АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 538/1686/15-к Номер провадження 11-кп/786/77/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст. 296 КК України СТ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних
справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000258 за апеляційними скаргами прокурора Чорнухинського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , поданої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Чорнухинського районного суду Полтавської області від 12 липня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Заводське Лохвицького р-ну Полтавської обл., який проживає АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винуватим та засуджено за:

- ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт;
- ч. 2 ст. 296 КК України до покарання у виді 3 років обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 3 років обмеження волі.
За ч. 1 ст. 296 КК України ОСОБА_7 визнано невинуватим та виправдано.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_7 на його користь 646,13 грн матеріальної шкоди та 3000 грн моральної шкоди.
Вирішено питання про речові докази.

Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за те, що він 6 травня 2014 року приблизно о 17 год по вул. Ватутіна м. Червонозаводське Лохвицького р-ну Полтавської обл. в районі «Сільгосптехніки» умисно кулаками обох рук наніс декілька ударів в обличчя ОСОБА_11 , від яких останній впав, після чого наніс декілька ударів ногами по тулубу та кінцівкам ОСОБА_11 , чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 легкі тілесні ушкодження у вигляді синця у ділянці правої щоки на тлі припухлості м`яких тканин.
9 травня 2015 року приблизно о 23.00 год, ОСОБА_7 біля кафе «Мікс» по вул. Матросова м. Червонозаводське, діючи в групі із невстановленою особою, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю спільно завдали удари кулаками рук в обличчя та ногами по тулубу потерпілому ОСОБА_10 , спричинивши ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді уламкового перелому обох носових кісток, струс головного мозку, садно по задній поверхні в проекції лівого ліктьового суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я
27 жовтня 2014 року приблизно о 4 годині ОСОБА_7 разом з невстановленою особою у приміщенні кафе «Затишок» за адресою вул. Шевченка, 141 в м. Лохвиця вчинили сварку з відвідувачами даного закладу ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , висловлюючись при цьому нецензурною лайкою. Після цього, через кілька хвилин, ОСОБА_7 одягнув на руки боксерські рукавиці і, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, безпричинно умисно наніс удари руками по голові та тулубу, ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді синців по боковій поверхні грудної клітки зліва та в ділянці верхнього та нижнього повік правого ока.
Дії ОСОБА_7 за даним епізодом органами досудового розслідування були кваліфіковані за ч. 3 ст. 296 КК України як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, поєднане з опором громадян, які припиняли хуліганські дії, а суд першої інстанції перекваліфікував такі дії обвинуваченого на ч. 2 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, мотивуючи відсутністю доказів, які підтверджують наявність опору ОСОБА_7 під час вчинення злочину.
Крім того, органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувався у тому, що він:
21.03.2015 приблизно о 23 год. 45 хв. по вул. Матросова в м. Червонозаводське Лохвицького р-ну біля кафе «Мікс» зустрів свого знайомого ОСОБА_16 і грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, умисно завдав 2-3 удари кулаком в обличчя в нижню щелепу ОСОБА_16 , внаслідок чого ОСОБА_16 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, у вигляді перелому суглобового відростку нижньої щелепи зліва, перелому вінцевого відростку нижньої щелепи зліва, перелому тіла нижньої щелепи справа через лунку 2 зуба на нижній щелепі справа.
Такі дії ОСОБА_7 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 296 КК України, а саме як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Виправдовуючи ОСОБА_7 за даним епізодом на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України суд своє рішення мотивував тим, що докази надані стороною обвинувачення не доводять, що даний злочин вчинено обвинуваченим ОСОБА_7 ..
Також органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувався у тому, що він разом з іншими особами 5.01.2015 приблизно о 03.00 год в нічному клубі караоке «Вегас» за адресою вул. Леніна,14 в м. Лохвиця, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю безпричинно, із хуліганських мотивів умисно наніс удари відвідувачам зазначеного закладу ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , спричинивши їм тілесні ушкодження.
Такі дії ОСОБА_7 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 296 КК України, а саме як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Згідно мотивувальної частини вироку докази надані стороною обвинувачення не доводять, що даний злочин вчинено обвинуваченим ОСОБА_7 ..
В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, неправильне застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування закону, який підлягає застосуванню, а також невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого, просить скасувати вирок суду та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим та призначити покарання за: ч. 1 ст. 125 КК України у виді 200 годин громадських робіт, ч. 2 ст. 296 КК України у виді 3 років обмеження волі, ч. 3 ст. 296 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_7 призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд неправильно перекваліфікував дії обвинуваченого з ч. 3 на ч. 2 ст.296 КК України по епізоду від 27.10.2014, оскільки обвинувачений, чинив опір відвідувачам кафе «Затишок» - ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_20 та власнику кафе «Затишок» ОСОБА_21 , які шляхом умовлянь просили обвинуваченого і невстановлену особу припинити хуліганські дії до приїзду працівників охорони. Під час спроб заспокоїти обвинуваченого та завадити вчиняти хуліганські дії та побиття вже лежачих людей, ОСОБА_7 завдав удари особам, які намагалися його заспокоїти та іншим особам. Крім того прокурор посилається на те, що суд залишив поза увагою: показання свідка ОСОБА_21 , який є власником кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », про те, що єдиним способом припинення хуліганських дій обвинуваченого було словесне умовляння останнього, оскільки ОСОБА_7 перебував у агресивному стані та хаотично наносив удари оточуючим; обвинувачений чинив опір не лише працівникам охоронної фірми, а й іншим громадянам, які намагалися припинити хуліганські дії ОСОБА_7 ; відеозапис з місця події, на якому чітко та повністю зафіксовано всі обставини вчинення хуліганських дій та опір представникам охоронної фірми, які здійснювали саме фізичне стримування від вчинення протиправних дій, а також відтягнули обвинуваченого від потерпілих та стримували, на що останній виривався, погрожував та намагався нападати.
Також прокурор зазначає,що при призначенні покарання обвинуваченому судом не враховано, що ОСОБА_7 вчинив злочини проти здоров`я особи та громадського порядку, групою осіб, поєднане з опором особам, які намагалися припинити хуліганські дії, свою вину у вчиненні злочинів не визнав та не розкаявся у вчиненому, чим намагається уникнути відповідальності, шкоду на лікування потерпілим не відшкодував, вів себе зухвало та зневажливо до суду і учасників провадження, що свідчить про те, що він не усвідомлює свою неправомірну поведінку.
В апеляційній скарзі обвинувачений, вказуючи на однобічність та неповноту судового розгляду провадження, невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого, просить змінити вирок, пом`якшити йому покарання та звільнити від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.
Свої вимоги обвинувачений мотивує тим, що на даний час він свою вину визнає, щиро розкаюється, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, неофіційно працює у м. Києві у службі таксі, виховує малолітню дитину.
Разом з тим обвинувачений зазначає, що ОСОБА_10 удари в область голови завдано не ним, а іншими невстановленими особами, що підтверджується показаннями свідків та відеозаписом з камери спостереження, з якого видно, що біля кафе «Мікс» удар в область обличчя ОСОБА_10 головою наніс водій автомобіля, з яким у потерпілого виникла сварка, а в подальшому і інші невстановлені особи завдавали удари ОСОБА_10 .. Тому вважає, що його вина у вчиненні злочину щодо ОСОБА_10 є недоведеною.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого, посилаючись на однобічність та неповноту судового слідства, невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого, просить вирок суду змінити та призначити ОСОБА_7 більш м`яке покарання за ч. 1 ст. 125 КК України та ч. 2 ст. 296 КК України і ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.
Свої вимоги захисник обґрунтовує доводами, які є аналогічними доводам наведеним у апеляційній скарзі обвинуваченим, а призначення більш м`якого покарання ОСОБА_7 , окрім вказаного обвинуваченим, також мотивував тим, що значної фізичної чи матеріальної шкоди потерпілим ОСОБА_7 не завдав, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Заслухавши доповідь судді, пояснення: обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити їх апеляційні скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг захисника та обвинуваченого і просив частково задовольнити апеляцію прокурора, а саме вирок скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції через істотні порушення вимог КПК України при ухваленні вироку, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Підставою для скасування вироку судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що передбачено п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 412 цього Кодексу, істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються:

1) у разі визнання особи виправданою формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд;

2) у разі визнання особи винуватою: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення; обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання; мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання, застосування примусових заходів медичного характеру при встановлені стану обмеженої осудності обвинуваченого, застосування примусового лікування відповідно до статті 96 Кримінального кодексу України, мотиви призначення громадського вихователя неповнолітньому; підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Частиною 4 вказаної статті передбачено, що у резолютивній частині вироку зазначаються, зокрема:

1) у разі визнання особи виправданою - прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та його виправдання;

2) у разі визнання особи винуватою: прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом;

Якщо особі пред`явлено декілька обвинувачень і деякі з них не доведені, то у резолютивній частині вироку зазначається, за якими з них обвинувачений виправданий, а за якими - засуджений.

Всупереч наведеним вимогам закону суд, зазначивши у мотивувальній частині вироку формулювання обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_7 і визнане судом недоведеним за епізодом від 5.01.2015 та підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, про це не зазначив у резолютивній частині вироку.

Тобто суд не прийняв рішення по епізоду вчинення злочину 5.01.2015 інкримінованого ОСОБА_7 , а це, на думку колегії суддів є істотним порушенням кримінального процесуального закону, що передбачено ч. 1 ст. 412 КПК України, оскільки перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження, та таким, що тягне за собою скасування вироку з призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Отже, апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення, а апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника не підлягають задоволенню.

Під час нового розгляду кримінального провадження місцевому суду необхідно усунути вказані порушення, провести процедуру провадження з дотриманням вимог закону та ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення, перевіривши доводи апеляційних скарг обвинуваченого і його захисника та прокурора.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА :
Апеляційні скарги: прокурора Чорнухинського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 задовольнити частково, обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , поданої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Чорнухинського районного суду Полтавської області від 12 липня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4