Справа № 359/8964/2016р.
провадження №1кс/359/1184/16к

30 листопада 2016 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2
представник БВК №119 ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відео конференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лозовий Яр, Яготинського району, Київської області, українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, не працював, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 про застосування умовно-дострокового звільнення
ВСТАНОВИВ :
16 листопада 2016 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування умовно-дострокового звільнення.
В судовому засіданні представник БВК №119 просить винести рішення на розсуд суду,
Засуджений ОСОБА_5 заявлені вимоги про умовно-дострокове звільнення підтримав.
Заслухавши думку прокурора, який заперечує проти задоволення клопотання , дослідивши матеріали подання та ознайомившись із особовою справою засудженого, суд приходить до наступного висновку .
Відповідно матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 раніше судимий:
05.07.2013 року Яготинським районним судом Київської області за ст.ст. 185 ч.І, 75 КК України на 2 роки позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік.
12.05.2014 року Яготинським районним судом Київської області за ст.ст. 289 ч.2, 71 КК України на 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.11.2014 року на підставі ст.6 ЗУ «Про амністію у 2014 році » скорочено наполовину призначене покарання.
Початок строку: 12 травня 2014 року Кінець строку: 12 серпня 2017 року
Засуджений ОСОБА_5 міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 15.05.2014 року.
Засуджений ОСОБА_5 відбув 2/3 частини покарання 12.06.2016 року.
Під час знаходження в Київському СІЗО зарекомендував себе посередньо. стягнень та заохочень не мав.
В Бориспільській виправній колонії № 119 відбуває покарання з 14.07.2014 року. За час відбування покарання характеризується посередньо, стягнень не має, має 2 заохочення.
У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує дружні стосунки із засудженими позитивної спрямованості.
Працевлаштований на дільниці деревообробка . Відношення до праці задовільне. До майна установи і предметів,якими користується ставиться завжди дбайливо, здійснює за ними належний догляд, використовує за призначенням.
Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до персоналу установи. Встановлені законодавством вимоги персоналу установи виконує під контролем.
За характером спокійний, врівноважений. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки.
Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд.
Приймає участь в роботах по благоустрою місць позбавлення волі.
Відповідно до статті 110 Кримінально - виконавчого кодексу України підтримує зв`язки з рідними шляхом побачень та отримує від них передачі. Згідно вироку має позов, але достроково не погашається. Вину у скоєному злочині визнав.
У відповідності до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;
Згідно ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч. 2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Для застосування звільнення, згідно п. 2 ч. 3 необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Пунктом 2 ППВСУ "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.02.2002 р., передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Крім того, відповідно до положень пункту 17 вказаної Постанови, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Суд вважає, що відносно засудженого не можливо застосувати умовно - дострокове звільнення вiд відбування покарання , беручи до уваги той факт, що останній своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, враховуючи лінію поведінку засудженого за весь період відбування покарання, оскільки засуджений має 2 заохочення - 12 січня 2015 року та 20 квітня 2015 року , і що не дає підстав для загального висновку про його сумлінну поведінку та ставлення до праці за весь період відбування покарання в розумінні вимог ч.2 ст. 81 КК України, яка передбачає умовно-дострокове звільнення.
Не надано доказів погашення цивільного позову за вироком.
При цьому судом також враховано рішення комісії БВК №119 від 26.07.2016 року, яким відмовлено ОСОБА_5 на заміну покарання на УДЗ, оскільки не довів свого виправлення та не заслуговує умовно-дострокового звільнення від покарання у зв`язку з тим, що має недостатній ступінь виправлення.
Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :
В задоволенні клопотанні засудженого ОСОБА_5 про застосування умовно-дострокового звільнення - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Київської області через Бориспільський міськрайсуд протягом 7 днів з дня оголошення.

Суддя ОСОБА_1