлений вирок стосовно неї.
Заслухавши суддю-доповідача, засуджену та захисника, які підтримали апеляційну скаргу з наведених підстав, думку прокурора, який вважав, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_7 було засуджено вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 04 червня 2013 року за ч.ч.3, 5 ст.191, ч.ч.1, 2 ст.366 КК України і за сукупністю вказаних злочинів, відповідно до положень ч.1 ст.70 КК України, остаточне покарання призначено сім років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарчих зобов`язань строком на 3 роки з конфіскацією всього особисто належного майна. Запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 було змінено з підписки про невиїзд з постійного місця проживання на тримання під вартою. Строк відбування покарання засудженій обчислюється з моменту проголошення вироку.
Судом також встановлено, що до засудженої під час зазначеного кримінального провадження обирався запобіжний захід тримання під вартою- і вона знаходилася в СІЗО в період з 12 вересня 2011 року по 19 червня 2012 року.
Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 24 грудня 2013 року вирок Ленінського районного суду м.Харкова від 04 червня 2013 року стосовно ОСОБА_7 в частині вирішення цивільного позову скасований та в цій частині направлений на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства, в решті вирок залишено без змін.
24 грудня 2013 року вирок Ленінського районного суду м.Харкова від 04 червня 2013 року стосовно ОСОБА_7 набрав законної сили.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 листопада 2014 року, ухвала апеляційного суду Харківської області від 24 грудня 2013 року стосовно ОСОБА_7 скасована, справа направлена на новий апеляційний розгляд.
Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 02 квітня 2015 року вирок Ленінського районного суду м.Харкова від 04 червня 2013 року стосовно ОСОБА_7 було змінено, ОСОБА_7 було засуджено за ч.ч.3, 5 ст.191КК України, і за сукупністю вказаних злочинів, відповідно до положень ч.1 ст.70 КК України, остаточно призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарчих зобов`язань строком на 3 роки з конфіскацією всього особисто належного майна.
02 квітня 2015 року вирок Ленінського районного суду м.Харкова від 04 червня 2013 року стосовно ОСОБА_7 набрав законної сили.
Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення, у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно вимог ст.1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили.
Системний аналіз вказаних процесуальних норм дає підстави дійти висновку про те, що необхідно враховувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення починаючи з дня постановлення ухвали Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 листопада 2014 року по день постановлення ухвали апеляційного суду Харківської області від 02 квітня 2015 року.

Отже, висновок суду першої інстанції відповідає вимогам цього закону.

Доводи апеляційної скарги засудженої ОСОБА_7 про зарахування у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за час знаходження в слідчому ізоляторі з 28 лютого 2014 року по 28 травня 2014 року є необґрунтованими, оскільки після набрання вироку законної сили і до постановлення ухвали Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 листопада 2014 року, вона знаходився в СІЗО не в зв`язку з обранням запобіжного заходу, а у зв`язку з виконанням вироку.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги засудженої про знаходження у слідчому ізоляторі по іншому кримінальному провадженню, оскільки це не було предметом розгляду суду першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ч.5 ст.72 КК України, ст.ст.404, 405, 407, 419, ч.5 ст.539 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Комінтернівського районного суду м.Харкова від 11 липня 2016 року про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання засудженій ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий
Судді: