Провадження № 1-кс/200/6596/17
10 липня 2017 року м. Дніпро
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю представника заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі клопотання регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області про скасування арешту майна, -
В С Т А Н О В И В:
06 липня 2017 року до суду надійшло клопотання начальника регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області з проханням скасувати арешт майна, що накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2014 року на нерухоме майно нежитлове приміщення АДРЕСА_1 .
Підстави для задоволення клопотання навела наступні. Так, ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2014 року накладено арешт, шляхом заборони використання та розпорядження майном, на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 , строк дії якої до 29 грудня 2014 року. 07 квітня 2014 року державним реєстратором внесено запис про обтяження у вигляді накладення арешту, за № 7608266 до Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2012 року за Державою в особі регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області визнано право власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 . На виконання цього рішення 10 червня 2016 року державним реєстратором за Державою в особі регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області зареєстровано право власності на зазначене нежитлове приміщення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Через те, що на даний час власник - регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, не має можливості, через накладення арешту, розпоряджатися своїм майном та тому, що потреба у накладенні арешту відпала, так як з 2016 року право власності на нього зареєстровано за Державою, прохає скасувати накладений на майно арешт.
У судовому засіданні представник заяву підтримала, прохала задовольнити з наведених у ній підстав. Пояснення надала аналогічні її тексту. Додатково пояснила, що не дивлячись на те, що в ухвалі про накладення арешту на майно зазначено термін її дії з 29 жовтня по 29 грудня 2015 року, що свідчить про те, що на даний час ухвала втратила законну силу, державний реєстратор не знімає арешт, відомості про який внесено до усіх можливих державних реєстрів, а вимагає ухвали про його скасування, що і зумовило звернення до суду із цієї заявою.
Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання з тих підстав, що наразі необхідність у накладенні арешту на майно відпала. Підтвердив те, що у цей час досудове слідство по кримінальному провадженню, по якому накладався арешт, триває, планується проведення низки слідчих дій. До цього часу по справі підозра нікому не пред`явлена.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб . Нормою ч. 2 цієї статті встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Відповідно до норми ч. 3 цієї статті, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Нормами ч.ч. 4-6 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України ; арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України; у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна; у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково; арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що у подальшому застосування цього запобіжного заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Розглянувши заяву та надані до неї додатки, заслухавши пояснення представника власника майна, з`ясувавши думку прокурора, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2014 року на нерухоме майно нежитлове приміщення АДРЕСА_1 , накладено арешт, шляхом заборони використання та розпорядження цим майном. Строк дії ухвали до 29 грудня 2014 року. 07 квітня 2014 року державним реєстратором внесено запис про обтяження у вигляді накладення арешту на це майно, за № 7608266, до Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2012 року за Державою в особі регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, визнано право власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 . На виконання цього рішення 10 червня 2016 року державним реєстратором за Державою в особі регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області зареєстровано право власності на зазначене нежитлове приміщення. Через те, що строк дії ухвали сплинув, а також тому, що державним реєстратором зареєстровано право власності на це нерухоме майно за власником в особі Держави, приходжу до висновку про те, що на даний час відпала потреба у триманні його під арештом. Внаслідок відсутності потреби у накладенні арешту на зазначене вище майно, він підлягає скасуванню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167-174, 309, 369, 371, 372 КПК України, -
Клопотання начальника регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області про скасування арешту майна задовольнити.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2014 року на нерухоме майно - нежитлове приміщення АДРЕСА_1 скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчій суддя ОСОБА_1