Березанський міський суд Київської області
Номер провадження 1-в/356/1204/16
Справа № 356/2029/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.12.2016 року Березанський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника адміністрації БВК-95 ОСОБА_4
представника спостережної комісії ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області спільне клопотання начальника БВК № 95 ОСОБА_6 та голови спостережної комісії Березанського міськвиконкому ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, раніше притягався до кримінальної відповідальності:
1) 07 серпня 2007 року за ч. 2 ст. 187, ст. 75, 76 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;
2) 12 грудня 2007 року за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі. Звільнений 03 грудня 2010 року умовно-достроково на 2 роки 10 місяців 2 дні;
засуджений 14 травня 2012 року Васильківсьим міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 29 березня 2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 у строк відбування покарання за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14 травня 2012 року строк його попереднього ув`язнення з 14 травня 2012 року по 30 травня 2012 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,
ВСТАНОВИВ:
Начальник БВК № 95 ОСОБА_6 та голова спостережної комісії Березанського міськвиконкому ОСОБА_7 внесли спільне клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від подальшого відбування покарання. Посилались на те, що він 28 жовтня 2016 року відбув 3/4 строку покарання, зарекомендував себе з позитивного боку, до роботи ставиться сумлінно, допускав порушення режиму утримання, стягнення зняті та погашені в законному порядку, допомагає адміністрації по благоустрою колонії. Заходи виховного впливу відвідує регулярно, сприймає позитивно. Свою вину ОСОБА_8 в скоєному злочині визнає, щиро розкаюється, запевняє адміністрацію, що припинить злочинну діяльність. Своєю поведінкою, відношенням до праці в місцях позбавлення волі довів, що став на шлях виправлення.
У судовому засіданні представник БВК № 95, прокурор клопотання підтримали, просили його задовольнити.
Представник спостережної комісії у задоволенні клопотання просив відмовити.
Від засудженого надійшла заява про розгляд справи без його участі. Врахувавши думку учасників судового розгляду, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності засудженого ОСОБА_8 .
Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1, 2, п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Така ж позиції висвітлена у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" від 26 квітня 2002 року, де зазначено, що умовно-дострокове звільнення можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Судом встановлено, що ОСОБА_8 засуджений вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14 травня 2012 року за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі. Початок строку 14 травня 2012 року, кінець строку 28 квітня 2018 року. 3/4 строку покарання відбув 28 жовтня 2016 року (зараховано з 14 травня 2012 року по 30 травня 2012 року час утримання під вартою). На момент ухвалення рішення про умовно-дострокове звільнення від покарання відбув 04 (чотири) роки 06 (шість) місяців 28 (двадцять вісім) днів від призначеного покарання. ОСОБА_8 прибув до БВК № 95 для відбуття покарання 21 червня 2012 року (внутрішня сторона обкладинки особової справи).
Згідно з характеристикою, наданою начальником відділення СПС № 2, майором внутрішньої служби ОСОБА_9 , засуджений ОСОБА_8 за час відбування покарання довів, що став на шлях виправлення а.с. 3).
Згідно з витягом з протоколу № 9 засідання комісії Березанської ВК № 95 від 29 травня 2015 року по розгляду матеріалів про переведення до дільниці соціальної реабілітації, комісія одноголосно утрималась від зазначеного переведення засудженого ОСОБА_8 , оскільки він на шлях виправлення не стає. Окрім цього, з характеристики на засудженого ОСОБА_8 від 29 травня 2015 року вбачається, що по прибуттю до установи засуджений був працевлаштований, однак має одне непогашене та не зняте у встановленому законом порядку стягнення. Окрім цього не завжди має охайний зовнішній вигляд та до виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься не завжди з ініціативо (Ч. 2 а. 71, 72 особової справи). Отже, суд вважає, що засуджений ОСОБА_8 станом на 29 травня 2015 року характеризувався посередньо.
Згідно з витягом з протоколу № 12 засідання комісії Березанської ВК № 95 від 11 травня 2016 року по розгляду матеріалів про заміну покарання більш м`яким, комісія одноголосно утрималась від подання матеріалів до суду, оскільки ОСОБА_8 сам того не бажав. Однак, відповідно до характеристики на засудженого станом на 11 травня 2016 року ОСОБА_8 характеризується як такий, що став на шлях виправлення попри те, що в характеристиці зазначено про незняте та непогашене дисциплінарне стягнення, про незавжди охайний зовнішній вигляд та періодичну відсутність ініціативи при виконанні робіт по благоустрою установи (Ч. 2 а. 100, 101 особової справи).
Таким чином, характеристики від 29 травня 2015 року та 11 травня 2016 року фактично збігаються за змістом, однак містять різні висновки щодо виправлення засудженого. Представник адміністрації БВК № 95 у судовому засіданні не зміг пояснити причину таких розбіжностей.
Відповідно до довідки заохочень та стягнень від 09 листопада 2016 року (а.с. 4), за час відбування покарання до засудженого ОСОБА_8 5 разів застосовувалися заходи стягнень, останній раз у листопаді 2015 року, та 10 разів застосовувалися заохочення, останній раз у жовтні 2016 року.
З пояснень представника БВК № 95 ОСОБА_4 , відомостей про кількість стягнень та заохочень засудженого, їхню давність, неможливо встановити на підставі чого в характеристиці від 11 травня 2016 року зроблено висновок про те, що засуджений довів своє виправлення. Наведене, в свою чергу, позбавляє суд можливості зробити однозначний висновок про сумлінну поведінку засудженого за час відбування покарання.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Вказане слід розуміти, як поведінку та ставлення до праці засудженим протягом всього часу відбування ним покарання, а не якогось певного періоду.
Суд бере до уваги те, що засуджений ОСОБА_8 за час відбування покарання був працевлаштований, періодично отримував заробітну плату, здобув осіту в БВК № 95, однак при наявності суперечливих характеристик та викладених судом обставин, а також відмову у судовому засіданні представника спостережної комісії від підтримання власносго клопотання, неможливо зробити однозначний висновок про позитивну характеристику ОСОБА_8 та його сумлінну поведінку.
Враховуючи те, що процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним, на думку суду, ОСОБА_8 своєю поведінкою не довів свого виправлення, а тому підстави для його умовно-дострокового звільнення відсутні.
За таких обставин суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення.
На підставі ст. 81 КК України, керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 - відмовити.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу в Апеляційний суд Київської області через Березанський міський суд Київської області протягом 7 (семи) днів з моменту її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1