АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 04 липня 2017 року апеляційну скаргу директора ТОВ «ЦАВ «СТАЛКЕР» ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 21 березня 2017 року,

за участі: представників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою суду задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_10 та накладено арешт, на земельні ділянки з кадастровими номерами № :01:174:0101, площею 0,2241 га, та № :01:105:0109, площею 0,5328 Га, за адресою Київська область, м. Вишгород, вул. Шолуденка, відповідно, 17 - К, та 17 - Б, власником яких є ТОВ «ЦАВ «Сталкер» (), з позбавленням права відчуження та розпорядження вказаним майном.

Як вбачається з ухвали, слідчий суддя вказав, що зазначені земельні ділянки, з метою приховування протиправної діяльності, могли бути об`єктом та знаряддям злочину, містити ознаки речових доказів, могли використовуватись та бути отриманими внаслідок вчинення кримінального правопорушення, можуть бути використанні для забезпечення можливої конфіскації майна та цивільного позову, а тому суд вважає можливим задовольнити клопотання в частині накладення арешту на них для забезпечення їх збереження.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді директор ТОВ «ЦАВ «СТАЛКЕР» ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 21 березня 2017 року, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на земельні ділянки.
Щодо строку апеляційного оскарження, директор зазначає, що розгляд клопотання про накладення арешту відбувався без участі власника майна, про накладення арешту стало відомо 11 квітня 2017 року, тому, на його думку, строк на апеляційне оскарження має обчислюватися з цього дня.
Вважає, ухвалу слідчого судді необґрунтованою, прийнятою передчасно та з істотним порушенням норм кримінально-процесуального законодавства.
Так, як зазначає ОСОБА_5 , під жодні нормативні приписи арештовані земельні ділянки, які належать ТОВ «ЦАВ «СТАЛКЕР», на праві власності, не потрапляють.

Жадній особі зазначеного товариства підозри не оголошувались. Посилання на причетність до злочинних дій юридичної особи ТОВ «ЦАВ «СТАЛКЕР» за матеріалами клопотання слідством нічим не доводиться.
Судом не врахованого того, що матеріали справи не містять жодних доказів причетності ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до створення та контролю за ТОВ «ЦАВ «СТАЛКЕР», та ТОВ «ЗЕНІТ ГРУП». Зазначені фізичні особи не є ні засновниками ні посадовими особами цих товариств.
Директор ТОВ «ЦАВ «СТАЛКЕР» стверджує, що його господарська діяльність здійснюється в межах статутної діяльності та з дотриманням діючого законодавства України.
Автор апеляційної скарги зазначає, що господарсько-фінансова діяльність товариства є реальною та законною, а не фіктивною, як стверджується слідством.
Зазначені земельні ділянки не можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, яке розслідується, а, враховуючи, що ТОВ «ЦАВ «СТАЛКЕР» не є особою, відносно якої здійснюється кримінальне провадження, а тому, на думку директора товариства, підстави для арешту майна з метою забезпечення конфіскації, також відсутні.
Стверджуючи про незаконність ухвали судді про арешт земельних ділянок, взагалі ставиться під сумнів обґрунтування слідства щодо наявності в діях ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212 КК України.
Керівництвом ТОВ «ЦАВ «СТАЛКЕР» від вказаних осіб отримані копії документів по оскарженню ними в адміністративно-судовому порядку податкових рішень-повідомлень Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС України у Київській області по нарахуванню податкових зобов`язань.
Також, автор апеляційної скарги зазначає, що суд не врахував, що станом на день розгляду клопотання слідчого ПАТ АКБ «Київ» продовжує процедури по стягненню заборгованості. Право вимоги за кредитами виставляється на офіційні торги, іпотека земельних ділянок не розблокована.

В судове засідання у справі прокурор не з`явився, про причини своєї неявки він не повідомляв, хоча про час та місце судового засідання йому було завчасно повідомлено. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутністю прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників, які підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити її в повному обсязі, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
З апеляційної скарги, доданих до неї документів та матеріалів судового провадження вбачається, що клопотання про накладення арешту на майно було розглянуто судом у відсутність власника майна та його представників, матеріали провадження не спростовують доводи апеляційної скарги про те, що з рішенням слідчого судді власник майна ознайомився лише 11 квітня 2017 року, а тому колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження не пропущено.

Як вбачається з матеріалів провадження, СУ ФР Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 30 вересня 2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000096, за фактом вчинення фізичною особою ОСОБА_11 (рнокпп: НОМЕР_1 ) умисно ухилився від сплати податку на доходи фізичних осіб шляхом не подання в квітні 2015 року податкової декларації про майновий стан та доходи за 2014 рік та не задекларував отриману суму додаткового блага у вигляді суми боргу, анульованого кредитором та не сплатив (перерахував) до бюджету податок на доходи фізичних осіб з отриманого доходу в сумі 8 437 550,41 грн.; одночасно з цим, фізичні особи ОСОБА_12 (рнокпп: НОМЕР_2 ), ОСОБА_14 (рнокпп: НОМЕР_3 ) та ОСОБА_15 (рнокпп: НОМЕР_4 ) умисно ухилились від сплати податку на доходи фізичних осіб шляхом не подання податкової декларації про майновий стан та доходи за 2014 рік та не задекларували отриману суму додаткового блага у вигляді суми боргу, анульованого кредитором та не сплатили (перерахували) до бюджету податок на доходи фізичних осіб з отриманого доходу в сумі, відповідно: ОСОБА_12 - 15 604 882,47 грн., ОСОБА_14 - 17 426 738,04 грн. та ОСОБА_15 - 10 919 700,09 грн., кримінальна відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 212 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що фізичні особи ОСОБА_16 та ОСОБА_12 з метою ухилення від сплати податків, використали рахунки підконтрольних їм підприємств: ПП «Некст-Буд», ТОВ «ЦАВ «Сталкер», TOB «Зеніт Груп», ТОВ «Рівл» та ПП «Оскар», шляхом відображення в бухгалтерській та податковій звітності фінансово-господарських операцій з підприємствами, які мають ознаки фіктивності, а саме: ГОВ «НВП «Центрбудмонтаж» (код СДРПОУ: 39346341), ТОВ «БК «Укрпрофбуд» (), ТОВ «Нефтидалюкс» (), ТОВ «Інтер Декор» (), ТОВ «Меттайм» (), ТОВ «Виш- Агро-Продукт» (), ТОВ «Апекстрейд ЛТД» (), ТОВ «Агро Свен 2015» (код ЄДРПОУ: 39829), ТОВ «Греймакс» (), ТОВ «Хельмі» (), ТОВ «їльмарі Торг» (), ТОВ «Сіалінвестед» (), ТОВ «Олмофо» (), TOB «Антей В»,(), ТОВ «Сетарі» (), ТОВ «Зедазені» (), ТОВ "Інтер Декор" (), ТОВ «Транс Харвест» (), ТОВ «Ост мар Україна» (), ТЗОВ «Форвард-авто15» (), ТЗОВ «Вест-Прайд» (), що необхідні для здійснення будівництва багатоповерхових будівель на двох земельних ділянках, що розташовані на території Вишгородського району, де ПП «Некст-Буд» виступає у якості генерального підрядника з будівництва, ТОВ «ЦАВ «Сталкер» - замовником будівництва початкових споруд та власником земельних ділянок, а ТОВ «Зеніт Груп» - замовником будівництва багатоквартирного житлового будинку.

Одночасно з цим, як вказує слідчий, встановлено, що фізичні особи ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з метою приховування ведення подвійної бухгалтерії підшукали на роль директора, головного бухгалтера, засновника ТОВ «Зеніт Груп» та ТОВ «ЦАВ «Сталкер» громадянина ОСОБА_17 (рнокпп: НОМЕР_5 ), який, здійснюючи відведену йому в злочинному плані роль, до реєстрації підприємства відношення ніякого не має та використовується ОСОБА_11 та ОСОБА_12 для приховування протиправної діяльності.
Також досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, як зазначає слідчий, встановлено, що фізичні особи ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з метою легалізації кредитних та готівкових грошових коштів отриманих протиправним шляхом, використовуючи підприємства ТОВ «Зеніт Груп», ТОВ «ЦАВ «Єталкер», що зареєстровані на підконтрольну їм особу ОСОБА_17 , здійснюють будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями центру активного відпочинку на земельній ділянках з кадастровими номерами № :01:174:0101, площею 0,2241 Га, яка має поштову/ будівельну адресу: АДРЕСА_1 та № :01:105:0109, площею 0,5328 Га, яка має поштову/будівельну адресу: АДРЕСА_1 .
Відповідно до Інформаційної довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником вказаних земельних ділянок є - ТОВ«ЦАВ «Сталкер» ().

Враховуючи вищевикладене, у досудового слідства є всі підстави вважати, що зазначені земельні ділянки, власником яких виступає юридична особа ТОВ «ЦАВ «Сталкер» (), яка зареєстрована ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з метою приховування протиправної діяльності, є об`єктом та знаряддям злочину, містять ознаки речових доказів, використовувались та отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, які в подальшому будуть визнані речовими доказами у кримінальному проваджені та використанні для забезпечення можливої конфіскації майна та цивільного позову.

20 березня 2017 року старший слідчий з ОВС ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на зазначені вище земельні ділянки, позбавивши ТОВ «ЦАВ «Сталкер» права відчуження та розпорядження вказаним майном.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 21 березня 2017 року вищевказане клопотання органу досудового розслідування задоволено.

Разом з тим, виходячи з встановлених органом досудового розслідування обставин кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до помилкового та передчасного висновку про необхідність накладення арешту на вищезазначені земельні ділянки, власником яких є ТОВ «ЦАВ «Сталкер»
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При цьому, слідчий суддя вказаних вимог закону не дотримався, оскільки не дивлячись на те, що кримінальне провадження № 0000096 зареєстроване ще 30 вересня 2016 року, а про підозру будь-кому із посадових осіб ТОВ «ЦАВ «Сталкер» не повідомлено, отже на час розгляду клопотання слідчого та накладення арешту на вказане майно у вказаному кримінальному провадженні службові особи ТОВ «ЦАВ «Сталкер»в статусі підозрюваного, обвинуваченого не перебували, у зв`язку з чим у слідчого судді були відсутні правові підстави для накладення арешту на майно Товариства.
Окрім цього, посилання слідчого на ч. 3 ст. 170 КПК України, як на підставу для накладення арешту на майно, з огляду на те, що вказане майно містить ознаки доказу злочину та відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, також не містить під собою правового підґрунтя, оскільки дане твердження належним чином необґрунтовано та немотивоване, а є тільки звичайним посиланням на відповідну норму закону. Слідчим суддею не дано належну оцінку тому, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи викладене мотивування клопотання, слідчий в розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення. Не вбачає наявності таких доказів і колегія суддів.
Вказані обставини вплинули і на те, що належним чином не було встановлено, як в ухвалі слідчого судді, так і в клопотанні слідчого, правової підстави для накладення арешту на вищевказані земельні, які знаходяться за адресою: Київська область, м. Вишгород, вул. Шолуденка, 17-Б та 17- К, власником яких є ТОВ «ЦАВ «Сталкер»

Так, задовольняючи клопотання органу досудового розслідування, слідчий суддя зазначив, що накладення арешту на майно сприятиме меті кримінального провадження, а не накладення може призвести до незворотних наслідків.
Разом з тим, згідно норм Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.
Однак, в ухвалі слідчий суддя, взагалі не обґрунтував, яким саме чином вказане майно є предметом інкримінованого злочину в розумінні ст. 170 КПК України.

З урахуванням викладеного, а саме того, що за матеріалами клопотання неможливо чітко встановити тих обставин, яке відношення ТОВ «ЦАВ «Сталкер» має до розслідуваних кримінальних правопорушень, апеляційний суд вважає, що у даному кримінальному провадженні слідчий не довів необхідності у накладенні арешту на майно вказаного Товариства, що відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України мало стати підставою для відмови у задоволенні клопотання, однак безпідставно не було зроблено слідчим суддею.

Крім того, слідчий суддя, в порушення вимог ст. 173 КПК України, не врахував співрозмірність обмеження права особи користуватися майном, а також наслідки арешту для інших осіб, що, як наслідок, на думку колегії суддів, призвело до надмірного та необґрунтованого обмеження правомірної підприємницької діяльності товариства та інших негативних наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Разом з тим, слід наголосити, що мали місце й інші істотні порушення кримінального процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого.
Так, відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого про арешт майна розглядається за участю власника майна. Клопотання слідчого може бути розглянуто без повідомлення власника майна, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Така необхідність завжди має бути об`єктивно обґрунтована з метою недопущення порушення права на захист особи та забезпечення змагальності, всебічності судового розгляду.
Зокрема відповідна необхідність може обумовлюватися наявністю обґрунтованої підозри, що власник майна в разі повідомлення про наміри накласти арешт на його майно може сховати, знищити чи пошкодити майно.
В будь-якому випадку слідчий повинен мотивувати необхідність розгляду клопотання без повідомлення власника майна, а слідчий суддя переконатися, що таке мотивування є обґрунтованим.
Однак, слідчий суддя прийняв рішення про необхідність розгляду клопотання органу досудового розслідування про арешт майна без повідомлення власника майна, жодним чином не мотивував своє рішення наявністю об`єктивних для цього підстав.
Таким чином, як вважає колегія суддів, розгляд клопотання слідчого було проведено з порушенням права власника майна на захист.

На підставі викладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, істотне порушення вимог КПК України, ухвала слідчого судді як незаконна підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого, як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який, при викладених у клопотанні обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу директора ТОВ «ЦАВ «СТАЛКЕР» ОСОБА_5 , -задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 21 березня 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_10 та накладено арешт, на земельні ділянки, а саме: земельну ділянку за адресою Київська область, м. Вишгород, вул. Шолуденка, 17- К, кадастровий номер № :01:174:0101, площею 0,2241 Га із цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (під розміщення центру активного відпочинку), власником якої є ТОВ «ЦАВ «Сталкер» (); земельну ділянку за адресою Київська область, м. Вишгород, вул. Шолуденка, 17-Б, кадастровий номер № :01:105:0109, площею 0,5328 Га із цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, власником якої є ТОВ «ЦАВ «Сталкер» (), позбавивши ТОВ «ЦАВ «Сталкер» права відчуження та розпорядження вказаним майном, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_10 про накладення арешту на земельні ділянки, а саме: земельну ділянку за адресою Київська область, м. Вишгород, вул. Шолуденка, 17- К, кадастровий номер № :01:174:0101, площею 0,2241 Га із цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (під розміщення центру активного відпочинку); земельну ділянку за адресою Київська область, м. Вишгород, вул. Шолуденка, 17-Б, кадастровий номер № :01:105:0109, площею 0,5328 Га із цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, власником яких є ТОВ «ЦАВ «Сталкер» (), з позбавленням ТОВ «ЦАВ «Сталкер» права відчуження та розпорядження вказаним майном, - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/2407/2017 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_18 Доповідач: ОСОБА_1