Єдиний унікальний номер 349/1198/15-к
Номер провадження 1-кп/341/13/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 березня 2017 року м. Галич
Галицький районний суд Івано Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши колегіально у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Галичі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександрівка, Миронівського р-ну, Київської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, фізичної особи суб`єкта підприємницької діяльносі, військово не зобов`язаного, раніше судимого:

-вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 05 листопада 2013 року за ч. 3 ст. 186 КК України з призначеним покаранням у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробування з іспитовим строком 3 роки;

-вироком Бережансього районного суду Тернопільської області від 19 листопада 2013 року за ч. 2 ст. 242, ч. 2 ст. 245 КК України з призначеним остаточним покаранням, з урахуванням ст. 70 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік. Звільненого 07 березня 2014 року по відбуттю покарання;

-вироком Миронівського районного суду Київської області від 15 жовтня 2014 року за ч. 2 ст. 186 КК України з призначеним покаранням у виді позбавлення волі на строк 6 років. Відбуваючого на час розгляду справи покарання за даним вироком,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

з участю сторін кримінального провадження та учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого,

цивільного відповідача ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої, цивільного позивача ОСОБА_9 ,

її представника ОСОБА_10 -,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу потерпілої ОСОБА_9 , поєднаний з проникненням у житло, при наступних обставинах.

26 червня 2014 року в період з 04 по 06 годину ОСОБА_5 реалізовуючи виниклий умисел вчинити напад з метою заволодіння чужим майном, шляхом відчинення кватирки вікна, проник в житловий будинок належний потерпілій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: с. Пуків Рогатинського р-ну, Івано-Франківської обл. Перебуваючи в середині даного будинку, зламавши защіпку дверей, проник у кімнату де в цей час відпочивала ОСОБА_9 . Будучи у вказаній кімнаті, ОСОБА_5 з метою незаконного заволодіння грошовими коштами потерпілої, діючи умисно застосував відносно ОСОБА_9 насильство, що виразилось у нанесенні ударів руками в ділянки голови і тулуба та супроводжувалось вимогами у видачі йому коштів. В ході нападу ОСОБА_5 знайшовши під подушкою на якій лежала ОСОБА_9 кошти в сумі 800 грн. та гаманець у якому знаходились кошти в сумі 20 гр., якими заволодів, заподіявши потерпілій збитки на зазначену суму.

Вчиненим ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді:

- закритої травми грудної клітки з переломами 4,5 ребер з права, які відносяться до середнього ступеня тяжкості, як таких що викликали короткочасний розлад здоров`я і не є небезпечними в момент спричинення;

- закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я

- синці та садна в ділянці голови, садна шиї, синця в ділянці лівої руки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 вину в пред`явленому обвинуваченні не визнав. Пояснив, що 25 червня 2014 року перебував в м. Рогатині Івано-Франківської обл., куди приїхав у справах, мав намір оглянути приміщення під магазин. Зі собою мав 600 доларів США, 3 000 російських рублів та 500 грн. Приміщення не оглянув. Натомість зустрівся зі знайомим подружжям у якого, з якими провів час вживаючи алкогольні напої з огляду на річницю їх спільного проживання. Будучи легко сп`янілим виявив бажання продовжити відпочинок. В центрі міста зустрів чотирьох чоловіків яким запропонував провести час кафе вживаючи алкоголь та їжу на що останні погодились. Були в кафе в місті Рогатині, поїхали в кафе дерев`яна будова попри автодорогу в напрямку Івано-Франківська де продовжили вживати алкоголь та їжу. Там виник конфлікт з ОСОБА_11 . Поїхали в сауну. Потім поїхали на АЗС в м. Рогатині, де придбали алкоголь, цигарки та їжу. Час перебування на АЗС відповідає переглянутому відеозапису орієнтовно близько 3 год. ночі 26 червня 2014 року. Відеозапис фактично відображає події, учасником яких був він. Оплату за все здійснював він. Переміщувались використовуючи таксі. На АЗС виник черговий конфлікт, оскільки у нього пропали кошти та мобільний телефон з автомобіля таксі. Після конфлікту троє з їх товариства кудись втікли забравши з собою куплений алкоголь. В цей час таксист пропонував розвести їх по місцю проживання. Залишився він та ОСОБА_12 . По дорозі виник черговий конфлікт через пачку цигарок. Таксист під`їхав під райвідділ міліції і сказав, що не поїде в м. Бережани, вимагав вийти з машини. В іншому разі звернеться по допомогу до міліції. Він покинув машину. Ідучи попри цвинтар приліг на лавку та заснув. В подальшому його розбудила якась жінка і він пішки пішов в сторону м. Бережани. Дійшов до с. Пуків, Рогатинського р-ну, де зустрів двох чоловіків, спитав о котрій годині їхатиме автобус в напрямку м. Тернополя. Такі повідомили, що о 06.30. В подальшому він звернув з дороги до озера, де скупався щоб швидше протверезіти, приліг на траву і заснув. Орієнтовно 17 год. прокинувся, вийшов в с. Пуків, де по нього приїхали автомобілем знайомі та разом поїхали в м. Тернопіль. В будинку ОСОБА_9 не був.

На спростування позиції обвинуваченого, вина такого повністю доведена зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, якими також частково спростовуються показання останнього, а саме:

-показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка зазначила, що в червні 2014 року вдосвіта до її житлового будинку, що в с. Пуків проник чоловік. Вибивши двері ввірвався в кімнату в якій вона спала. Засвітив ліхтариком в очі, сказав, що він бандит і почав вимагати гроші. Наніс декілька ударів по голові, потім кинув на землю та наніс декілька ударів ногами по тілу. В гаманці, що лежав на столі забрав 300 грн. та 800 грн., які знайшов під подушкою. Нападника добре не розгледіла, однак був молодий, середнього зросту, пострижений на щітку, говорив українською хриплим голосом. В міліції впізнала нападника по фотографіях;

-протоколом прийняття заяви про вчинений злочин потерпілої ОСОБА_9 від 26 червня 2014 року, яким прийнято повідомлення потерпілої про напад та заволодіння коштами в сумі 820 грн.;

-показаннями свідка ОСОБА_11 , який зазначив, що у червні 2014 року він, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 перебували в центрі м. Рогатина. До них підійшов як тепер відомо ОСОБА_5 сказав, що має намір відпочити з алкоголем в колі дівчат, запропонував організувати такий відпочинок та приєднатись. Фінансово спроможний фінансувати. Зразу ж пішли в кафе, що в Рогатині де вжили алкоголь, потім автомобілем таксі під керуванням ОСОБА_15 поїхали в кафе в с. Вербилівці, на АЗС «ОККО», в сауну в с. Черче, знову на АЗС «ОККО» де придбали алкоголь. На АЗС «ОККО» він та ОСОБА_14 залишили товариство, оскільки ОСОБА_5 мав намір продовжити вживати алкоголь, а він та ОСОБА_14 з урахуванням стану не могли продовжувати. Наступного дня ОСОБА_15 розповів, що довіз ОСОБА_5 лише до с. Пуків, оскільки той не мав грошей щоб йому заплатити за дорогу в м. Бережани. Залишив ОСОБА_5 на початку села зі сторони м. Рогатина.

Аналогічні свідчення в судовому засіданні надали свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14

-показаннями свідка ОСОБА_16 , який зазначив, що працює оператором АЗС «ОККО» в м. Рогатині. В ніч на 26 червня 2014 року обвинувачений в товаристві декількох осіб були на АЗС, придбавали алкоголь та цигарки;

-показаннями свідка ОСОБА_15 який зазначив, що у червні 2014 року на прохання своїх знайомих підвозив обвинуваченого, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_11 в с. Вербилівці, де такі проводили час в кафе. Далі в с. Черче, на АЗС «ОККО» в м. Рогатині, та в подальшому обвинувачений просив відвести його в м. Бережани Тернопільскої обл. Однак, за відсутності коштів щоб заправити автомобіль на прохання обвинуваченого відвіз такого в с. Пуків. Наступного дня працівники міліції разом з ним переглядали відео камер спостереження з АЗС «ОККО». При перегляді відеозйомки впізнав ОСОБА_5

-показаннями свідка ОСОБА_17 , який зазначив, що в кінці червня 2014 року він з ОСОБА_18 в с. Пуків чекали на службовий автобус щоб їхати на роботу. Приблизно о 6.10-6.15 год. попри них проходив чоловік схожий на ОСОБА_5 , однак більшого відживлення та запитав коли буде автобус до м. Бережани. Пішов далі по дорозі в напрямку м. Бережани. Чоловік був лисуватий, неголений, середнього зросту, через плече в нього була сумочка типу «барсетка», виглядав досить втомлено, був п`яний.

Аналогічні показання надав свідок ОСОБА_18 ;

-показаннями свідка ОСОБА_19 , який зазначив, що в червні 2014 року приблизно о 06 год. сусідка ОСОБА_9 прийшла до нього на його подвір`я. Підійшовши до неї побачив синці, наявні сліди крові. Після цього завів її в літню кухню, розбудив свою тещу ОСОБА_20 , яка зателефонувала сільському фельдшеру ОСОБА_21 . Фельдшер приїхала до них велосипедом приблизно через 10 хв. За нею приїхав дільчий ОСОБА_22 та швидка медична допомога. В подальшому приїхали працівники міліції;

-показаннями свідка ОСОБА_20 , яка зазначила що в один з днів в кінці червня 2014 року зранку до них прийшла ОСОБА_9 була побита та закривавлена;

-показаннями свідка ОСОБА_23 , яка зазначила, що 26 червня 2014 року зранку бачила ОСОБА_9 з тілесними ушкодженнями, закривавлену і така казала, що її обікрали;

-показаннями свідка ОСОБА_24 , яка зазначила, що 26 червня 2014 року зранку бачила ОСОБА_9 з тілесними ушкодженнями, закривавлену і така казала, що її обікрали;

-показаннями ОСОБА_21 , яка зазначила, що працює фельдшером в с. Пуків. Зранку зателефонувала до неї ОСОБА_20 та повідомила про побиття ОСОБА_9 . Вона приїхала до господарства ОСОБА_20 та надавала медичну допомогу потерпілій;

-показаннями ОСОБА_25 , який зазначив, що станом на червень 2014 року працював дільничим інспектором міліції і с. Пуків належало до його дільниці. Приїхав на місце події 26 червня 2014 року, де ОСОБА_9 повідомила йому про напад та викрадення коштів. Після чого викликав слідчо-оперативну групу;

-показаннями ОСОБА_26 яка зазначила, що їй зі слів дочки ОСОБА_27 стало відомо про побиття ОСОБА_9 та викрадення коштів;

-показаннями ОСОБА_28 , який зазначив, що здійснює підприємницьку діяльність в с. Лопушне, Рогатинського р-ну, Івано-Франківської обл. (наступне по дорозі в напрямку м. Бережани, Тернопільської області), зокрема, утримує кафе в будинку в якому проживає. В червні 2014 року приблизно 07 год. прокинувшись, виходячи на вулицю в дверях зіткнувся з чоловіком подібним на обвинуваченого, однак більшого відживлення. Чоловік сказав, що хоче відпочити. Відповів, що кафе зачинено, після чого чоловік пішов;

-показаннями службових осіб Рогатинського РВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , які повідомили обставини проведення слідчих та розшукових дій;

- протоколом огляду місця події, а саме будинку ОСОБА_9 в с. Пуків від 26 червня 2014 року з фототаблицями, у ході якого було виявлено розкидані речі, що вказує на наслідки пошуків, сліди зламу защіпки дверей у будинку, сліди крові на постільній білизні, слід пальця руки максимальними розмірами 22х20мм;

- протоколом огляду місця події, а саме Рогатинської ЦРЛ від 30 червня 2014 року під час якого було вилучено одяг потерпілої ОСОБА_9 з слідами крові;

- змістом акту про застосування службової собаки від 26 червня 2014 року за яким собака взяв слід від будинку ОСОБА_9 та в подальшому втратив такий;

- довідкою Рогатинської ЦРЛ від 26 червня 2014 року, відповідно до якої ОСОБА_9 госпіталізована 26 червня 2014 року з діагнозом закрита ЧМТ, садна обличчя, шиї, розсічені рани обличчя, гіпертонічний криз;

- висновком судово-медичної експертизи № 46 від 24 жовтня 2014 року згідно якого у ОСОБА_9 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки з переломами 4,5 ребер з права, які відносяться до середнього ступеня тяжкості, як таких що викликали короткочасний розлад здоров`я і не є небезпечними в момент спричинення; закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я; синці та садна в ділянці голови, садна шиї, синця в ділянці лівої руки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

- висновком судово-дактилоскопічної експертизи №55 від 02 липня 2014 року, відповідно до якого слід пальця руки, максимальними розмірами22х20 мм. виявлений та вилучений 26 червня 2014 року в ході огляду місця події за фактом грабунку ОСОБА_9 придатний для ідентифікації особи і не належить ОСОБА_9 , а іншій особі;

-- висновком судово-дактилоскопічної експертизи №85 від 07 липня 2015 року, відповідно до якого слід пальця руки, максимальними розмірами 22х20 мм. виявлений та вилучений 26 червня 2014 року в ході огляду місця події за фактом грабунку ОСОБА_9 придатний для ідентифікації особи і належить ОСОБА_5 ;

-показаннями експерта ОСОБА_34 , який зазначив, що як спеціаліст 26 червня 2014 року був залучений до огляду місця події, яким був будинок ОСОБА_9 в с. Пуків. При огляді місця події відшукано 4 сліди пальців рук, один з яких за результатами проведених ним експертиз належить ОСОБА_5 ;

-висновком судово-імологічної експертизи № 09/12-0833 від 28 липня 2014 року за яким кров ОСОБА_9 відноситься до групи В(ІІІ) з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО;

-висновком судово-імологічної експертизи №09/12-0844 від 29 липня 2014 року, за яким на наданих двох халатах та натільній сорочці наявна кров людини, яка відповідає крові ОСОБА_9

-висновком судово-імологічної експертизи №09/12-0838 від 29 липня 2014 року, за яким, на наданому тампоні, вилученому при огляді місця події з підлоги житлового будинку наявна кров людини, яка відповідає крові ОСОБА_9 ;

-висновком судово-імологічної експертизи №09/12-0835 від 29 липня 2014 року, за яким, на наданому тампоні, вилученому при огляді місця події з підлоги житлового будинку наявна кров людини, яка відповідає крові ОСОБА_9 ;

-висновком судово-імологічної експертизи №09/12-0843 від 29 липня 2014 року, за яким, на наданому простирадлі наявна кров людини, яка відповідає крові ОСОБА_9

-висновком судово-імологічної експертизи №09/12-0842 від 30 липня 2014 року, за яким, на наданих двох простирадлах наявна кров людини, яка відповідає крові ОСОБА_9

- висновком експертизи волосся № 09/12-0840 від 30 липня 2014 року за яким мікрооб`єкти вилучені з натільної сорочки та при огляді місця події є сивіючим волоссям з голови людини, яке було вирвано;

- відеозаписом камер відеоспостереження АЗС «ОККО-Нафтопродукт», що в м. Рогатині по вул. Мухи, 1 та фототаблицею складеною за результатами перегляду. На відеозаписі наявні події, які розвивались на АЗС в проміжку 02год. 48 хв. 03год. 00 хв. 26 червня 2014 року, учасниками яких були ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з потерпілою ОСОБА_9 від 01 вересня 2014 року, яка вказала на особу нападника, яким є ОСОБА_5 ;

- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з свідками ОСОБА_11 від 09 вересня 2014 року та ОСОБА_13 від 05 вересня 2014 року , під час яких зазначені особи впізнали ОСОБА_5 , як особу з яким вони познайомились 25 червня 2014 року в м.Рогатині та вживали алкогольні напої;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання свідком ОСОБА_18 від 11 вересня 2015 року, в ході якого свідок впізнав ОСОБА_5 як особу, яку він приблизно о 6 год. 26 червня 2014 року бачив в с. Пуків;

- дослідженими у судовому засіданні речовими доказами, а саме одягом потерпілої Дзери (нічна сорочка, халат) та 2 простині, наволочка з подушки, наволочка з ковдри, на яких мається кров потерпілої ОСОБА_9 ;

Вирішуючи питання щодо недопустимі доказів з огляду на доводи обвинуваченого, суд враховує наступне.

Конституційний Суд України у рішенні № 12-рп/2011 від 20 жовтня 2011 року у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України зазначив, що визнаватися допустимими і використовуватися як доказ в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Аналіз положення частини третьої статті 62 Конституції України про те, що «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом», дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Кримінальний процесуальний закон не дає вичерпного переліку підстав, за наявності яких докази мають визнаватися недопустимими, а натомість надає право суду вирішувати питання їх допустимості чи недопустимості у порядку, передбаченому статтею 89 КПК України.

Частиною першою статті 87 КПК України передбачено, що ключовою умовою для визнання доказів недопустимими є їх отримання внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Отримання доказів завжди обумовлено вчиненням стороною кримінального провадження цілеспрямованих дій з метою їх збирання. Аналіз положень частини другої цієї статті в редакції від 13 квітня 2012 року дає підстави зробити висновок, що саме вчинення з цією метою стороною обвинувачення діянь, які істотно порушують права і основоположні свободи людини, має наслідком визнання отриманих у такий неправомірний спосіб доказів недопустимими.

Суд вважає недопустими наступні докази і не бере такі до уваги, зокрема, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з свідком ОСОБА_15 від 10 вересня 2014 року, оскільки до часу проведення даної слідчої дії ОСОБА_15 переглядав відеозапис камер спостереження АЗС «ОККО» і відповідно такому демонструвалось зображення завчасно.

Доводи ОСОБА_5 про недопустимість інших доказів, суд оцінює критично, оскільки такі отримані не в результаті істотного порушення прав та свобод людини, учасників провадження.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Показання свідків ОСОБА_35 , ОСОБА_36 які зазначили, що 26 червня 2014 року зранку на відрізку дороги Рогатин Бережани бачили чоловіка по опису схожого на ОСОБА_5 суд визнає як неналежні, оскільки побачивши обвинуваченого в судовому висловили сумніви.

Висновки експертиз волокон та волокнистих матеріалів вилучених постільної білизни та одежі хоча і є належними доказами, однак за відсутності аналогічної експертизи одежі особи обвинувачено нічого не підтверджують, а тому не беруться судом до уваги.

Враховуючи викладене, суд вважає що ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 187 КК України, оскільки вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний з проникненням у житло.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Суд враховує те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого - відсутні.

Обставинами, що обтяжують покарання, згідно з ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочинів в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочину, вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Суд, при призначенні покарання також враховує відомості, що характеризують особу, зокрема те, що ОСОБА_5 на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання відсутні відомості що негативно характеризують такого, займається підприємницькою діяльністю.

За таких обставин, суд вважає за доцільне обрати ОСОБА_5 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк в межах санкції частини статті з конфіскацією майна.

З урахуванням того, що ОСОБА_5 вчинив злочин до ухвалення вироку Миронівським районним судом Київської області від 15 жовтня 2014 року яким його визнано винуватим у вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України з призначеним покаранням у виді позбавлення волі на строк 6 років, яке на даний час відбуває, слід призначити покарання за ці злочини за правилами, передбаченими у ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

З урахуванням того, що ОСОБА_5 вчинив злочин в період невідбутого покарання за вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 05 листопада 2013 року, яким його визнано винуватим у вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України з призначеним покаранням у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробування з іспитовим строком 3 роки, остаточне покарання слід призначити за сукупністю вироків, частково приєднавши невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

У строк покарання слід зарахувати строк покарання, відбутого частково за попереднім вироком та строк попереднього ув`язнення за правилами ч. 5 ст. 72 КК України.

Слід вирішити питання про речові докази відповідно до ст. 100 КПК України та про процесуальні витрати відповідно до ст. 126 КПК України.

По справі представником потерпілої адвокатом ОСОБА_10 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином. Ухвалою суду ОСОБА_9 визнана цивільним позивачем, ОСОБА_5 цивільним відповідачем по справі. В обґрунтування позовних вимог представник покликається на те, що потерпіла понесла матеріальні втрати, а саме вартість викраденого в розмірі 820 грн., а також такій спричинена моральна шкода, яку оцінює в розмірі 100 000 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, відповідач - позов заперечив.

Заслухавши пояснення учасників провадження суд вважає, що позов слід задовольнити частково, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що в результаті вчинення злочину потерпілій завдано майнової шкоди в розмірі 820 грн., відтак з обвинуваченого на користь потерпілої підлягає стягненню 820 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода - це зумовлені моральними стражданнями втрати немайнового характеру. Страждання викликають певні зміни у житті особи: неможливість реалізації своїх звичок і бажань, погіршення стосунків у колективі, втрата роботи, втрата довіри близьких людей, тощо. Тому, встановлюючи факт такої шкоди, слід керуватися не лише тими критеріями, які обумовлюють суб`єктивне сприйняття потерпілого (почуття, емоції), але й тими, які характеризують її зовнішній прояв - порушення звичайного для даної людини способу життя.

Саме суду на підставі наданих доказів надано право визначити розмір моральної шкоди, який при цьому повинен керуватися наступними принципами: умовна рівність втраченого блага і того, яке може бути надбане за конкретну суму грошей, поміркованості відповідності вимогам розважливості, розумності об`єктивного відображення дійсності, справедливості неупередженого ставлення до усіх учасників процесу.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Відтак, з урахуванням умовної рівності втраченого блага і того, яке може бути надбане за конкретну суму грошей, поміркованості відповідності вимогам розважливості, розумності, об`єктивного відображення дійсності, справедливості, неупередженого ставлення до усіх учасників процесу, з урахуванням тяжкості моральних страждань викликаних змінами у житті особи: зокрема тривалий розлад здоров`я, проходження курсу лікування, неможливості повернення до звичного життя та об`єктивної необхідності постійного проживання в подальшому в Стаціонарному відділенні с. Данильче Територіального центру соціального обслуговування Рогатинського р-ну, Івано-Франківської області, суд визначає моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та призначити такому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років із конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_5 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Миронівського районного суду Київської області від 15 жовтня 2014 року яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років більш суворим за цим вироком

-визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років із конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 05 листопада 2013 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 186 КК України з призначеним покаранням у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років,

та призначити йому остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років 1 (один) місяць із конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

У строк покарання слід зарахувати строк покарання, відбутого частково за попереднім вироком, визначивши початок строку відбування основного покарання за цим вироком у виді позбавлення волі з часу затримання за попереднім вироком з 02 серпня 2014 року і з врахуванням зарахованого ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-франківської області від 10 листопада 2016 року строку попереднього ув`язнення з 02 серпня 2014 року по 27 січня 2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_5 зарахувати у строк покарання, строк попереднього ув`язнення, строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для участі у досудовому розслідуванні, судовому розгляді кримінального провадження, утриманні під вартою як запобіжний захід, з 05 вересня 2015 року по дату набрання даним вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу ОСОБА_5 тимчасово залишити в установі попереднього ув`язнення УВП №12 м. Івано-Франківська.

Стягнути з ОСОБА_5 на відшкодування судових витрат за проведення експертиз залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи, взятих до уваги судом як докази 3 158 (три тисячі сто п`ятдесят вісім) грн. 66 коп. в доход держави.

Речові докази:

- одяг ОСОБА_9 : халат, сорочку, натільну сорочку, труси;

два простирадла, наволочка, підодіяльник повернути потерпілій ОСОБА_9 ;

- DVD R диск з відеозаписом залишити в матеріалах провадження.

Цивільний позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 820 (вісімсот двадцять) грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом тридцяти днів з моменту вручення їй копії судового рішення

Головуючий - суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3