1-кп/381/288/16
381/3997/16-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
особи, щодо якої передбачається
застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
законного представника ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тбілісі, Грузія, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

встановив:

13.07.2016 року приблизно о 12 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , кухонним ножем наніс ОСОБА_9 один удар з область живота, спричинивши останньому, згідно висновку експерта, тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини зліва з ушкодженням шлунку та зв`язки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію, як небезпечні для життя.

Своїми діями ОСОБА_6 вчинив суспільно-небезпечене діяння, яке має ознаки передбачені ч.1 ст.121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Прокурор вважає, що відносно ОСОБА_6 слід застосувати примусові заходи медичного характеру, так як відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 191 від 29.09.2016 року, у період правопорушення, у скоєнні якого ОСОБА_6 підозрюється (13.07.2016 року), він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В подальшому ОСОБА_6 вийшов з хворобливого розладу психічної діяльності та у теперішній час може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Якщо ОСОБА_6 в майбутньому буде продовжувати зловживати алкогольними напоями (особливо, якщо буде їх вживати систематично), в нього імовірне повторне виникнення психічних розладів і він може бути небезпечним для себе та оточуючих, тому він погребує проведення протиалкогольного лікування та подальшого утримання від зживання спиртних напоїв. За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_6 може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_6 виявляє ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності (згідно з МКХ-10, шифр F 10.2) та потребує застосування примусових заходів медичного характеру, у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Вчинення суспільного небезпечного діяння ОСОБА_6 підтверджується сукупністю дослідженим в судовому засіданні доказів.

Так, опитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 суду пояснив, що, починаючи з 12.07.2016 року почав чути голоси людей, яких насправді не було, птахи розмовляли , стан був дивний. Він подзвонив брату ОСОБА_10 , і той приїхав десь о 4 ранку, після чого зателефонували троюрідному брату ОСОБА_11 , коли той приїхав, то поїхав із ним до його батька ОСОБА_9 , а брат поїхав додому. Події, що сталися в будинку у ОСОБА_9 13.07.2016 пам`ятає частково, а саме, пам`ятає як взяв до рук кухонного ножа, але як вдарив потерпілого не пам`ятає. Також пояснив, що перед тим, як у нього почались галюцинації, він ввечері вживав спиртне, а саме, самогон, 200-250 г, у потерпілого вдома спиртне не вживав. Не проти пройти лікування.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 суду пояснив, що його сім`я із сім`єю ОСОБА_12 перебувають в гарних родинних стосунках. 13.07.2016 року подзвонив син ОСОБА_13 , сказав, що привезе ОСОБА_14 . Після їх приїзду накрив стіл на подвір`ї, коли обідали спиртне ніхто не вживав, ОСОБА_14 приїхав тверезий, видимих ознак алкогольного сп`яніння не було, запаху не було чути.. Потім потерпілий пішов до будинку готувати каву. До будинку зайшов ОСОБА_15 , взяв на кухні ніж, потерпілий у цей час був у більярдній, підійшов до потерпілого, обійняв його, спитав «Дядя ОСОБА_16 , Вам хорошо?» та встромив ножа в ліву частину тулуба. Коли потерпілий спитав його, навіщо він це зробив, останній відповів, що не знає. Вважає, що ОСОБА_14 требі лікувати.

Допитаний в судовому засідання свідок ОСОБА_17 , рідний син потерпілого, троюрідний брат особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, суду пояснив, що до події, яка відбулась 13.07.2016 року із ОСОБА_18 були добрі стосунки. ОСОБА_14 часто вживав спиртні напої. Близько 03 год 30 хв ранку 13.07.2016 року ОСОБА_14 зателефонував та сказав, що приїхали якійсь люди та хочуть забрати машину, свідок сказав, щоб він викликав поліцію, однак викликав поліцію самостійно. Коли приїхав до ОСОБА_14 , то ніяких людей не було, там вже був ОСОБА_10 - брат ОСОБА_14 , поліції дали відбій. ОСОБА_14 поводився неадекватно, розказував, що біля нас стоять якій люди, але їх не було. Свідок вважає, що у нього була «біла гарячка» на грунті вживання алкоголю. Свідок запропонував забрати його до батька на дачу в с. Дідівщина, ОСОБА_10 дав ОСОБА_14 100 грн, я повіз його до батька. По дорозі він знову розказував, що чує голоси, чомусь викинув гроші через вікно машини, сказав, що голоси просили його викинути. Коли приїхали в с. Дідівщина, свідок завіз ОСОБА_14 до батька, сам поїхав до себе на дачу теж в АДРЕСА_3 , подзвонив ОСОБА_10 , щоб той приїхав. Коли свідок приїхав до батька, то ОСОБА_14 , ОСОБА_10 та батько обідали на подвір`ї, потім батько пішов до будинку занести плов та приготувати каву. ОСОБА_14 пішов за батьком, сказав, що йому треба перевдягнутись. Через кілька хвилин, двері будинку відкрились, вибіг ОСОБА_14 та перескочив через паркан. Тоді з будинку вийшов батько з ножем у тулубі, він його витащив, це був кухонний ніж, викликали швидку, поліцію. Будь-яких конфліктів підчас обіду, чи після нього не було.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_8 , рідний брат особи, щодо якої вирішується питання про застосування заходів медичного характеру, суду пояснив, що брат є молодшим сином в сім`ї, прожив разом з батьками 25 років. Після смерті батька, почав пити, бували запої, про які він знає від сусідів, свідок намагався влаштувати його на роботу. Того дня 13.07.2016 року свідок разом з ОСОБА_14 повинні були їхати в МРЕО переоформляти автомобіль, який залишився після смерті батька. О 4 год ранку ОСОБА_14 зателефонував, сказав, що ніби ОСОБА_19 - сусід, забрав у ОСОБА_14 техпаспорт та якісь люди хочуть забрати автомобіль, вони в дворі, але коли свідок приїхав в дворі нікого не було. ОСОБА_14 просив, щоб свідок не спілкувався з цими людьми, та дивувався, що він їх не бачить. Приїхав також ОСОБА_13 та забрав ОСОБА_14 в с. Дідівщину до свого батька. Також повідомив, що брат пройшов лікування в Глевасі від алкоголізму «кодування» в приватному порядку неофіційно, тому довідку про це не надали.

Наявність в діях ОСОБА_6 ознак суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України підтверджується також іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Так, згідно рапорту чергового Фастівського ВП Васильківського відділу ГУ НП в Київській області 13.07.2016 року до ЧЧ Фастівського ВП надійшло повідомлення по лінії 102 від ОСОБА_17 про те, що в буд. АДРЕСА_2 родич підрізав його батька; згідно протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 13.07.2016 року ОСОБА_9 прямо вказав на нанесення йому одного удару ножем в область черевної порожнини ОСОБА_6 ; згідно протоколу огляду місця події від 13.07.2016 із додатками об`єктом огляду є подвір`я та будинок АДРЕСА_2 ; протоколом огляду предметів від 30.09.2016 із додатками, відповідно до якого об`єктами огляду є кухонний ніж, ланцюжок з хрестиком, марлевий тампон з нашаруванням крові, тапочки, вилучені про огляді місця події по АДРЕСА_2 ; згідно довідки Фастівської ЦРЛ ОСОБА_9 поступив до приймального відділення 13.07.2016 року з діагнозом проникаюче поранення черевної порожнини з пошкодження шлунку; протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_9 та протоколом слідчого експерименту з участю ОСОБА_6 та відозаписами до них, які учасники судового розгляду вважали за недоцільне переглядати в судовому засіданні ; висновком експерта№32/д, згідно якого у ОСОБА_9 виявлено проникаюче ножове поранення черевної порожнини зліва з ушкодженням шлунку та зв`язки, рана під реберною дугою зліва по середньо ключичній лінії, згідно медичної карти стаціонарного хворого - «колото-різана», тому мала утворитися від дії гострого предмета, дані ушкодження могли утворитись в час та за обставин вказаних у постанові і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію, як небезпечні для життя; висновком судово-псхіатричної експертизи № 289 від 27.07.2016 року, згідно якого рекомендовано проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи; ухвалою слідчого судді від 01 .09.2016 року, згідно якої ОСОБА_6 поміщено до Київської міської клінічної психоневрологічної лікарні № 1 для проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи № 191 від 29.09.2016 року, у період правопорушення, у скоєнні якого ОСОБА_6 підозрюється (13.07.2016 року), він перебував у стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності у вигляді стану відміни алкоголю з делірієм (згідно з МКХ-10, шифр F 10.4) на фоні психічних та поведіyкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності (згідно з МКХ-10, шифр F 10.2). За своїм психічним станом у період правопорушення, в скоєнні якого ОСОБА_6 підозрюється (13.07.2016 року), він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_6 виявляє ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності (згідно з МКХ-10, шифр F 10.2). За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_6 може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У період правопорушення, в скоєнні якого ОСОБА_6 підозрюється (13.07.2016 року), він перебував у стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, під час якого за своїм психічним станом був небезпечним для себе та оточуючих. В подальшому ОСОБА_6 вийшов з хворобливого розладу психічної діяльності. У теперішній час у ОСОБА_6 не виявлено ознак активної та пасивної суспільної небезпеки, зокрема, гомоцидних, агресивних та суїцідальних тенденцій; за своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_6 може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Якщо ОСОБА_6 в майбутньому буде продовжувати зловживати алкогольними напоями (особливо, якщо буде їх вживати систематично), в нього імовірне повторне виникнення психічних розладів психотичного рівня, під впливом яких можливі гомоцидні, агресивні або суїцідальні тенденції, тобто, він може бути небезпечним для себе та оточуючих, тому він погребує проведення протиалкогольного лікування та подальшого утримання від зживання спиртних напоїв. За своїм психічним станом у період правопорушення, в скоєнні якого ОСОБА_6 підозрюється (13.07.2016 року ), він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_6 може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_6 виявляє ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності (згідно з МКХ-10, шифр F 10.2). За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_6 не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру. У теперішній час ОСОБА_6 потребує проведення протиалкогольного лікування.

Допитаний в судовому засіданні за клопотанням прокурора для роз`яснення висновку експерт ОСОБА_20 із іншого приміщення в режимі відеоконференцзв`язку суду пояснив, що на час вчинення суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_6 переніс тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності у вигляд стану відміни алкоголя з делірієм на фоні психічних та поведінкових розладів на фоні вживання алкоголю з синдромом залежності, як кажуть в народі «біла гарячка». Виникнення даного тимчасового розладу психіки характерне після припинення вживання алкогольних напоїв у осіб, які раніше зловживали ними протягом достатньо тривалого часу, та свідчить про наявність залежності від алкогольних напоїв. За своїм психічним станом у період правопорушення, він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Цей розлад носив короткочасний характер і в подальшому ОСОБА_6 вийшов із вищезазначеного хворобливого розладу психічної діяльності. Наявні в нього в теперішній час психічні розлади виражені не значною мірою, не супроводжуються грубими порушеннями уваги, мислення, він адекватно орієнтується в просторі та власній особистості, впорядкований, обізнаний в питаннях практичного життя. За своїм психічним станом у теперішній час може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На теперішні час не має медичних показань для застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру., потребує проведення протиалкогольного лікування та утримання від вживання спиртних напоїв.

Заслухавши доводи учасників судового розгляду, пояснення свідка, вивчивши висновки експертів, інші документи кримінального провадження, суд встановив наступне.

Так, ОСОБА_6 вчинив суспільно-небезпечене діяння, яке має ознаки передбачені ч.1 ст.121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, перебуваючи в стані, коли він не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними внаслідок тимчасового розладу психічної діяльності, тобто в стані неосудності.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого Кримінальним Кодексом, перебувала в стані неосудності, до такої особи можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Разом тим, на момент судового розгляду ОСОБА_6 хоч і виявляє ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності, однак не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ч.4 ст.513 КПК України, якщо буде встановлено, що суспільно небезпечне діяння особа вчинила у стані неосудності , а на момент судового розгляду видужала або внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в застосуванні примусових заходів медичного характеру, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

Таким чином, оскільки ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке має ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, в стані неосудності, а на час судового розгляду внаслідок змін у стані його здоров`я відпала потреба в застосуванні примусових заходів медичного характеру, наявні всі підстави для закриття кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру.
Зважаючи на такі висновки суду обраний запобіжний захід у виді передання на піклування близькому родичу з обов`язковим лікарським наглядом слід скасувати.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.19,94 КК України, ст.ст.292 ч.2, 392, 512-513, 516 КПК України, суд,

ухвалив:

Закрити кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Про закриття кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомити органи охорони здоров`я для взяття ОСОБА_6 на облік і здійснення необхідного лікарського нагляду за ним.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 у виді передання ОСОБА_6 на піклування рідному брату ОСОБА_8 з обов`язковим лікарським наглядом - скасувати.

Речові докази, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Фастівського ВП Васильківського ВП ГУ НП в Київській області згідно квитанції № ФО без номеру(а.к.п.94) після набрання ухвалою законної сили:

- кухонний ніж - конфіскувати;

- марлевий тампон з нашаруванням речовин темно-бурого кольору, схожого на кров - знищити;

- пару чоловічих тапок чорного кольору у спецпакеті №1752691 та ланцюжок з хрестиком з білого металу, які знаходяться в спец пакеті №055829 - повернути власнику ОСОБА_9 .

Відповідно до ст.. 516 КПК України на ухвалу суду про закриття кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру можуть бути внесені заперечення, які викладаються в апеляційній скарзі, що подається за наслідками судового розгляду в загальному порядку.

Відповідно до ст.532 КПК України ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_21