Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
26 червня 2017 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі :
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційні скарги засудженого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 на вирок Володимирецького районного суду Рівненської області від 07 квітня 2017 року у кримінальному провадженні №0000017 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника-адвоката ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а :
Цим вироком ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ч.5 ст.72 Кк України зараховано ОСОБА_5 в строк відбування покарання строк тримання під вартою як запобіжний захід з 06 березня 2017 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишено - тримання під вартою.
Цивільні позови ОСОБА_8 , Володимирецького районного відділення ПАТ НАСК «Оранта» задоволено повністю та постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь:
- ОСОБА_8 91 тис. грн. збитків;
- Володимирецького районного відділення ПАТ НАСК «Оранта» 3487 грн. збитків.
___________________________________________________________________________________________________________
Справа № 11кп/787/253/2017 Головуюча в 1-ї інстанції ОСОБА_9
Категорія: ч.3 ст.185 КК України Доповідач - ОСОБА_1 .
Вироком вирішено питання про долю речових доказів.
ОСОБА_5 визнаний винним та засуджений за те, що він 08 лютого 2017 року, біля 2 год. ночі, в АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів, шляхом пошкодження вхідних дверей приміщення страхової компанії «Оранта», проник у середину приміщення, звідки викрав: портативний плеєр, вартістю 600 грн.; грошові кошти в сумі 2388 грн.; фотоапарат марки «Canon», вартістю 1900 грн. та 380 доларів США, що за курсом Національного банку України становить 9988 грн. 95 коп. Всього - на загальну суму 14876 грн. 95 коп.
Також ОСОБА_5 10 лютого 2017 року, близько 24 год., шляхом віджиму вікна, проник до кабінету адвоката ОСОБА_10 , що на вул.Шкільній, 5, в смт.Володимирець, орендованого нею в КП «Аква», де таємно викрав: грошові кошти у сумі 4900 гривень, модем марки «Huawei», флеш-картку марки «Transcend» об?ємом 16 gb. Всього викрадено - на загальну суму 5500 грн.
В подальшому, 11 лютого 2017 року близько 03 год., за цією ж адресою, ОСОБА_5 , з метою заволодіння чужим майном, шляхом відкриття вхідних дверей, повторно проник до орендованого приміщення КП «Аква», де за допомогою фомки пошкодив вхідні двері до кабінету «Рівненське БТІ», звідки викрав: електронну рулетку марки «Bosch», ноутбук марки «Acer», зарядний пристрій та мишку марки «Logitech». Цими діями заподіяв матеріальний збиток на загальну суму 6000 грн.
22 лютого 2017 року о 22 год., в АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 з метою вчинення крадіжки, шляхом віджиму вікна, проник до приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », звідки викрав кондитерські вироби на загальну суму 381 грн. 04 коп.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 23 лютого 2017 року, близько 01 -ї години, ОСОБА_5 , перебуваючи в АДРЕСА_2 , на території Свято-Успенського храму, шляхом віджиму вікна, проник до приміщення церковної лавки, звідки викрав грошові кошти в сумі 5000 грн. та церковні ювелірні вироби із срібла на суму 100 000 грн., чим заподіяв матеріальний збиток на загальну суму 105 000 грн.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 в апеляційних скаргах, не оспорюючи доведеності та кваліфікації дій обвинуваченого, просили зазначений вирок змінити в частині призначеного покарання та обрати ОСОБА_5 покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Зокрема у своїй скарзі обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що щиро розкаявся у вчиненому, перебуваючи під вартою зрозумів неправильність своїх дій та поведінки і готовий нести покарання, але призначене судом покарання за своїм видом та розміром є явно несправедливим внаслідок його суворості.

Також просив врахувати, що збитки потерпілим частково відшкодовані, а решту він зможе відшкодувати тільки перебуваючи на волі. На своєму утриманні має двоє малолітніх дітей та батьків похилого віку, яким треба допомагати.

У своїй скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 послався, що призначене покарання є явно несправедливим внаслідок його суворості. При постановленні вироку судом не було враховано таких обставин:
- ОСОБА_5 щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів;
- на його утриманні є двоє малолітніх дітей та батьки похилого віку;
- раніше до кримінальної відповідальності не притягувався;
- потерпілі не мають претензій матеріального характеру.
На думку захисника вказані обставини у своїй сукупності дають апеляційному суду підстави для зміни вироку в частині призначеного покарання.
Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 , які просили задовольнити апеляційні скарги в повному обсязі з підстав викладених у них, думку прокурора ОСОБА_7 про законність вироку та відсутність підстав для його зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що ці скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів провадження, винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за викладених у вироку обставин, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні доказами.
Санкцією ч.3 ст.185 КК України передбачено позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
Відповідно до положення ч.1 ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавленні волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Колегія суддів вважає, що при обранні покарання обвинуваченому місцевим судом дотримано вимог ст.65 КК України щодо загальних засад призначеня покарання та рекомендацій, які містяться в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року (з послідуючими змінами) «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно яких, з урахуванням ступеня тяжкості злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на грунті пияцтва, алкоголізму чи наркоманії, і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, та тим, які щиро розкаялися, сприяли розкриттю злочину і відшкодували завдані збитки, тощо.
Так, призначаючи вид та міру покарання ОСОБА_5 , судом першої інстанції було враховано характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного ним злочину, який за класифікацією ст.12 КК України відноситься до тяжких, чисельність епізодів злочинної діяльності обвинуваченого і кількість потерпілих та обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину і часткове відшкодування завданого збитку та відсутність обтяжуючих покарання обставин. Також, судом ураховано дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, посередню характеризується за місцем проживання та має на утриманні двох малолітніх дітей.

На підставі вказаних обставин, судом було прийнято законне рішення про призначення ОСОБА_5 мінімального покарання, передбаченого санкцією ч.3 ст.185 КК України.

Обставини, на які послались обвинувачений і його захисник, були враховані судом першої інстанції при постановлені вироку. Інших додаткових обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненного, під час апеляційного розгляду не встановлено.

Посилання щодо наявності на утриманні обвинуваченого батьків похилого віку не ґрунтуються на матеріалах провадження, оскільки за даними довідки про склад сім`ї ОСОБА_11 батьки у складі сім`ї не зазначені (а.к.п.46). Не надано таких даних і під час апеляційного розгляду.

Враховуючи вказані обставини, колегія суддів приходить висновку, що призначене судом першої інстанції покарання за своїм видом та розміром відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення й особі обвинуваченого, є достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому підстав для зміни та призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом чи звільнення від відбування покарання з випробуванням - не вбачає.
Керуючись ст. ст.404, 405, 407, 418, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Вирок Володимирецького районного суду Рівненської області від 07 квітня 2017 року у кримінальному провадженні №0000017 відносно ОСОБА_5 залишити без зміни, апеляційні скарги засудженого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_5 - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3