Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
21 грудня 2010 року Справа 1/210/2010року Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого - судді Середи Л.В.
при секретарі - Оніщенко Н.В.
з участю прокурора - Присіч І.О.
та захисника - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених за ч.2 ст. 307 КК України, -
ОСОБА_2 органами досудового слідства обвинувачується в тому, шо він 15 червня 2010 року у м. Золотоноші Черкаської області по вул. Пушкіна незаконно збув наркотичні засоби, а саме: опій ацетильований - 0,028 грами та макову солому, вагою 84,93 грами ОСОБА_3, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.
На стадії судового слідства захисник підсудного - адвокат ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про направлення кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 307 КК України Золотоніському міжрайонному прокурору для організації додаткового розслідування та скасування запобіжного заходу в звязку із суттєвими порушеннями кримінально-процесуального законодавства, які не можуть бути усунуті в ході судового слідства.
Підсудний ОСОБА_2. Є.А. у судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення заявленого клопотання, наголошуючи, ш;о у справі достатньо доказів що стверджують вину підсудного у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.
Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу та вивчивши матеріали кримінальної справи, приходить до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_1 та підсудного ОСОБА_2 підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав.
Суд погоджується з думкою захисника про порушення права на захист підозрюваного ОСОБА_2 який у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 18.06.2010 року зазначив, що бажає мати захисника вину свою не визнає (а.с. 40). Проте у протоколі про відмову підозрюваного від захисника від 18.06.2010 року слідчий зазначає, що підозрюваний ОСОБА_2 відмовляється від участі захисника у справі, його відмова є добровільною і не залежить від матеріального становища, хоча у протоколі оголошення підозрюваному його прав ОСОБА_2 не заявляє про відмову від участі захисника.
Також суд погоджується з твердженнями захисника про порушення слідчим під час досудового слідства строків, передбачених ч. 4 ст. 148 КПК України, щодо предявлення протягом 10 діб обвинувачення підозрюваному, відносно якого обрано запобіжний захід, оскільки відповідно до постанови про притягнення як обвинуваченого від 25.06.2010 року та протоколу вручення обвинуваченому копії постанови про притягнення як обвинуваченого і розяснення суті предявленого обвинувачення від 25.06.2010 року вказані слідчі дії проводились за участю ОСОБА_2 25 червня 2010 року, в той же час начальник СІЗО на запит адвоката повідомив (№7/5913 від 03.12.2010 року), що етапування ОСОБА_2 за вимогою слідчого за межі слідчого ізолятора проводилось 29.06.2010 року. І за період з 22.06.2010 року по 18.08.2010 року слідчі увязненого ОСОБА_2 не відвідували.
Слід зазначити, і тут суд знову погоджується з думкою захисту про невідповідність чинному законодавству і протоколу особистого огляду ОСОБА_2А, від 15.06.2010 року, де працівник міліції ОСОБА_2 оголошує його права та обовязки передбачені ст. 268 КУпАП, а понятим - права та обовязки, передбачені ст. 127 КПК. У даному протоколі не зазначено, хто особисто проводив обшук, яка особа вилучала гроші, чи освітлювались руки особи, що вилучала гроші у променях УФА до вилучення, чи освітлювались цими променями марлеві тампони, якими проводилися змиви з рук затриманого до проведення змиву з рук особи.
Також суд, враховуючи повідомлення начальника СІЗО від 03.12.2010 року за № 7/5913 та пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які у судовому засіданні заперечували про свою присутність під час проведення слідчих дій по помітці грошових купюр та огляді покупця, особистому огляді ОСОБА_2, та добровільній видачі наркотичних засобів, погоджується з думкою захисту про те, що протоколи слідчих дій, на які посилається досудове слідство як на докази добуті з порушенням чинного кримінально-процесуального законодавства.
А тому, враховуючи, положення ст. 62 Конституції України, що обвинувачення не може грунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а суттєві порушення кримінально-процесуального законодавства, не можуть бути усунуті в ході судового засідання, суд задовольняє клопотання адвоката ОСОБА_1 та підсудного ОСОБА_2 про направлення кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 307 КК України Золотоніському міжрайонному прокурору для організації додаткового розслідування.
Відповідно до ч. 4 ст. 148 КПК України при застосуванні запобіжного заходу до підозрюваного обвинувачення має бути предявлене не пізніше десяти діб з моменту застосування запобіжного заходу. Якщо в це строк обвинувачення не буде предявлене, запобіжний захід скасовуються. Як вбачається з матеріалів кримінальної справи та наголошувалась вище про порушення слідчим під час досудового слідства строків, передбачених ч. 4 ст. 148 КПК України, щодо предявлення протягом 10 діб обвинувачення підозрюваному, відносно якого обрано запобіжний захід, то суд скасовує запобіжний захід відносно ОСОБА_2
На підставі зазначеного та керуючись ст. 62 Конституції України та ч. 4 ст. 148 КПК України, ст. 281 КПК України, суд -
Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених за ч.2 ст. 307 КК України направити органам досудового слідства для проведення додаткового розслідування та усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині постанови суду.
Запобіжний захід ОСОБА_2 скасувати, звільнивши його з під варти в залі суду - негайно.
На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом 7 діб.
Суддя: Середа Л. В.