Справа № 452/2352/14-к
пр.№ 1-в/464/66/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.02.2017 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації ЛВК №48 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за поданням Львівської виправної колонії №48 про умовно-дострокове звільнення від покарання засудженого ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 засуджений 07.10.2014 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч.2 ст. 286 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 22.02.2016р. згідно ч.5 ст. 72 КК України засудженому ОСОБА_5 зараховано в термін покарання 3 місяці 16 днів перебування під вартою.

Адміністрація ЛВК № 48 спільно із спостережною комісією Сихівської районної адміністрації м. Львова звернулись до суду з поданням, в якому просять звільнити засудженого умовно-достроково.

Заслухавши пояснення засудженого, представника адміністрації, думку прокурора, вивчивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Засуджений ОСОБА_5 раніше двічі притягувався до кримінальної відповідальності, до нього застосовувався Закон України «Про амністію», по даній справі засуджений за тяжкий злочин, відбув 1/2 строку призначеного покарання, а саме на день розгляду справи з врахуванням зарахованого згідно ч.5 ст. 72 КК України терміну покарання перебування його під вартою, відбув 2 роки 10 місяців 21 день, до закінчення відбуття строку покарання залишилось 2 роки 7 місяців 9 днів.

Як вбачається з постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26 квітня 2002 року умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбуття покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Судом встановлено, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 , не допускав порушення вимог режиму утримання, заохочувався п`ять разів протягом одного року.

З характеристики на засудженого ОСОБА_5 , затвердженої 12.01.2017р. начальником Львівської ВК-48, вбачається, що останній вину у вчиненні злочину визнав, працевлаштований на дільниці заготівлі та порубки дров, зарахований до Львівського навчального центру №48 у 2015/2016 навчальному році.

Враховуючи дані про особу засудженого ОСОБА_5 , суд приходить до переконання, що відбуваючи призначене судом покарання, засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, переконливих доказів виправлення засудженого судом не здобуто, а відтак не заслуговує на застосування до нього умовно-дострокового звільнення, сам факт відбуття засудженим 1/2 строку покарання та наявність 5 заохочень, які надані засудженому протягом одного року, хоча останній прибув до Львівської виправної колонії №48 ще 04.12.2014р. не є для цього достатньою підставою.

На підставі ст.81 КК України та керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
В задоволенні подання Львівської виправної колонії №48 про умовно-дострокове звільнення від покарання засудженого ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1