ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
___________________________________________________________________
№ 201/3040/15-к
УХВАЛА
13 грудня 2016 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську подання старшого інспектора Бабушкінського МВ КВІ в Жовтневому районі УДПтСУ у Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання і направлення для відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , а також ознайомившись з матеріалами особової справи № 81/15, -

ВСТАНОВИВ:
Начальник Бабушкінського МВ КВІ в Жовтневому районі УДПтСУ у Дніпропетровській області звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з поданням про скасування звільнення від відбування покарання і направлення для відбування покарання ОСОБА_3 , у зв`язку з невиконанням останнім покладених на нього обов`язків.

В обґрунтування даного подання вказується, що вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2015 року ОСОБА_3 був визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та засуджено до одного року позбавлення волі. У відповідності до ст. 75 КК України ОСОБА_3 було звільнено від відбування призначеного покарання із застосуванням дворічного іспитового строку та відповідно до ст. 76 КК України на останню було покладено обов`язок періодично з`являтися до органів кримінально-виконавчої системи для реєстрації та обов`язок повідомляти ці органи про зміну місця проживання.

ОСОБА_3 дав Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська підписку про невиїзд, в якій зобов`язався після вступу вироку суду в законну силу з`явитися в кримінально-виконавчу інспекцію Жовтневого району м. Дніпропетровська для реєстрації, повідомляти зазначену інспекцію про зміну свого місця проживання, а також періодично з`являтися на реєстрацію.

30 квітня 2015 року ОСОБА_3 з`явився в інспекцію, де засудженому було письмово роз`яснено порядок відбування покарання, відібрана підписка, винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, а також останнього було попереджено про необхідність повідомляти інспекцію, про зміну свого місця проживання.

За період відбуття покарання, засуджений ОСОБА_3 неодноразово не з`являвся на реєстрацію у встановлені дні, зокрема вперше 06 липня 2015 року, а також у подальшому періодично з 06 липня 2015 року по 07 листопада 2016 року, враховуючи збільшення засудженому 08 вересня 2016 року днів явки для реєстрації.

Суд, вивчивши подання старшого інспектора кримінально-виконавчої інспекції, матеріали особової справи ОСОБА_3 , вважає, що дане подання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно з нормами ст. 78 КК України та ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, що може свідчити про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного йому покарання. Відповідно зі ст. 166 ч. 3 КВК України, невиконанням обов`язків засудженим вважається таке, коли засуджений не виконав хоча б один з обов`язків, які поклав на нього суд. В тому числі, якщо засуджений не буде періодично з`являтися в органи кримінально-виконавчої інспекції за встановленими для нього днях реєстрації, про що і стверджується в поданні посадової особи органу виконання покарань.

Зі змісту ч. 5 ст. 166 КВК України випливає, що для визнання неявки засудженого для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи, як невиконання ним обов`язків покладених судом, необхідно встановити відсутність у засудженого поважних причин для такої неявки - відсутність несвоєчасно отриманого виклику, хвороби чи інших обставин, які фактично позбавили його можливості прибути за викликом і які документально підтверджені. В той же час, органом виконання покарання не перевірені обставини на які вказував засуджений в своїх поясненнях, а саме про те, що останній не міг з`явитися на реєстрацію у зв`язку з погіршенням стану здоров`я.

Статтею 164 КВК України передбачено, що у разі неприбуття засудженого до кримінально-виконавчої інспекції без поважних причин, інспекція має право внести подання органу внутрішніх справ щодо здійснення приводу засудженого, а також організувати його початковий розшук, якщо місцезнаходження останнього невідоме, у зв`язку з чим до органів внутрішніх справ надсилаються відповідні матеріали для оголошення розшуку такого засудженого. Тим не менш, вказаних дій співробітники кримінально-виконавчою інспекції не виконали, у зв`язку з чим не було встановлено чи мають причини неявки ОСОБА_3 поважний характер.

Крім того, як випливає з листка реєстрації, засуджений ОСОБА_3 , продовжив з`являтися на реєстрацію в КВІ Жовтневого району за встановленими для цього днях, навіть після збільшення таких днів явки для реєстрації, що свідчить про відсутність умисного систематичного ухилення від покладених на засудженого обов`язків періодично з`являтися в кримінально-виконавчу інспекцію для реєстрації.

Також, як підставу для скасування ОСОБА_3 звільнення від відбування покарання з випробуванням, посадова особа кримінально-виконавчої інспекції посилається на притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ознаками адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 178, ч. 3 ст. 178 КУпАП (протокол № 9492 від 07.08.2015 року), які були вчинені двічі протягом року, однак суд вважає ці доводи безпідставними, оскільки в матеріалах особової справи засудженого дійсно наявна постанова Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2015 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 178 КУпАП було закрито у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, з чого суд робить висновок про те, що за час іспитового строку ОСОБА_3 не мав жодних адміністративних стягнень, які б свідчили про його небажання стати на шлях виправлення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що не виконання засудженим покладених на нього обов`язків, не є підставою, що свідчить про злісне навмисне не виконання останніх, а також про його небажання стати на шлях виправлення, так як не було достовірно встановлено чи мали ці неявки не поважні причини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 78 КК України, ст.ст. 164, 166 КВК України, суд, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні подання старшого інспектора Бабушкінського МВ КВІ в Жовтневому районі УДПтСУ у Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання і направлення для відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи діб з дня проголошення ухвали суду.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1