АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/486/17 Справа № 705/3033/16-к Категорія: ч.1 ст. 289 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора, обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 квітня 2017 року, яким

ОСОБА_8

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань, Черкаської області, громадянина України, українця, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, на утримані має двох неповнолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,

визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 289 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та покладено на нього обовязки відповідно до вимог ст.76 КК України.

Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 не обиралася.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-автотоварознавчої експертизи в розмірі 294 гривні 14 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 26 600 грн. матеріальної шкоди та 5000 моральної шкоди.

Вирішена доля речових доказів, відповідно до положень ст. 100 КПК України,

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 квітня 2017 року ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що 20 вересня 2014 року, близько 03 год. 30 хв., знаходячись в с. Політвідділовець, Уманського району, Черкаської області, а саме на території колишнього току, що поряд з вулицею Центральною, діючи умисно та

цілеспрямовано, незаконно вилучив у громадянина ОСОБА_12 автомобіль ВАЗ 2106, номерний знак НОМЕР_1 , 1992 року випуску, який належить ОСОБА_11 , згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого 01.09.2011 року Уманським ВРЕР УДАІ УМВС України в Черкаській області, після чого за допомогою ключів, що знаходились в замку запалення вказаного автомобіля, запустив двигун та привів автомобіль в рух і керував ним по території колишнього току, після чого виїхав на вулицю Центральну, проїхавши певну відстань повернув автомобіль на початкове місце, де вїхавши передньою частиною автомобіля в скирду соломи, чим блокував автомобіль, та не мав змоги продовжувати рух автомобілем, після чого залишив його на місці події.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції в своїх апеляційних скаргах:

- прокурор Уманської місцевої прокуратури просить вирок районного суду скасувати в частині призначеного покарання, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість. Просить призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.289 КК України 3 роки обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік із зобов`язанням останнього періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації і повідомляти орган пробації про зміну місця проживання.

В зміненій апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13.04.2017 року стосовно ОСОБА_7 за ч.1 ст.289 КК України в частині розв`язання цивільного позову потерпілого ОСОБА_11 скасувати через неповноту судового розгляду та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

- обвинувачений ОСОБА_7 вважає даний вирок незаконним в частині призначення покарання у виді позбавлення волі та задоволенням позову про стягнення з нього 26 600 грн. матеріальної та 5000 моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_11 . При цьому зазначає, що суд першої інстанції взагалі не мотивував рішення щодо розміру стягнення моральної та матеріальної шкоди.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, міркування прокурора в підтримку поданої апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого який підтримав свої апеляційні вимоги, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги прокурора зі змінами та часткове задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ці вимоги закону судом виконані не в повному обсязі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом кваліфіковано за ч. 1 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом вірно.

Висновок суду щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні ним злочину передбаченого за ч.1 ст.289 КК України ніким з учасників кримінального провадження не оскаржується, тому колегія суддів вважає недоцільним перевіряти вирок суду в цій частині.

Суд першої інстанції, призначив покарання ОСОБА_7 за ч.1 ст.289 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки із застосуванням ст.75, 76 КК України в супереч вимогам ст.416 КПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.416 КПК України, при новому розгляді в суді першої інстанції допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Уманського міськрайоного суду Черкаської області від 24.02.2015 року, ОСОБА_7 був визнаний винним та засуджений за ч.1 ст.289 КК України до 3 років обмеження волі із застосуванням ст.75,76 КК України.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 26.05.2016 року вирок Уманського міськрайоного суду Черкаської області від 24.02.2015 року був скасований через істотне порушення кримінального процесуального закону, а саме в обвинувальному акті не було зазначено розміру завданого потерпілому ОСОБА_11 збитку внаслідок знищення обвинуваеченим ОСОБА_7 автомобіля та матеріали кримінального провадження були повернуті до того ж суду першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального юкарання», згідно якої призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінально-процесуального кодексу України стосовно призначення покарання. Зокрема, при новому розгляді справи може бути посилено покарання чи застосовано норму закону про більш тяжкий злочин лише у випадках, якщо вирок було скасовано за апеляцією чи касаційним поданням прокурора, апеляцією чи касаційною скаргою потерпілого або його представника через м`якість покарання, або у ів`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжкий злочин.

Отже, в порушення КПК та Постанови Пленуму, суд першої інстанції призначив покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення.

У зв`язку з вищенаведеним колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає до часткового задоволення, а вирок суду першої інстанції підлягає зміні в частині призначеного покарання.

Крім того, колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині розвязання цивільного позову ОСОБА_11 , оскільки дане питання взагалі не мотивовано.

Відповідно до роз`яснень п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 року із змінами і доповненнями «Про виконання судами України законодавства і ППВСУ з питань судового розгляду справ і постановлення вироку», необхідно мотивувати у вироку вирішення цивільного позову в кримінальній справі, керуючись відповідними нормами ЦПК України, роз`ясненнями ПВСУ №3 від 31.03.1989 року.

Згідно п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 року із змінами і доповненнями «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування шкоди, заподіянної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», суд має навести у вироку мотиви прийнятого рішення про задоволення чи відхилення цивільного позову, якими доказами це підтверджується, а також навести відповідні розрахунки сум, що підлягають стягненню, вказати матеріальний закон, на підставі якого вирішено цивільний позов.

Колегія суддів вважає, що судом 1 інстанції вказані вимоги КПК України та Пленуму Верховного Суду України при постановлені вироку в частині розв`язання цивільного позову не виконані, оскільки у даному вироку взагалі не вказані мотиви задоволення цивільного позову ОСОБА_11 , не вказані докази якими підтверджується сума задоволеного позову, не наведені розрахунки з приводу того чому саме в такому розмірі задоволено позов та не вказано з яких міркувань при цьому виходив суд.

Згідно ст.404 КПК України, вирок суду 1 інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

За таких обставин вирок суду в частині розв`язання цивільного позову підлягає скасуванню з направленням справи у цій частині на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 408, 409, 413,414 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора Уманської місцевої прокуратури зі змінами задовольнити.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13.04.2017 року відносно ОСОБА_7 змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст.289 КК України до покарання у виді 3 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації і повідомляти орган пробації про зміну місця проживання.

Даний вирок в частині розв`язання цивільного позову ОСОБА_11 до ОСОБА_7 щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди скасувати, а провадження в цій частині направити на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

В решті вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13.04.2017 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін

Головуючий :

Судді :