АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/196/17 Справа № 171/2724/14-к Слідчий суддя - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2017 року

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , діючого в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єнакієве Донецької області,
який зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1 , проживає без реєстрації за адресою:
АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 175, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 382, ч.2 ст. 366 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_5 ,

(в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 менш суворий запобіжний захід.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги зазначає, що жодних доказів щодо належного повідомлення ОСОБА_6 про виклик до слідчого в матеріалах справи немає. Вказує на те, що обставини, за якими ОСОБА_6 був затриманий працівниками поліції, повністю протирічать доводам слідчого та доводам сторони звинувачення, оскільки ОСОБА_6 особисто з`явився до правоохоронних органів з метою отримання довідки щодо судимостей, яка йому була необхідна для працевлаштування, однак без відібрання пояснень ОСОБА_6 був затриманий. При цьому затримання проводилось 15 лютого 2017 року, в той же час його право на захист було реалізовано лише 16 лютого 2017 року. Зазначає, що жодних фактичних доказів існування ризиків, що ОСОБА_6 буде уникати досудового розслідування та судового слідства прокурором не наведено та відсутнє об`єктивне мотивування наявності таких ризиків в оскаржуваній ухвалі слідчого судді. Звертає увагу, що слідчим суддею не враховано ряд обставин, які спростовують наявність зазначених ризиків, а саме, що підозрюваний ОСОБА_6 має постійне місце проживання, дружину та двох неповнолітніх дітей, характеризується за місцем проживання та за місцем проходження військової служби позитивно. Посилається на те, що матеріали провадження не містять доказів наявності умислу у ОСОБА_6 на зміну місця проживання чи вчинення будь-якого іншого кримінального правопорушення, оскільки до призиву до Збройних сил України з`являвся до органу досудового розслідування за викликом слідчого, має кілька винагород за місцем проходження військової служби, а отже, запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, у вигляді особистого зобов`язання повністю забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Ухвалою слідчого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2017 року задоволено клопотання слідчого СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів з моменту затримання підозрюваного, тобто з 15 лютого 2017 року по 16 березня 2017 року.

Ухвалою слідчого судді від 16 лютого 2017 року про виправлення описки було встановлено розмір застави у сумі 200 000 грн. з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що підозрюваний ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що відносно нього проводиться досудове слідство, за місцем постійного мешкання не проживає, про місце тимчасового проживання не повідомив орган досудового розслідування, а отже існує ризик переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та/або суду. Крім того, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 175, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 382, ч. 2 ст. 366 КК України, та після вчинення злочинів переховувався від органу досудового розслідування. Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного таких видів запобіжного заходу як особисте зобов`язання, особиста порука. Також, слідчий суддя врахував, що підозрюваний не має постійного місця проживання, тимчасово проживає в м. Бахмуті Донецької області в районі проведення АТО, а отже, неможливе застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки є обґрунтована підозра вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового слідства та суду.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_8 та підозрюваного, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили задовольнити її, думку прокурора, який заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги та вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали за скаргою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Судове рішення стосовно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані, а доводи апеляційної скарги захисника не знайшли свого підтвердження.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого.
Як вбачається з наданих матеріалів, слідчий суддя дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки при розгляді клопотання слідчого слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 175, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 382, ч. 2 ст. 366 КК України, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.
22 липня 2014 року в порядку ст. 278 КПК України ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаних злочинів.
Як вбачається з постанови слідчого від 29 лютого 2016 року підозрюваний ОСОБА_6 викликався через адміністрацію військової частини за місцем проходження служби для проведення слідчих дій, але до слідчого не з`являвся, крім того, 11 вересня 2014 року керівництво військової частини НОМЕР_1 відмовилося від отримання повісток на ім`я підозрюваного.
В зв`язку з неявкою підозрюваного ОСОБА_6 для проведення слідчих дій 15 жовтня 2014 року слідчим було оголошено розшук підозрюваного.
Отже слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, що мало місце переховування ОСОБА_6 від органу досудового слідства.
Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

З наданих матеріалів вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується достатньою мірою. Так, ОСОБА_6 , будучи керівником ДП «Токівський гранітний кар`єр», зловживаючи своїм службовим становищем вчинив ряд кримінальних правопорушень, які призвели до тяжких наслідків.
Вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується актом позапланової ревізії № 810-34/38 від 26 травня 2014 року окремих питань фінансово господарської діяльності ДП «Токівський гранітний кар`єр»; актом перевірки дотримання трудового законодавства з боку директора ДП «Токівський гранітний кар`єр» ОСОБА_6 ; висновком комплексної судової товарознавчої та авто товарознавчої експертизи № 1367/1368-14 від 13 травня 2014 року, проведеної ДНДІСЕ; протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , потерпілого ОСОБА_13 .
Що стосується доводів захисника підозрюваного про недостатню вагомість ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та відсутність підстав для застосування до нього виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, то вони не можуть бути прийняті до уваги зважаючи на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких являється тяжким злочином, за який законом про кримінальну відповідальність передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, після демобілізації підозрюваний ОСОБА_6 до місця постійного проживання без поважних причин не повернувся, про закінчення проходження військової служби орган досудового слідства не повідомив.

Доводи захисника, що підозрюваний ОСОБА_6 має постійне місце проживання, дружину та двох неповнолітніх дітей, характеризується за місцем проживання та за місцем проходження військової служби позитивно, колегія суддів оцінює критично у зв`язку з вищенаведеним та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

З огляду на викладене та з урахуванням обставини відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України - тяжкості покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано прийняв рішення про необхідність застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З огляду на викладене зазначені в апеляційній скарзі доводи щодо відсутності будь-яких даних про наявність ризиків, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України, і тримання ОСОБА_6 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується запобіжний захід, передбачений вказаною нормою закону.
При розгляді клопотання слідчим суддею з додержанням правової позиції, викладеної у рішенні ЄСПЛ у справі Харченко проти України розглянуто можливість застосування щодо підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, розмір якої визначено вмотивовано з урахуванням дійсних обставин вчиненого правопорушення та положень ч. 4 ст. 182 КПК України.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2017 року про застосування міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді
______________ _________________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3