Справа № 698/367/14-к
Провадження № 1-кп/698/58/14
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2014 р.смт. Катеринопіль

Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

законного представника обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Катеринопільського районного суду Черкаської області кримінальне провадження № 000071 від 14 лютого 2014 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Єрки

Катеринопільського району Черкаської області, проживаючої АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, студентки 2- го курсу, Черкаського художньо технічного коледжу, невійськовозобов`язаної, виховується в неповній сім`ї, -

у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , будучи неповнолітньою, 01.02.2014 року близько 23 години 00 хвилин, в смт. Катеринопіль Черкаської області, знаходячись в приміщенні бару «Орфей», яке розташоване по вул. Леніна, 26, куди прибула на відпочинок, разом із своїми подругами ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , після того, як ОСОБА_4 , надала на її прохання свій власний мобільний телефон «НТС» T328V ІМЕІ НОМЕР_1 , щоб скористуватися послугами мережі «Інтернет», скориставшись відсутністю власниці - ОСОБА_4 , після завершення користування телефоном, переконавшись що за нею ніхто не спостерігає, умисно, шляхом вільного доступу, поклала його до кишені своєї куртки, у яку на той час була одягнена при цьому повідомивши власницю що залишила телефон на столі, достовірно знаючи при цьому, що вона поклала до кишені своєї куртки, тобто таємно, з корисливою метою, викрала:

- мобільний телефон марки «НТС» T328V ІМЕІ НОМЕР_1 - 1 шт., вартістю 1408 грн. 89 коп.;

- сім-карту мобільного оператора «Київстар» - 1шт., вартістю 10 гри. 00 коп.;

- карту пам`яті «Micro SD 4 GB - Kingston - 1 шт., вартістю 40 грн. 00 коп., які на праві особистої власності належать ОСОБА_4 , після чого продовжувала його зберігати та користуватись викраденим майном до 13.02.2014 року, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 1458 грн. 89 коп.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_6 , вину у вчиненні даного злочину, за вказаних в обвинуваченні обставин, визнала повністю, щиро розкаялась, пояснила, що зробила для себе відповідні висновки, а також зазначила, що з доказами зібраними у кримінальному провадженні в тому числі з вартістю викраденого згодна повністю, фактичні обставини справи не оспорювала та пояснила про обставини скоєння нею злочину так, як вони встановлені даним вироком.

Зокрема дала показання про те, що дійсно 01 лютого 2014 року вона разом зі своїми подругами ОСОБА_10 та ОСОБА_9 перебували на відпочинку в смт. Катеринопіль, в барі «Орфей», де перебуваючи за столиком вона попрохала у ОСОБА_11 телефон, щоб скористатись послугами мережі «Інтернет» на що остання дала згоду передавши телефон, а сама з ОСОБА_9 пішли танцювати, а вона покористувавшись телефоном вирішила його викрасти і реалізуючи свій намір поклала його в кишеню своєї куртки, а сама пішла до подруг які танцювали. Виявивши нестачу телефону його власниця звернулася до неї про його місцезнаходження, на що вона повідомила, що залишала його на столі.

Свою винність у вчиненому ОСОБА_6 , визнала повністю, в чому щиро розкаялася, пояснила, що зробила для себе відповідні висновки, послався на те, що на даний час виправилася, на час вільний від навчання знайшла роботу, а також зазначила, що з доказами зібраними у кримінальному провадженні, в тому числі з вартістю викраденого майна, що зазначена в обвинувальному акті, згодна повністю, фактичні обставини справи не оспорювала, щиро розкаялася та попросила вибачення у потерпілої.

Дані показання ОСОБА_6 , є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності.

Потерпіла ОСОБА_4 , в судовому засіданні підтвердила правдивість показань обвинуваченої ОСОБА_6 , щодо фактичних обставин справи, і просить суд останню суворо не карати в зв`язку з чим не застосовувати до неї покарання пов`язаного з реальним позбавленням волі, оскільки викрадене їй повернуто.

За згодою учасників судового провадження, у відповідності вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, положення якої роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім даних, що характеризують особу обвинуваченої, а також у згідно до вимог ч. 4 ст. 349 КПК України здійснено допит обвинуваченої.

При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, суд переконався у відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновку, що винуватість ОСОБА_6 , у вчиненні інкримінованого їй діянні, які виразились у таємному викраденні мобільного телефону «НТС» T328V ІМЕІ НОМЕР_1 , сім картою та картою пам`яті - доведена повністю, дане діяння є злочином і містить склад за який передбачена відповідальність ч.1 ст.185 КК України викрадення чужого майна (крадіжка).

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_6 ,:

- за ст. 185 ч. 1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до ч.1 ст.105 КК України передбачено, що неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання якщо буде визнано, що внаслідок щирого каяття та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Вирішуючи питання, про призначення міри покарання ОСОБА_6 , суд визнає і враховує обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття та те що злочин вона вчинила будучи неповнолітньою, а обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено, ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, яка на момент вчинення злочину була неповнолітньою, повністю визнала свою провину у скоєному, щиро покаялася, змінила поведінку у кращій бік, є студенткою 2- го курсу Черкаського художньо-технічного коледжу і за даним місцем навчання та проживання характеризується посередньо, згідно з даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, виховується в неповній сім`ї, з мамою ОСОБА_7 і в даній сім`ї існують добрі стосунки, створені належні умови для її виховання та навчання, а мати може запобігти вчиненню неповнолітньою інших протиправних дій, на що вказує той факт, що як до скоєння даного злочину так і після його скоєння, будь яких порушень законодавства ОСОБА_6 , не вчинялось і на її бездоганну поведінку на даний час, а викрадене майно повернуто. Враховуючи викладене суд приходить до висновку про те, що на даний час остання не потребує застосування покарання.

Враховуючи той факт, що судом вирішувалось обвинувачення по суті і ОСОБА_6 , визнано винуватою, тому щодо неї, слід постановити обвинувальний вирок з призначенням їй покарання, в межах санкції закону та беручи до уваги той факт, що вона не має

самостійного доходу, власних коштів або майна, на яке може бути звернене стягнення, що позбавляє суд призначити найменше покарання, яке передбачене санкцією ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу, а тому суд вважає, що за таких обставин слід призначити покарання у виді громадських робіт, в межах санкції закону, із застосуванням положень ст. 100 КК України та звільненням її від покарання з умовою застосування до ОСОБА_6 , двох примусових заходів виховного характеру у виді: застереження та передачею під нагляд матері з метою постійного і належного контролю за її поведінкою та посилення виховного впливу.

Долю речових доказів суд визначає відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Речові докази: мобільний телефон «НТС» T328V ІМЕІ НОМЕР_1 , сім-карту мобільного оператора «Київстар», карту пам`яті «Micro SD 4 GB Kingston», які передані на зберігання його законному володільцю, ОСОБА_4 , належить залишити останній за належністю, звільнивши її від зобов`язань за зберігальною розпискою.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 3 ст. 119 КПК України, враховуючи майновий стан ОСОБА_6 , яка не має самостійного доходу, власних коштів або майна на яке може бути звернене стягнення і в даний час перебуває на утриманні матері, суд вважає за можливе звільнити її від оплати повністю процесуальних витрат, за проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 391 грн., (триста дев`яносто одна гривня) 20 копійок компенсувавши їх за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що відносно обвинуваченої обрано запобіжний захід у вигляді особистої поруки, дія якого закінчилася, суд вважає правильним зважаючи на відсутність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, до набрання вироком законної сили, іншого запобіжного заходу не обирати.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 , 376 КПК України, суд,

З А С У Д И В:
ОСОБА_6 10 ІНФОРМАЦІЯ_1 - визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання, із застосуванням ст.100 КК України, у виді 30 (тридцяти) годин громадських робіт.

ОСОБА_6 звільнити від призначеного покарання за вчинення даного злочину.

Застосувати до неповнолітньої ОСОБА_6 примусові заходи виховного характеру, передбачені п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 105 КК України, у виді застереження та передати її під нагляд матері ОСОБА_7 , строком на один рік.

Апеляція на вирок може бути подана до Апеляційного суду Черкаської області через Катеринопільський районний суд, протягом 30 діб з дня оголошення, а засудженим, який перебуває під вартою у такий же строк, з часу отримання копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1