Справа №463/2064/17
Провадження №1-кп/463/298/17
В И Р О К
іменем України
20 липня 2017 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000198 від 26 січня 2017 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Львова, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з незакінченою середньою освітою, працюючого ТзОВ «Фуджікура Аутомотів Україна Львів» на посаді інженера з якості, одруженого, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
встановив:
26.01.2017 року в невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_4 , перебуваючи на початку вул. Личаківська у м. Львові, познайомився з потерпілим ОСОБА_6 , після чого спільно попрямували на вул.М.Печери у м.Львові. Близько 03.00 год., підійшовши на початок вул.М.Печери у м.Львів, поблизу будинку №4, ОСОБА_4 попросив у потерпілого ОСОБА_6 мобільний телефон для того, щоб зателефонувати, в той час коли потерпілий витягнув з кишені свій мобільний телефон марки «Леново К50Т5» у ОСОБА_4 виник умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), після чого шляхом застосування фізичного насильства, яке полягало у нанесенні удару потерпілому кулаком в область обличчя вирвав з руки мобільний телефон марки «Леново К50Т5», після чого з місця події втік, заподіявши ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 4500 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині винуватим себе визнав повністю і суду пояснив, що обставини зазначені в обвинувальному акті відповідають дійсності, увчиненому розкаявся та просить суворо його не карати.

Крім визнання вини самим обвинуваченим, винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочині підтверджується наступними доказами безпосередньо дослідженими судом в судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що в січні 2017 року на вулиці, по дорозі в гуртожиток, познайомився з обвинуваченим. Біля гуртожитку він просив телефон щоб зателефонувати, після того як він дав ОСОБА_4 телефон, останній його вдарив і втік з телефоном. Він прийшов в гуртожиток і зателефонував в поліцію.

З оголошеного в судовому засіданні витягу з кримінального провадження №0000198 (а.с.27), згідно якого були внесені 26.01.2017р. відомості в ЄРДР за заявою потерпілого ОСОБА_6 про його пограбування.

З оголошеного в судовому засіданні рапорту чергового Личаківського ВП зареєстрованого 26.01.2017р. №1534 (а.с.28), згідно якого, зі служби 102 отримано повідомлення потерпілого ОСОБА_6 про його пограбування.
З оголошеного в судовому засіданні протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.01.2017р. (а.с.29-30), згідно якого у потерпілого ОСОБА_6 прийнято заяву про злочин.

З оголошеного в судовому засіданні висновку експерта №120 від 27.01.2017р. (а.с.31), згідно якого, на момент проведення судово-медичної експертизи у громадянина ОСОБА_6 виявлені: крововилив і рану на слизовій оболонці верхньої губи, крововилив на слизовій оболонці нижньої губи зліва. Вказані тілесні ушкодження утворились від дії тупого предмета, могли виникнути від удару кулаком в ділянку рота 26 січня 2017 року, як вказує потерпілий, та відносяться до легкого ступеня тяжкості. На час проведення експертизи не представлено об`єктивних даних, які б давали підставу стверджувати про можливість виникнення крововиливів та рани у громадянина ОСОБА_6 внаслідок падіння його з висоти власного росту.

З оголошеного в судовому засіданні листа від 27.01.2017р. №432 (а.с.32), згідно якого ТзОВ ТВК «Львівхолод» надало відеозапис із камер зовнішнього спостереження магазину «Рукавичка».

З оголошеного в судовому засіданні протоколу пред`явлення особи для впізнання від 11.04.2017р. та фото таблиці до нього (а.с.41-45), згідно якого потерпілий ОСОБА_6 впізна ОСОБА_4 по зовнішньому вигляду, рисам обличчя, статурі.

З оголошеного в судовому засіданні протоколу проведення слідчого експерименту від 12.04.2017р. та фото таблиці до нього (а.с.46-51), згідно якого обвинувачений вже на місці вказує про обставини вчиненого злочину.

Оцінюючи докази в сукупності суд визнає їх допустимими, належними, достатніми та достовірними і такими, які об`єктивно і повно доводять вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочині за ч.2 ст.186 КК України.
Дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, кваліфіковано правильно.
При призначенні покарання суд керується наступним.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України, суд призначаючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 ККУкраїни стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Тому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно з ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який є особою молодого віку, раніше не судимого, має постійне місце реєстрації та проживання, працює, має на утриманні двох малолітніх дітей, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, відсутністю обставин, що обтяжують покарання, та вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.186 КК України.
Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, з врахуванням всіх обставин вчинених кримінальних правопорушень в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що також при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а тому суд прийшов до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства та відбування призначеного покарання і його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд,

засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: мобільний телефон марки «Леново К50Т5», який згідно розписки ОСОБА_6 (а.с.40) передані на зберігання потерпілому вважати повернутим за належністю.

DVD-R диск «ALTRUS» на якому знаходиться відеозапис із камер зовнішнього спостереження магазину «Рукавичка» - залишити при матеріалах справи.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору.
Суддя: ОСОБА_1