УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №1-300/12 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія Доповідач ОСОБА_2

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2014 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
провівши у залі суду в м. Житомирі попередній розгляд справи за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_4 на вирок від 19.12.2013 року і постанови від 11 та 19.12.2013 року /т.7, а.с. 13 і 28/ Житомирського районного суду Житомирської області щодо засудженого ОСОБА_5 , -
Встановив:
Вироком вказаного суду ОСОБА_5 було засуджено за ст. ст. 368 ч. 2 і 366 ч.1, 70 КК України на 4 роки позбавлення волі із додатковими покараннями. Запобіжний захід залишено тримання під вартою.
По справі також засуджено ще двоє осіб, вирок щодо яких не оскаржується.
Даний вирок оскаржений адвокатом ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , який просить його змінити і пом`якшити його підзахисному покарання із застосуванням статей 75-76 КК України.
Окрім того, вказаний адвокат в апеляційній скарзі зазначив вимоги про скасування винесених судом 1-ої інстанції під час судового розгляду справи двох постанов: від 11.12.2013 року - про зміну підсудному ОСОБА_5 запобіжного заходу з підписки про невиїзд на взяття під варту та від 19.12.2013 року - про часткове задоволення клопотання вказаного адвоката ОСОБА_4 , відмову у клопотанні в частині зміни запобіжного заходу у виді взяття під варту ОСОБА_5 на заставу, а також виправленні помилки в частині описки у постанові від 11.12.2013 року про попередній вид запобіжного заходу ОСОБА_5 - підписки про невиїзд замість фактично обраної раніше застави.
Дослідивши дану апеляційну скаргу, суд, з врахуванням аналогічної думки прокурора, дійшов до висновку про необхідність уточнення обсягу
апеляційних вимог, які підлягають розгляду судом апеляційної інстанції, призначеного на 25.02.2014 року.
Згідно до вимог ст. 274 КПК України 1960 року, за яким розглядалась дана справа, під час її слухання суд 1-ої інстанції, при наявності до того підстав, може своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо підсудного.
За цим законом, ухвала /постанова/ суду про дану процесуальну дію окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, а лише заперечення на таку ухвалу /постанову/ можуть бути включені до апеляції на вирок суду або інше кінцеве рішення суду 1-ої інстанції.
Також згідно до вимог ст. 347 КПК України 1960 року, даний закон перелічує судові рішення, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку. Постанови Житомирського райсуду по даній справі від 11 та 19.12.2013 року до даної категорії не відносяться і оскаржені, тобто піддані окремій самостійній перевірці апеляційним судом, бути не можуть. Вони лише перевіряються в апеляційній інстанції при розгляді кримінальній справи по суті за апеляцією на вирок суду. У самих постановах суду 1-ої інстанції також зазначено про те, що вони оскарженню не підлягають.
Тому слід визначити, що постанови Житомирського райсуду від 11 та 19.12.2013 року не є предметом самостійної перевірці апеляційним судом Житомирської області.
Заслухавши аналогічну думку прокурора про необхідність проведення апеляційного розгляду по даній справі у межах, передбачених статтями 274, 347 КПК України 1960 року, керуючись ст.ст. 357 ч.4 п.1, 358 ч.1 п.9 КПК України 1960 року, суд, -
ПОСТАНОВИВ :
Визначити межі розгляду апеляційним судом Житомирської області апеляційної скарги адвоката ОСОБА_4 на вирок Житомирського райсуду від 19.12.2013 року щодо засудженого ОСОБА_5 з врахуванням того факту, що законність і обгрунтованість постанов вказаного суду від 11 та 19.12.2013 року щодо ОСОБА_5 про зміну йому запобіжного заходу та уточнення цього рішення - не підлягають окремій самостійній перевірці апеляційним судом.
Постанова попереднього розгляду справи касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду ОСОБА_2