АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №639/7860/16-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/790/728/17 Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Харкова матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 08 грудня 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимому:

-20.03.2013 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч.1 ст.190 КК України на 1 рік обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

-24.04.2013 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

-24.02.2016 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.185, 71 КК України на 3 роки 2 місяці позбавлення волі;

-29.09.2016 року Чугуївським міським судом Харківської області за ч.3 ст.185. ч.4 ст.70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі,
відмовлено в задоволенні заяви про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року.

Суд мотивував своє рішення тим, що відповідно до ст.12 Закону України «Про амністію у 2014 році» дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до набрання ним чинності включно, а ОСОБА_7 вчинив злочин 23 жовтня 2015 року, тобто після набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суду скасувати та застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2014 році», посилаючись на те, що вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 24.02.2016 року його засуджено за кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, яке він вчинив 28 квітня 2013 року, тобто до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2014 році».
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора про законність та обґрунтованість ухвали, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до пункту «в» ч.1 ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимостей за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Згідно даним матеріалів особової справи ОСОБА_7 засуджено:

-20.03.2013 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч.1 ст.190 КК України на 1 рік обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

-24.04.2013 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

-24.02.2016 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.185, 71 КК України на 3 роки 2 місяці позбавлення волі;

-29.09.2016 року Чугуївським міським судом Харківської області за ч.3 ст.185. ч.4 ст.70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких.

Тобто, на момент звернення засудженого ОСОБА_7 з клопотанням від 19 жовтня 2016 року про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році», останній мав дві судимості за вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 24.04.2013 року за ч.3 ст.185 КК України та за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 29.09.2016 року за ч.3 ст.185 КК України, які у встановленому порядку не зняті та не погашені.

Оскільки ОСОБА_7 має дві непогашені судимості за вчинення умисних тяжких злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України, тому положення п.«в» ч.1 ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» унеможливлюють застосування до останнього Закону України «Про амністію у 2014 році».

Не підлягає засуджений звільненню від відбування покарання і на підставі індивідуальної амністії, оскільки вона щодо ОСОБА_7 не приймалася.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 08 грудня 2016 року про відмову в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: