справа № 208/9866/13-к
провадження № 1-кп/208/10/17
УХВАЛА
07 лютого 2017 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі колегії судів

головуючого судді ОСОБА_1

судів ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ( ОСОБА_6 )

при вирішенні питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого по кримінальному провадженню за обвинувальним актом, що надійшов до суду з Дніпродзержинської місцевої прокуратури по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , обвинувачених у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого п.4, п.12 ч.2 ст.115 КК України. Під час судового розгляду до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

ВСТАНОВИВ:
Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, від Дніпродзержинської місцевої прокуратури отримано обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , обвинувачених у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого п.4, п.12 ч.2 ст.115 КК України.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22.12.2016 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 було продовжено до 18.02.2017 року.

У судовому засіданні прокурор висловив думку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , оскільки ризики, визначені ст.177 КПК України не зменшилися, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу немає.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні проти задоволення вказаного клопотання, обвинувачений тривалий строк знаходиться під вартою, він позитивно характеризується, у нього є родичі, він має міцні соціальні зв`язки, сама лише тяжкість пред`явленого обвинуваченого не є підставою для утримання під вартою, вважають, що ризики, передбачені ст.177 КПК України відпали, обвинуваченому ОСОБА_11 треба змінити запобіжний захід на більш м`який, домашній арешт.

Згідно з положенням ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

При вирішенні вказаного питання судом приймалось до уваги те, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, тяжкість можливих наслідків уникнення від слідства і серйозність пред`явленого обвинувачення, необхідність попередити тиск на свідків. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний та соціальний стан особи.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання на строк до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, а тому, не зважаючи на наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, наведені позитивні характеристики, суд вважає наявними ризик, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі, зможе вчинити спроби переховуватись від суду, з огляду на покарання, яке йому загрожує у випадку встановлення судом його винності.

Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого, приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України, що були підставою для застосування щодо ОСОБА_6 такого запобіжного заходу як взяття під варту, не зменшилися та не перестали існувати, обставини, що враховувалися суддею при обранні ОСОБА_6 заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися, ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п.4, п.12 ч.2 ст.115 КК України, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчинене з особою жорстокістю, діючи за попередньою змовою групою осіб, яке відповідно до ч.5 ст.12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, за вчинення якого, в разі визнання його винуватим, може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, або довічне позбавлення волі.

На теперішній час розгляд справи розпочато спочатку, сам ОСОБА_6 не допитувався, інші обвинувачені, які не перебувають під вартою також не допитувалися, не допитані представник потерпілого, свідки, суд вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України і вони не зменшилися, щодо незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_6 на обвинувачених, потерпілого, свідків та перешкоджанню судового провадження.

Враховуючи вищевикладене не вбачається підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не має.

Керуючись ст.. ст.177,178,183,197,315,316,331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 05.04.2017 року.

Продовжити розгляд справи у відкритому судовому засіданні за участю учасників кримінального провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3