Справа № 742/779/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/733/2017
Категорія - ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 липня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000286, за апеляційними скаргами першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_9 та прокурора Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_10 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 травня 2017 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Знам`янка, Прилуцького району, Чернігівської області, не працюючого, раніше не судимого в силу ст.. 89 КК України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 травня 2017 року ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки; за ч. 3 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_8 звільнено від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених до ст. 76 КК України: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти уповноважений орган питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь ПАТ «Укртелеком» в особі Чернігівської філії ПАТ «Укртелеком» 3 419 грн. 81 коп. завданої шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Не погоджуючись з вироком суду були подані апеляційні скарги, в яких:

- перший заступник прокурора Чернігівської області ОСОБА_9 , не оспорюючи кваліфікацію дій та доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 просить скасувати вирок внаслідок м`якості та постановити новий, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років. Вважає, що при призначенні покарання судом не було в достатній мірі враховано ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх кількість, наслідки, які настали від їх вчинення для потерпілих, те, що завдані збитки потерпілим не відшкодовані, а також особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання, ніде не навчається та не працює, вчинив ряд корисливих злочинів проти власності, в зв`язку з чим місцевий суд необґрунтовано прийшов до висновку про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. Крім того, вважає, що суд, при вирішенні питання про те, який із передбачених ст. 70 КК України принципів необхідно застосувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів, необґрунтовано обрав принцип поглинення замість часткового складання покарань;

- прокурор Прилуцької місцевої прокуратури Чернігівської області ОСОБА_10 , не оспорюючи фактичних обставин справи та доведеності вини обвинуваченого, просив скасувати вирок суду першої інстанції внаслідок м`якості призначеного ОСОБА_8 покарання та ухвалити новий вирок, яким визнати обвинуваченого ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки; за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі на строк 3 роки, а на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. Вважає, що суд першої інстанції при призначенні виду та розміру покарання помилково прийшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 без відбування покарання, в зв`язку з чим безпідставно застосував ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. Звертає увагу на те, що місцевим судом не в повній мірі враховано, що ОСОБА_8 вчинив десять епізодів крадіжок, розмір завданої матеріальної шкоди, яку потерпілим не відшкодовано, не працює, в силу ст. 89 КК України не судимий, що свідчить про відсутність бажання у обвинуваченого своєю поведінку довести своє виправлення, яке підтверджується нестійкими соціальними зв`язками.

Суд першої інстанції встановив, що в липні 2014 року, в вечірній час, обвинувачений ОСОБА_8 , з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, маючи умисел на заволодіння чужим майном, прибув до господарства за адресою: АДРЕСА_1 , де, користуючись відсутністю власника та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу через хвіртку з тильного боку господарства зайшов на територію подвір`я за вказаною адресою, де через двері проник до господарчого приміщення, звідки таємно викрав велосипед марки «Україна», вартістю 255 грн., який належав потерпілій ОСОБА_11 , після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд та спричинивши таким чином потерпілій матеріальних збитків.

В листопаді 2014 року, у вечірній час, обвинувачений ОСОБА_8 , з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, маючи умисел на заволодіння чужим майном, прибув до господарства за адресою: АДРЕСА_2 , де, користуючись відсутністю власника та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу зайшов на неогороджену територію господарства за вказаною адресою, де повторно шляхом пошкодження навісного замикаючого пристрою проник до середини будинку, звідки таємно викрав холодильник марки «Донбас-5», вартістю 750 грн., який належав потерпілому ОСОБА_12 , після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд та спричинивши таким чином потерпілому ОСОБА_12 матеріальних збитків.

В грудні 2014 року, у вечірній час, обвинувачений ОСОБА_8 , з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, маючи умисел на заволодіння чужим майном, прибув до господарства за адресою: АДРЕСА_2 , де, користуючись відсутністю власника та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу зайшов на неогороджену територію господарства за вказаною адресою, де повторно шляхом пошкодження навісного замикаючого пристрою проник до середини будинку, звідки таємно викрав телевізор марки «JVC» модель АV-21F3, вартістю 550 грн., який належав потерпілій ОСОБА_13 , після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд та спричинивши таким чином потерпілій ОСОБА_13 матеріальних збитків.

В березні 2016 року, у нічний час, обвинувачений ОСОБА_8 , з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, маючи умисел на заволодіння чужим майном, прибув до господарства за адресою: АДРЕСА_3 , де, користуючись відсутністю власника та сторонніх осіб, зайшов на територію огородженого господарства за вказаною адресою, де повторно шляхом пошкодження навісного замикаючого пристрою проник до середини будинку, звідки таємно викрав телевізор марки «Funai» модель ТV- 2000Т, вартістю 450 грн., велосипед марки «Україна», вартістю 450 грн., візок садовий марки VERDI СТ-6406 вартістю 258 грн., котрі належали потерпілій ОСОБА_14 , після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд та спричинивши таким чином потерпілій ОСОБА_14 матеріальних збитків на загальну суму 1158 грн.

В квітні 2016 року, у нічний час, обвинувачений ОСОБА_8 , з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, маючи умисел на заволодіння чужим майном, прибув до господарства за адресою: АДРЕСА_4 , де, користуючись відсутністю власника та сторонніх осіб, повторно, проник на територію огородженого господарства за вказаною адресою, яке являється сховищем, де з ганку передбудинку, таємно викрав електродвигун потужністю 1,75 КВТ, вартістю 268 грн., який належав потерпілому ОСОБА_15 , після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд та спричинивши таким чином потерпілому матеріальних збитків.

Наприкінці вересня 2016 року, у вечірній час, обвинувачений ОСОБА_8 , з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, маючи умисел на заволодіння чужим майном, прибув до господарства за адресою: АДРЕСА_1 , де, користуючись відсутністю власника та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу зайшов на неогороджену територію господарства за вказаною адресою, де повторно шляхом пошкодження навісного замикаючого пристрою проник до середини будинку, звідки таємно викрав мобільний телефон марки «Nokia» модель се0434, вартістю 160 грн., електродриль марки ДРЛ-75, вартістю 350 грн. та готівку в сумі 700 грн., котрі належали потерпілому ОСОБА_16 , після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд та спричинивши таким чином потерпілому матеріальних збитків на загальну суму 1210 гривень.

Наприкінці листопада 2016 року, в вечірній час, обвинувачений ОСОБА_8 , з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, маючи умисел на заволодіння чужим майном, прибув до господарства за адресою: АДРЕСА_5 , де, користуючись відсутністю власника та сторонніх осіб, демонтувавши віконне скло будинку за вказаною адресою, повторно, проник до середини будинку, звідки таємно викрав заднє колесо в зборі до велосипеду «Ардіс» R26 вартістю 214,20 грн., балон газовий ємкістю 50 л. вартістю 1344 грн., котрі належали потерпілій ОСОБА_17 , після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд та спричинивши таким чином потерпілій матеріальних збитків на загальну суму 1558,2 грн.

В кінці грудня 2016 року, в вечірній час, обвинувачений ОСОБА_8 , з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, маючи умисел на заволодіння чужим майном, прибув до господарства за адресою: АДРЕСА_6 , де, користуючись відсутністю власника та сторонніх осіб, пошкодивши покрівлю даху на будинку за вказаною адресою, повторно, проник до середини будинку, звідки таємно викрав ТV-тюнер Т-2 strong вартістю 317,85 грн., дитячий самокат вартістю 255 грн., котрі належали потерпілій ОСОБА_18 , після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд та спричинивши таким чином потерпілій матеріальних збитків на загальну суму 572, 85 гривень.

На початку червня 2016 року у нічний період часу, обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи в Прилуцькому районі, с. Знам`янка, по вул. Низова 24, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, використовуючи пласкогубці, діючи повторно, шляхом вільного доступу, таємно демонтував з дерев`яних опор та викрав кабель марки ТПП 10х2х довжиною 350 м., який знаходився на балансі ПАТ «Укртелеком». Після цього, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши збитки вказаному підприємству на суму 2882,69 грн.

Наприкінці жовтня 2016 року, у вечірній час, обвинувачений ОСОБА_8 перебуваючи в за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, використовуючи пласкогубці, діючи повторно, шляхом вільного доступу, таємно демонтував з опори лінії електропередач та викрав кабель марки ТПП 1x2x0,8 довжиною 200 м., який знаходився на балансі ПАТ «Укртелеком». Після цього, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши збитки вказаному підприємству на суму 537,12 грн.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив задовольнити вимоги викладені в поданих апеляційних скаргах, думку обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які просили залишити вирок суду без змін, а подані апеляційні скарги без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог, щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно положень ч.ч. 3, 4 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У судовому засіданні місцевого суду, відповідно до технічного запису від 3 травня 2017 року стосовно ОСОБА_8 , судом прийнято рішення про дослідження доказів згідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Із прослуханого апеляційним судом звукозапису судового засідання першої інстанції вбачається, що обвинувачений вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, а на розгляд провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України з дослідженням лише даних, що характеризують його особу, погодився тільки після неодноразового звернення до нього головуючого. Під час прослуховування звукозапису судового засідання, колегія суддів прийшла до висновку про те, що місцевим судом не було належним чином встановлено істинності позиції обвинуваченого з приводу розгляду кримінального провадження за ч. 3 ст. 349 КПК України та правильності розуміння ним положень даної статті.

Крім того, про неналежність дослідження місцевим судом обставин, які дозволяють розглянути кримінальне провадження за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України свідчить неврахування ним даних, щодо психічного стану здоров`я обвинуваченого.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, зокрема, висновку судово-психіатричної експертизи №185 від 28 лютого 2017 року, незважаючи на те, що ОСОБА_8 не потребує примусових заходів медичного характеру і є осудним, про те в нього наявна легка розумова відсталість (а.п. 286-291), в зв`язку з чим, відповідно до довідки Прилуцької центральної районної лікарні з 2006 по 2008 рік перебував на обліку у лікаря-психіатра (а.п. 227).

На підставі вищевикладеного, колегія суддів прийшла до висновку, що позиція сторони захисту та обвинуваченого ОСОБА_8 про порядок дослідження доказів відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, в порушення норм чинного кримінального процесуального законодавства, не була належним чином з`ясована.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: законність, забезпечення права на захист та доступ до правосуддя.

Таким чином, враховуючи положення ст.ст. 7, 9 КПК України та встановленого факту порушення місцевим судом вимог ст.349 КПК України при проведенні судового розгляду, внаслідок чого були позбавлені гарантованих КПК України прав учасники кримінального провадження та недотримання визначеної законом процедури судочинства, апеляційний суд вважає наведені порушення вимог кримінально процесуального закону істотними та у відповідності до положень ч. 6 ст. 9 КПК України та ст.ст. 409, 410, 411, 412, 415 КПК України, визнає їх підставою для скасування вироку суду і призначення нового розгляду у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Відповідно до приписів ч 2 ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції не має права наперед вирішувати питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, оскільки ці питання належить вирішити при новому розгляді судом першої інстанції, під час якого і слід ретельно перевірити доводи, на

які посилається сторона обвинувачення в апеляційних скаргах та за наслідками такого розгляду постановити обґрунтоване рішення, яке б відповідало вимогам закону.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_9 та прокурора Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_10 задовольнити частково, вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 травня 2017 року щодо ОСОБА_8 скасувати, призначивши новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4