АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 648/3967/16-к Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження: № 11-кп/791/1098/16
Категорія: ч. 1 ст. 78 КК України Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2016 року грудня місяця „01 дня

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участі прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 10 жовтня 2016 року,

встановила:
Цією ухвалою задоволено подання інспектора Білозерського РВ КВІ УДПтСУ в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі та звільнено ОСОБА_7 від покарання призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 23 вересня 2014 року за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки, у зв`язку із закінченням іспитового строку.

У задоволенні клопотання ОСОБА_7 щодо звільнення його від покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 роки відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції засуджений ОСОБА_7 подав на неї апеляційну скаргу, вказавши, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що призначене йому за вироком суду покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки є єдиним основним покаранням, на що суд відмовляючи у задоволенні його клопотання щодо звільнення від покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 роки не звернув уваги. Окрім того, апелянт зазначає, що суд приймаючи рішення про звільнення його від призначеного вироком суду покарання не врахував позитивні дані про особу засудженого, а саме: перебування у цивільному шлюбі, наявність на утриманні непрацездатної дружини та двох неповнолітніх дітей, та ту обставину, що професійна діяльність ОСОБА_7 пов`язана з керуванням транспортними засобами, що дає йому можливість належним та достатнім чином забезпечити проживання його сім`ї. У зв`язку з чим просить ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 10.10.2016 щодо нього скасувати, постановити нову ухвалу, якою звільнити його від покарання призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 23.09.2014 у виді позбавлення волі строком на три роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо суті поданої апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу з підстав зазначених у ній, міркування прокурора про необхідність залишення ухвали суду без зміни, в судових дебатах сторони залишилися на попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що ОСОБА_7 підлягає звільненню від покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 23.09.2014, оскільки він за період іспитового строку покладені судом обов`язки виконав, нових злочинів не скоїв, до адміністративної відповідальності не притягувався, тобто його дії свідчать про те, що він став на шлях виправлення.

Разом з тим, суд прийшов до висновку, що клопотання засудженого про його звільнення від додаткового покарання задоволенню не підлягає, оскільки, чинним законодавством не передбачено вирішення вказаного питання при розгляді подання поданого до суду з підстав передбачених ст. 78 КК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції і вважає його законним і обґрунтованим.

За даними матеріалів провадження, і такі фактичні дані підтвердив суд першої інстанції, ОСОБА_7 за вироком Дніпровського районного суду міста Херсона від 23 вересня 2014 року визнано винуватим та засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки. Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 02 грудня 2014 року вказаний вирок змінено, на підставі ст. 75 КК України, засудженого було звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку два роки та покладено обов`язки передбачені п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: зобов`язано повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_7 від покарання призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 23.09.2014 за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки та відмовляючи у задоволенні клопотання засудженого про звільнення його від додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобами строком на три роки, суд врахував, що засуджений був звільнений від відбування основного покарання у виді позбавлення волі строком на три роки протягом іспитового строку у два роки. Після закінчення двохрічного іспитового строку, за наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 78 КК України, суд обґрунтовано звільнив ОСОБА_7 від основного покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, проте строк додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами тривалістю у три роки на момент розгляду подання інспектора Білозерського РВ КВІ УДПтСУ в Херсонській області, не закінчився.

При таких обставинах, апеляційні вимоги ОСОБА_7 про звільнення його від додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами з підстав передбачених ст. 78 КК України є безпідставними, проте зазначене питання може бути вирішено судом першої інстанції в порядку ч. 1 ст. 81 КК України.

З оглядом на викладене, колегія суддів вважає, що рішення місцевого суду про звільнення ОСОБА_7 від призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 23 вересня 2014 року за ч. 2 ст. 286 КК України основного покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, у зв`язку із закінченням іспитового строку відповідає вимогам матеріального і процесуального права, є законним і обґрунтованим, а тому підстав для скасування такого рішення та задоволення апеляційної скарги засудженого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. 404, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 10 жовтня 2016 року щодо нього без зміни.

Ухвала набирає чинності після її проголошення і може бути оскаржена учасниками судового розгляду протягом трьох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді:
(підпис) (підпис) (підпис)

_____________ ______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно,

Суддя: ОСОБА_2