Справа № 755/7823/16-к
В И Р О К
Іменем України
"17" листопада 2016 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, не військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
26.03.2001 року Харківським районним судом м.Києва за ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, ч.2 ст.141, ч.2 ст.17, ч.1 ст.42 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився 11.02.2003 року по відбуттю строку покарання;
15.12.2006 року Дарницьким районним судом м.Києва за ч.2 ст.190, ч.2 ст.186, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 22.02.2011 року по відбуттю строку покарання,
за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
04.04.2016 року, приблизно о 19-15 годині, ОСОБА_5 перебував в маршрутному таксі №211, яке зупинилося на зупинці громадського транспорту «Азербайджанська», де побачив раніше не знайомого йому ОСОБА_6 , в кишені штанів якого помітив мобільний телефон. В цей час у ОСОБА_5 винник злочинний умисел направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи задумане, ОСОБА_5 , впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає з боку сторонніх осіб, діючи умисно, з корисливих мотивів, непомітно для потерпілого ОСОБА_6 , з кишені штанів останнього повторно таємно викрав мобільний телефон, марки «Nokia asha 206», вартістю 1200 гривень, в якому знаходилась сім-карта оператора «life», вартістю 15 гривень, на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 16 гривень та сім-карта оператора «МТС», вартістю 20 гривень, на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 70 гривень, після чого вийшов з маршрутного таксі та сховав його до правої кишені штанів, тим самим вчинив його повторне таємне викрадення.
В подальшому ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 1321 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказаний злочин, і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Так, 04.04.2016 року, приблизно о 19-15 годині, він перебував в маршрутному таксі №211, яке зупинилося на зупинці громадського транспорту «Азербайджанська», де побачив ОСОБА_6 , у якого в кишені штанів помітив мобільний телефон. Після цього непомітно для потерпілого він викрав мобільний телефон, марки «Nokia asha 206», в якому знаходилась сім-карта оператора «life» та сім-карта оператора «МТС». Вийшовши з маршрутного таксі, він сховав телефон до правої кишені своїх штанів та викраденим розпорядився на власний розсуд. Протиправні діяння, які ставляться йому в провину, він не оспорює, в скоєному щиросердно розкаюється. В даний час він проживає з цивільною дружиною, утримує хвору матір, неофіційно працює. Завдану потерпілому шкоду відшкодував у повному обсязі, внаслідок чого останній будь-яких претензій морального чи матеріального характеру до нього не має.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого та матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_5 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

За таких обставин, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає «поза розумним сумнівом» доведеним пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення та кваліфікує дії останнього за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані, що характеризують особу винного, раніше судимий, судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку, посередньо характеризується за місцем проживання, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, проживає разом з непрацездатною матір`ю, яку утримує. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, про що свідчить поведінка обвинуваченого на досудовому розслідуванні і в суді. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд не вбачає.
Санкцією ч.2 ст.185 КК України передбачено декілька видів альтернативних покарань. Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк у межах санкції закону.
Враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_5 злочину, дані про його особу, щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, думку потерпілого, суд з урахуванням вимог ст.75 КК України приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства та звільнення його від покарання з випробуванням.

В ході досудового розслідування та у суді потерпілим цивільний позов заявлено не було, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що завдана матеріальна шкода відшкодована повністю.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні. Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, керуючисьположеннями Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.100, 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд,
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.
Відповідно до ст.76 КК України, у зв`язку із звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому термін його попереднього ув`язнення, а саме з 05.04.2016 року по 18.04.2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді застави, залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Продовжити до набрання вироком законної сили застосування обов`язків у зв`язку із застосуванням відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави, а саме прибувати за кожною вимогою до суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
На підставі ч.11 ст.182 КПК України після набрання вироком законної сили заставу, внесену 15.04.2016 року заставодавцем ОСОБА_8 , в сумі 13780 гривень, повернути заставодавцю ОСОБА_8 .
Матеріали кримінального провадження №0004793 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням зі справою №755/7823/16-к.
Речові докази: мобільний телефон марки «Nokia asha 206», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім картами операторів мобільного зв`язку «Лайф» та «МТС», які зберігаються у потерпілого ОСОБА_6 та належать йому, залишити йому.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1