30.03.2017 Справа №363/1184/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2017 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора обвинуваченого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді кримінальне провадження № 0000217 щодо

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

уродженця і жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, неодруженого, непрацюючого, на підставі ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:
в період з 15 по 22 лютого 2016 року ОСОБА_4 з корисливих мотивів з метою викрадення чужого майна проник, вибивши ногою двері, до будинку культури в АДРЕСА_1 звідки таємно викрав майно три алюмінієві карнизи, вартістю 510 грн., що належать Ровівській сільській раді Вишгородського району. З викраденим майном місце події покинув, яке за 75 грн. здав у пункт прийому металобрухту.

У суді обвинувачений ОСОБА_4 показав, що за встановлених у справі обставин в другій половині лютого 2016 року вибив двері до будинку культури й з використанням драбини зняв три алюмінієві карнизи, які здав в пункті прийому металобрухту за винагороду.

Обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину, з його кваліфікуючими ознаками, а також вартістю, переліком та видом викраденого майна погодився, щиро покаявся у вчиненому.

Представник Ровівської сільської ради Вишгородського району подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Виходячи з того, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, зміст яких учасники судового розгляду розуміють правильно й не оспорюють, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою прокурора та обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, які учасниками судового розгляду не заперечуються.

Таким чином, суд визнає доведеною вину ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому з проникненням у приміщення, і кваліфікує його злочинні дії за ч. 3 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує конкретні обставини справи та ступінь вчиненого ним тяжкого злочину, дані про його особу, який притягувався до кримінальної відповідальності, зі слів працює неофіційно, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в лікаря нарколога, психіатра не перебуває.

Разом з тим, суд ураховує щире каяття обвинуваченого, що відповідно до ст. 66 КК України є пом`якшуючою покарання обставиною.

Беручи до уваги викладене, а також відсутність обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого передбачених ст. 67 КК України, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, а його виправлення можливим без відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

На підставі викладеного і керуючись статтями 370 і 374 КПК України,

засудив:
визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і за цим законом призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені пунктами 1 і 2, ч. 1 ст. 76 КК України, зокрема повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, періодично з`являтиметься до зазначеного органу для реєстрації.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подання апеляції через Вишгородський районний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію цього вироку, яку негайно після проголошення вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: