АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-кп/790/852/17 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Справа: № 610/2198/16-к
Категорія: ч.2 ст.365 КК
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
27.07.2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
потерпілої ОСОБА_10 ,
представника потерпілої ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 25.01.2017 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
Вказаною ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чепіль Балаклійського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
та
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Дмитрівка Балаклійського району Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, працюючого старшим дільничним офіцером поліції Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області, раніше не судимого,
повернуто прокурору відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури - прокуратури Харківської області.
Приймаючи таке рішення, суд в ухвалі зазначив, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, не відповідає вимогам п. п. 5, 7 ч. 2 та п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України та пред`явлено неконкретне обвинувачення, а саме: всупереч ч.1 ст. 362 та ч.1 ст.365 КК України не зазначена грошова оцінка істотної шкоди. Крім того, суд зазначив про те, що як в обвинуваченні ОСОБА_7 за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 365 КК України, так і в обвинуваченні ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 365 КК України зазначено, що діями обвинувачених спричинені тяжкі наслідки, хоча відповідальність за перевищення влади та службових повноважень, якщо вони спричинили тяжкі наслідки, передбачено не ч. 2 ст. 365 КК України, а передбачено ч.3 ст. 365 КК України, за якою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не обвинувачуються. Також посилається на неповноту викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, в тому числі, щодо адреси та конкретного місця завдання легких тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , невідповідності обсягу тілесних ушкоджень, які встановлені у потерпілого за висновком судово-медичної експертизи, та тими ушкодженнями, у спричиненні яких обвинувачується особа, що їх спричинила, відсутності детального викладу обставин нанесення тілесних ушкоджень, а також застосування насильства, яке не спричинило тілесних ушкоджень. При цьому суд зазначив, що зі змісту реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що в ньому зазначено два витяги з ЄРДР щодо кримінальних проваджень №0000353 від 09.07.2014 року та №0000925 від 27.06.2014 року, проте відомості щодо об`єднання їх в одне провадження або інші процесуальні рішення щодо їх спільного провадження відсутні. При цьому послався на те, що представником потерпілих надано копію постанови слідчого від 28.04.2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000925 від 27.06.2014 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. З резолютивної частини вказаної постанови вбачається, що закрито кримінальне провадження №0000925 від 27.06.2014 року, будь-яких посилань на закриття провадження в частині немає. Разом з тим, обвинувальний акт до суду направлено також у кримінальному провадженні №0000925 від 27.06.2014 року.
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить оскаржувану ухвалу відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, посилаючись на те, що висновки ухвали не відповідають обставинам справи та сама ухвала винесена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, так як в ході підготовчого судового розгляду прокурором надано достатні пояснення з питань, які виникли у суду з приводу реєстру матеріалів досудового розслідування. Також зазначив, що обставини вчинення злочину та їх кваліфікація за ч.2 ст.365 КК України, викладена у обвинувальному акті повністю відповідає вимогам закону. При цьому вказав, що в ухвалі суду невірно вказана про те, що в обвинувальному акті не зазначене місце вчинення злочину, оскільки зазначено, що місце вчинення злочину - територія ринку смт.Савинці.
В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник адвокат ОСОБА_9 просить відмовити в її задоволенні, а ухвалу суду залишити без змін. Аналогічне прохання викладене в запереченні представника потерпілого адвоката ОСОБА_11 .
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 , які заперечували проти її задоволення; потерпілу та її представника, які вважали рішення районного суду законним та обгрунтованим, т.я. є протиріччя у викладених обставинах та наслідках від дій обвинувачених; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляції, виходячи з наступного.
Згідно з обвинувальним актом, 26.06.2014 року в 14 годин на ринку сел. Савинці Балаклійського району Брянік на грунті особистих неприязних відносин умисно наніс ОСОБА_13 не менше 10 ударів руками та ногами в область голови, грудей, живота, спричинивши легкі тілесні ушкодження.
В той же день в 16-40 год. на території домоволодіння ОСОБА_13 обвинувачений ОСОБА_14 разом з дільничним інспектором капітаном міліції ОСОБА_15 та знайомими ОСОБА_16 умисно з метою незаконного безпідставного затримання ОСОБА_13 із застосуванням насильства у вигляді нанесення ударів, ображаючи його, заштовхнули в автомобіль, доставили до Савинського СВМ Балаклійського райвідділу Харківської області.
Районний суд 25.01.2017 року повернув прокурору обвинувальний акт відносно ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими з вказанням правової кваліфікації правопорушення, статті закону та формулювання обвинувачення.
Також, відповідно до ст. 91 КПК України вказані обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, в тому числі й подія кримінального праворушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення).
Та згідно зі ст. 94 КПК України слідчий, прокурор оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення.
Виходячи з вимог закону в наведених вище статтях, виклад фактичних обставин правопорушення, які прокурор вважає встановленими, повинно грунтуватися на повному та неупередженому дослідженні обставин кримінального провадження.
Як видно зі справи, ці вимоги закону, при направлені кримінального провадження в суд, не виконані.
Досудовим слідством ОСОБА_14 пред`явлено обвинувачення, в тому числі за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 365 КК України, а ОСОБА_15 за ч. 2 ст. 365 КК України.
Згідно із вказаною статтею, відповідальність наступає в тому числі, коли завдана істотна шкода охоронюваним законом правам, інтересам громадян, державним чи громадським інтересам. В обвинувальному акті вказано на істотну шкоду, яка завдала тяжких наслідків, але не вказано, в чому це виразилося.
Крім того, в обвинувальному акті вказано, що обвинувачений ОСОБА_15 в званні майора міліції (а.с. 6), а на а.с. 4 вказано, що ОСОБА_15 капітан міліції. В якому званні був даний обвинувачений не уточнено, а це має суттєве значення для правильного викладення обвинувачення, т.я. порушує право на захист.
Також, в матеріалах (в реєстрі) мається посилання на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 11.03.2016 року, яке скасоване заступником прокурора Харківської області, у зв`язку з необгрунтованими висновками, та це слід було виправити слідчому.
Слідчий ці недоліки намагався усунути та написав в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що 26.06.2014 року в 14 годин ОСОБА_14 наніс потерпілому ОСОБА_13 не менше 10 ударів, спричинив легкі тілесні ушкодження, а в той же день в 16-40 год. ОСОБА_15 , будучи дільничним інспектором міліції, наніс ОСОБА_13 не менше 10 ударів в область паху, живота, грудей, спричинивши біль.
У той же час в матеріалах мається постанова про закриття кримінального провадження від 28.04.2016 року, в ній вказано, що прийнято рішення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_14 , ОСОБА_15 складу кримінального правопорушення ч. 1 ст. 115 КК України, де вказані ті ж події 26.06.2014 року в 16-30 годин та між тими ж особами ( ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та потерпілим ОСОБА_13 ). При цьому описані ті самі тілесні ушкодження, що й в обвинувальному акті з вказанням тяжкості тілесних ушкоджень.
Але, ця постанова від 28.04.2016 року скасована Червонозаводським районним судом м. Харкова від 25.04.2017 року, вказано, що вона прийнята передчасно, не вмотивована, взагалі відсутня оцінка доказів. Також вказано, що в постанові маються висновки судово-медичної експертизи від 11.08.2014 року (що причиною смерті ОСОБА_13 стало захворювання алкогольна кардіоміопатія, ускладнена гострою серцевою недостатністю). В той же час, в іншому акті комісія лікарів прийшла до інших висновків.
Таким чином, в обвинувальному акті та реєстрі матеріалів маються посилання на прийняте процесуальне рішення, але ці рішення скасовані.
Це свідчить про невиконання слідчим вимог ст.ст. 291, 91, 94 КПК України при складанні обвинувального акту, на що звертав увагу районний суд при поверненні кримінального провадження прокурору.
З урахуванням наведеного районний суд обгрунтовано повернув обвинувальний акт прокурору.
На підставі викладеного, доводи апеляції прокурора задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 404, 405, ст. 407, ст. 418, 419, ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляцію прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 25.01.2017 р. щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: