Єдиний унікальний номер 205/2223/17
Провадження №1-кс/205/301/17

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2017 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
12 квітня 2017 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання, в якому слідчий клопотав про накладення арешту (із забороною його відчуження, розпорядження) на майно, а саме: домоволодіння АДРЕСА_1 , з метою забезпечення збереження речового доказу.
Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що 03.02.2017 до Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся з заявою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , в якій просить прийняти міри до невстановленої особи, яка 31.10.2016 року шахрайським шляхом заволоділа майном, будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
Досудовим розслідуванням встановлено наступне.
В ході допиту ОСОБА_5 , який показав, що він мав племінника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому належав жилий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з племінником в даному будинку проживала ОСОБА_7 , яка орендувала кімнату у даному будинку. 03.11.2016 року ОСОБА_8 від сусідів дізнався про те, що його племінник ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а організацією похоронів займалась ОСОБА_7 , яка при цьому близьким родичам про смерть ОСОБА_6 не повідомила. При похованні ОСОБА_5 наполіг на тому, щоб труна під час церемонії була відкритою. Після відкриття труни ОСОБА_5 звернув увагу на наявні на тілі ОСОБА_6 тілесні ушкодження, які виявлялися у вигляді ран на голові та на ділянці вух, а про механізм їх утворення ОСОБА_7 не змогла нічого пояснити. В подальшому ОСОБА_5 стало відомо про те, що його племінник ОСОБА_6 за один день до своєї смерті написав заповіт щодо всього його майна на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме 31.10.2016 заповіт зареєстровано в реєстрі за № 2298 та посвідчено за адресою проживання ОСОБА_6 : АДРЕСА_1 , приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_9 .
Також встановлено, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в КЗ «Дніпропетровська міська клінічна лікарня 21 ім. проф. Є.Г. Попкової» ДОР, з причиною смерті - туберкульоз легенів та згідно чого отримано довідку № 415 для поховання, видану лікарем ОСОБА_10 .
Однак, на даний час згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно запису 136/60 в книзі 237/333.
Крім того, встановлено, що 20.06.2012 ОСОБА_6 заповів згідно заповіту № 102, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_11 , все його належне майно на користь ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка є його рідною племінницею, з якою ОСОБА_6 до настання його смерті підтримував доброзичливі, сімейні відносини, що в свою чергу піддає під сумнів добровільність його дій при складанні останнього заповіту на користь ОСОБА_7 .
Згідно із ч.1 ст.. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у його задоволенні виходячи із наступних підстав.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Між тим, відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у клопотанні про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Другий абзац частини першої статті 170 КПК України зазначає, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Таким чином, з огляду на вище зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що відсутні будь-які законні підстави для задоволення поданого до суду клопотання про арешт майна, а саме: будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.131-132, 170-172 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1