Апеляційний суд Житомирської області
Ухвала

Іменем України

№ 11/0690/963/11

20 грудня 2011 року. Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Шеніна П.О.

суддів: Мельничук И.М., Ткаченка В.Л.

з участю прокурора Селюченко І.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на постанову судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10 жовтня 1011 року.

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканцю м. Переяслав - Хмельницького по вул. Фрунзе, 11 Київської області, раніше судимому:

28.02.2001року Переяслав - Хмельницьким міським судом Київської області за ст. 140 ч.2 КК України (в ред. 1960 р.) на 3 роки позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

25.12.2001року тим-же судом за ст. 186 ч.2 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

23.04.2002року Переяслав - Хмельницьким районним судом за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.З, 15 ч.2 і 185 ч.2, 70 КК України на 5 років позбавлення волі;

30.07.2008року Переяслав - Хмельницьким міськрайонним судом за ст.ст. 345 ч.2, 75 і 76 КК України на 3 роки позбавлення волі з випробуванням і іспитовим строком на 2 роки;

06.10.2009року постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду іспитовий строк скасовано і

засудженого направлено для відбування покарання згідно вироку суду, -

відмовлено в задоволенні заяви про застосування до нього амністії на підстав ст.7 п.„б Закону України „Про амністію від 08.07.2011 року, який набрав чинності 28 липня 2011 року.

За матеріалами справи, ОСОБА_1, засуджений за останнім вироком від 30.07.2008 року на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки. Постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 06.10.2009 року цей іспитовий строк скасовано. Засуджений відбуває покарання Райківський виправній колонії №73.

Засуджений звернувся до суду з заявою, в якій просив звільнити його з відбування покарання на підставі ст.ст. 1 п. „г Закону України «Про амністію» від 28 липня 2011 року.

Оскільки в цьому йому було відмовлено, в апеляції засуджений просить переглянути справу та застосувати до нього амністію. Вказує на те, що згідно ст. 1 п. „г Закону України „Про амністію від 28 липня 2011 року він являється хворим на СНІД (III клінічної стадії за класифікацією ВООЗ) та перебуває на „Д обліку з 1998 року. Тому це є підставою для подання в суд матеріалів про звільнення його від подальшого відбування покарання. Процедура затверджена наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства охорони здоров'я України від 18 січня 2000 року N 3/6. Також зазначає, що він відбув половину призначеного основного покарання. Вважає, що Бердичівський міськрайонний суд невірно відмовив йому на підставі ст. 7 п. „б вказаного закону про амністію, оскільки відповідно до ст.12 КК України злочини, за які він засуджувався раніше (ст.ст. 185 ч.З, 186 ч.2 КК України), відносяться до середньої тяжкості.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив залишити постанову без зміни, обговоривши доводи апеляції та перевіривши постанову суду першої інстанції в межах, передбачених ст.365 КПК України. колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з урахуванням наступного.

Посилання апелянта на те, що він підпадає під перелік осіб, до яких можливо застосувати амністію, безпідставні.

В матеріалах справи відсутні дані, а відповідно до протоколу судового засідання від 10.10.2011 року (а.с. 4), під час розгляду справи ні засудженим, ні представником РВК № 73 не надано будь-яких довідок про такі захворювання, які є підставою для подання в суд матеріалів про звільнення від подальшого відбування покарання і які визначені „Переліком та затверджені наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства охорони здоров'я України від 18 січня 2000 року N 3/6.

Згідно анкетних даних, засуджений має непогашені судимості за злочини, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжких. На думку колегії суддів, суд першої інстанції ретельно дослідив доводи засудженого, проаналізувавши його дані по справі і прийшов до правильного висновку про те, що ОСОБА_1, засуджений за умисний злочин, передбачений ст. 345 ч.2 КК України, має непогашені судимості за вчинення тяжких умисних злочинів, тому відповідно до ст.7 п. „б Закону України "Про амністію" від 28 липня 2011 року дана обставина виключає застосування до нього амністії.

На підставі наведеного, керуючись ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10 жовтня 2011 року щодо нього - без зміни.

Судді