справа №176/635/17
провадження №1-в/176/139/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2017 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води Дніпропетровської області, клопотання про умовно-дострокове звільнення від покарання, яке надійшло від засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Протопопівка Олександрійського району Кіровоградської області, громадянина України, засудженого: 04.06.2015 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ст. 128, ч.1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі 2 роки 6 місяців, за ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2016 року засудженому ОСОБА_3 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахований строк попереднього ув`язнення за період 04.06.2015 року по 22.10.2015 року, який відбуває покарання в Жовтоводській виправній колонії № 26,
за участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , представника Жовтоводської ВК № 26 за довіреністю ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 засуджений 04.06.2015 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ст. 128, ч.1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі 2 роки 6 місяців. Початок строку відбування покарання 04.06.2015 року, кінець строку відбування покарання згідно ухвали Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12.02.2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України є 16.07.2017 року.
Засуджений ОСОБА_3 заявляє клопотання про його умовно-дострокове звільнення з посиланням на положення ст. 81 КК України.
Заслухав представника Жовтоводської ВК №26, який підтвердив, що засуджений ОСОБА_6 на виробництві установи був працевлаштований, за період відбування покарання має як стягнення так і заохочення, просив клопотання задовольнити, виходячи з поведінки засудженого, думку прокурора, який також підтримав клопотання засудженого, посилаючись на те, що вже досягнута мета виправлення, вивчивши матеріали особової справи на засудженого та підстави клопотання, суд приходить до наступного.
Умовно-дострокове звільнення можливо при обов`язковій і одночасній наявності зазначених у законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а досягнення однієї з цілей покарання - виправлення засудженого.
Висновок про виправлення засудженого має бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання.
Пленум Верховного Суду України в постанові №2 від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну покарання більш м`яким" звернув увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для вирішення питання про досягнення цілей покарання. Головною підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є доведеність і переконаність суду, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому необхідно враховувати зразкове дотримання засудженим вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, ставлення засудженого до скоєного злочину, праці та навчання, його наміри про приєднання до суспільно-корисної праці, потреба в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштуванні.

При цьому Пленумом Верховного Суду України також звернуто увагу на те, що сумлінне поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає в утриманні від порушень режиму відбування, а й активна форма поведінки, яка за своєю суттю полягає, зокрема, у прагненні своєю діяльністю спокутувати провину за скоєний злочин, а сумлінне ставлення до праці - постійна усвідомлена участь у суспільно-корисній праці, систематичному виконанні і перевиконанні виробничих завдань, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи і т.і.

Судом встановлено, що витікає і підтверджується матеріалами особової справи засудженого, характеристиками в особовій справі на засудженого, матеріалами про стягнення і заохочення, що в місцях позбавлення волі за вироком суду ОСОБА_3 знаходиться з 07.06.2015 року, з цього часу утримувався в Дніпропетровському СІ, режим ув`язнення не порушував, характеризувався посередньо, заохочень не мав, стягнень не мав.

В Жовтоводській ВК №26 продовжує відбувати покарання з 26.11.2015 року.

За період відбування покарання з цього часу у виправній колонії має 3 стягнення, одне з яких суворе стягнення у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятора на 10 діб за відмову від чергування, також має 3 заохочення.

Заохочення до ОСОБА_7 застосовані перше правами начальника колонії за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці та до робіт з благоустрою установи у вигляді подяки 01.09.2016 року, тобто за два місяці до того як до нього в наступному було застосоване стягнення у вигляді суворої догани за порушення цехового режиму, та друге і останнє від 11.04.2017 року у вигляді подяки, і таке застосоване напередодні за місяць зі зверненням до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення.

Суд враховує, що ОСОБА_7 працевлаштований різноробочим бригади № 40. Втім, наявність стягнень і заохочень, які були накладені та застосовані до ОСОБА_7 на протязі всього періоду відбування покарання в установі, який є не тривалим та які чередувались одне за одним (заохочення-стягнення-заохочення), та останнє заохочення застосоване за місяць до звернення, не доводять сталу та однозначну поведінку засудженого, не вказують та не підтверджують обставини, що ОСОБА_7 змінився та став на шлях виправлення , а тим більше виправився.

Крім того, згідно передуючих характеристик, які маються в матеріалах особової справи станом на 08.04.2016 р. характеризується незадовільно, до робіт з благоустрою ставиться негативно, потребує додаткового контролю з боку адміністрації, та станом на 13.05.2016 р., 30.09.2016 р., 27.10.2016 р., підтверджується, що ОСОБА_7 характеризувався лише посередньо, був працевлаштований на виробництві установи, але норм виробітку не виконував (а.с. 38, 41, 46, 50 т.1 ч.2).

За цей час розглядався на адміністративних комісіях установи стосовно застосування ст. 101 КВК України 08.04.2016 р., 27.10.2016 р. - та відмовлено, як такому який не стає на шлях виправлення, розглядався стосовно застосування ст. 82 КК України 13.05.2016 р., 22.11.2016 р. відмовлено як такому, який не став на шлях виправлення. Відповідно до ст. 81 КК України на адміністративній комісії розглядався 30.09.2016 року відмовлено як такому який не довів своє виправлення.
За вищенаведених обставин, оцінюючи їх в сукупності з даними про особу засудженого ОСОБА_7 , який являється засуджений і відбуває покарання за тяжкий злочин проти власності, в період не тривалого строку відбування покарання призначеного за вироком суду за яким на даний час відбуває покарання має 3 стягнення, а умовно-дострокове звільнення особи від подальшого відбування призначеного покарання передбачає її повернення до суспільно-громадського життя, суд приходить до висновку і вважає, що його умовно-дострокове звільнення від покарання є передчасним та клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про його умовно-дострокове звільнення від покарання - відмовити.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення учасники процесу можуть подати апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області, шляхом її подачі через даний міський суд.

Оскарження прокурором ухвали суду зупиняє її виконання.

Суддя : ОСОБА_1