Справа 522/9556/17
Провадження № 1-КС/522/9056/17
У Х В А Л А
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Міліардівка Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-2007 ст.185 ч.3, ст.75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням 1 рік;
-15.10.2009 Роздільнянським районним судом Одеської області за ст.ст. 296 ч.3, 185 ч.2, 121 ч.2, 70 КК України до 8 років позбавлення волі. На підставі ст.71 частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком суду від 29.03.2007 остаточно до відбуття покарання 8 років 3 місяці позбавлення волі. 12.11.2016 року звільнений по відбуттю строку.
-підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за наступних обставин.
23.05.2017 приблизно о 03.00 годині,більш точного часу в ході досудового розслідування не виявилось можливим, він, повторно, знаходячись на ринку «Привоз», помітив торгівельний контейнер № 47, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де в нього раптово виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Діючи в результаті раптово виниклого злочинного наміру, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , підійшов до торгівельного контейнера № 47, підняв ролет та правою рукою розбив скло торгівельної вітрини, таким чином проник до приміщення. Далі, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, забрав п`ять мобільних телефонів: мобільний телефон марки «Леново А-536» в корпусі білого кольору, мобільний телефон марки «Додж», імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 в корпусі чорного кольору, мобільний телефон марки «Асер Z-500» в корпусі чорного кольору, мобільний телефон марки «Нокіа майкрософт - 535» в корпусі чорного кольору, мобільний телефон марки «Самсунг» в корпусі чорного кольору, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 4 тисячі 650 гривень.
Після чого, ОСОБА_7 сховав п`ять викрадених мобільних телефонів у сумку чорного кольору, яка була при ньому та зник з місця скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Таким чином, своїми умисними злочинними діями, ОСОБА_7 , заподіяв потерпілому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріальний збиток у сумі 4650 гривень.
23.05.2017 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України..
24.05.2017 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
25 травня 2017 року слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме:
- передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає у тому, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, оскільки підозрюваний усвідомлює, що санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, крім того, підозрюваний раніше судимий за однорідні злочини, а також, в обґрунтування вказаного ризику, є той факт, що з моменту звільнення з місць позбавлення волі минуло лише 5 місяців. Разом з цим, ОСОБА_7 офіційно зареєстрований поза межами м.Одеси, що дає підстави вважати, що він не з`являтиметься на виклики слідчого, прокурора та суду;
- передбачений п. 4 ч.1 ст.177 КПК України, який полягає в тому, що ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, як на підозрюваного у кримінальному провадженні;
- передбачений п. 5 ч.1 ст.177 КПК України, який полягає в тому, що ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовуючи вказаний ризик слід звернути увагу на те, що ОСОБА_7 не має місця роботи та джерела доходу, підозрюється у скоєні злочину на підставі корисного мотиву, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, отже може вчинити інший злочин з метою отримання засобів для подальшого існування.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали подане клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу.
Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. При цьому, захисник зазначив, що ризики передбачені ст.177 КПК України є необґрунтованими.
Розглянувши клопотання слідчого та вивчивши надані суду матеріали, допитавши підозрюваного, а також вислухавши прокурора, захисника, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
З наданих суду матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за яке законом передбачено позбавлення волі до 6 років.
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
«Для обґрунтованої підозри у значенні пп. с. п. 1 ст. 5 Конвенції потрібно, щоб можна було розумно вважати, що зазначені обставини охоплюється однією із статей КК, які визначають злочинну поведінку. Саме тлумачення фактів має бути розумним і враховувати усі елементи правопорушення. Закон, яким визначається правопорушення має відповідати вимогам визначеності та передбачуваності».
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 є запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати по кримінальному провадженні іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки наявні ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. У зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у подальшому дасть можливість останньому спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду, та вчинити інші кримінальні правопорушення.
Суд також вважає, що надані слідчим матеріали (докази) є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, суд приходить до висновку, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 , а тому вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
Зважаючи на положення ч. 3 ст. 183 КПК України, приймаючи до уваги дані про особу підозрюваного та його майновий стан, суд вважає за необхідне визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,-
Клопотання слідчого відділу Приморського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, у 60 розмірах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 101040 гривень, яку дозволити внести на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області /ТУ ДСА України в Одеській області/, призначення платежу - застава за ОСОБА_7 .
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу.
При внесені застави, покласти на ОСОБА_7 , обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;
2) не відлучатися із Одеської області та м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора, суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
Роз`яснити ОСОБА_7 , наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не явився за викликом до суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 /шістдесят/ днів.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .

Копію ухвали отримав : __________________________________