Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/1894/17
У Х В А Л А
08.08.2017 року м.Виноградів
Подане клопотання слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 будучи раніше засудженим вироком Іршавського районного суду від 10.03.2016 року за ч.3 ст.15, ч.3. ст.185, ч.3. ст.185 КК України до трьох років і одного місяця позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, а повторно скоїв кримінальне правопорушення за таких обставин.
Так ОСОБА_6 11 березня 2016 року, близько 19 години 15 хвилин, знаходячись з тильної сторони адміністративної будівлі вузлової вантажно-пасажирської залізничної станції Королево, Львівської залізниці, що по вул. Вокзальна, 3 в смт. Королево, Виноградівського району, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, які б могли викрити його протиправні дії, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з особистих корисливих спонукань, таємно викрав велосипед марки «Україна», який був припаркований біля вищевказаної будівлі, вартість якого згідно висновку експерта від 04 квітня 2016 року, становить 350 (триста п`ятдесят ) гривень, що належать ОСОБА_8 , і з викраденим зник, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на вищевказану суму.
11 травня 2016 року ОСОБА_6 , засобом поштового зв`язку на адресу проживання останнього, направлено лист з повідомленням про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Також в даному листі ОСОБА_6 відправлено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного та повістку про виклик останнього до Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на 09 годину 16.05.2016 року.
16 травня 2016 року підозрюваному ОСОБА_6 , мешканцю АДРЕСА_1 , повторно засобом поштового зв`язку направлено повістку про виклик до Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на 10 годину 23.05.2016 року.
Також в ході досудового розслідування були здійснені неодноразові спроби викликати ОСОБА_6 по телефону, але останній на телефонні дзвінки не відповідає, чим самим умисно затягує строки досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.
Вина ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні також підтверджена протоколами огляду місця події, показами потерпілого ОСОБА_8 , протоколом пред`явлення речей для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_8 , відеозаписом з камер зовнішнього відео спостереження адміністративної будівлі вузлової вантажно-пасажирської залізничної станції Королево, Львівської залізниці та іншими матеріалами кримінального провадження.
05.07.2016 року слідчим суддею Виноградівського районного суду Закарпатської області була винесена ухвала про затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вонігово, Тячівського району, Закарпатської області та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, одруженого, раніше судимого, для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 190 КПК України - Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: 1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; 2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, в якій не зазначено строку її дії; 3) відкликання ухвали прокурором.
Так, як строк дії ухвали від 05.07.2016 року винесеної слідчим суддею Виноградівського районного суду не визначено, то вважається, що кінцевий строк сплив після шести місяців від дня її постановлення. У випадках, коли підозрюваного, обвинуваченого, для затримання якого постановлялася ухвала, затримано так і не було, слідчий за погодженням з прокурором, прокурор мають право повторно звернутися до суду з клопотанням про дозвіл на затримання однієї і тієї ж особи по тому самому кримінальному провадженню.
З метою досягнення дієвості даного кримінального провадження, щодо підозрюваного ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як існує обґрунтована підозра щодо вчинення ним кримінального правопорушення середньої ступені тяжкості, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, а не обрання такого виду запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до невиконання кримінального судочинства.
Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_6 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеного ризику застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.
Прокурор та слідчий клопотання підтримали.
Захисник та підозрюваний проти клопотання заперечували. Захисник пояснив, що його підзахисний не переховувався від органу досудового розслідування. Експерт, який оцінював велосипед не є уповноважений на вчинення такої дії, оскільки його діяльність повязана виключно з оцінкою нерухомого майна.
Заслухавши учасників, перевіривши доводи клопотання, вивчивши матеріали судової справи та кримінального провадження, суддя вважає, що клопотання не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У відповідності до вимог ч.2 ст.194КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Прокурор в судовому засіданні не довів наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України, виходячи з наступних обґрунтувань.
Як на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України прокурор та слідчий у клопотанні зазначають на те, що 11 травня 2016 року ОСОБА_6 засобом поштового зв`язку на адресу проживання останнього, направлено лист з повідомленням про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
В той же час в судовому засіданні не встановлено обставини, які б вказували на вручення слідчим підозрюваному ОСОБА_6 повідомлення про підозру, отримання останнім такого повідомлення відповідно до ст. 278 КПК України.
Обставини на які слідчий посилається, на переконання слідчого судді, також не можуть свідчить про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_6 .
Так, злочин, передбачений ст. 185 КК України з об`єктивної сторони є злочином з матеріальним складом. Обов`язковими ознаками крадіжки є матеріальна шкода спричинена власнику викраденого майна, яка визначається його вартістю, а також причинний звязок між цією шкодою і таємним викраденням.
Висновок експерта від 04 квітня 2016 року, яким оцінено викрадений велосипед на суму 350 гривень, не може свідчить про обгрунтованість підозри, оскільки такий документ не вважається висновком експерта відповідно до ст. 101 КПК України. Особа, яка виготовила висновок не є експертом, відповідно до Закону України Про судову експертизу на проведення оцінки рухомого майна (ст. 69 КПК). Відповідно до наявного в матеріалах кримінального провадження свідоцтва, експертна діяльність такої особи зводиться до оцінки нерухомого майна.
На час вирішення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, слідчий, прокурор таке клопотання в порядку ст. 185 КПК України не доповнювали.
У клопотанні зазначався єдиний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, - переховування від органів досудового розслідування.
Слідчий визначаючи цей ризик у своєму клопотання керувався та наводив ті обставини, що ОСОБА_6 16 травня 2016 року будучи у встановленому ст. 139 КПК України порядку викликаний для проведення допиту в якості підозрюваного по кримінальному провадженні, на виклик уповноваженої службової особи, слідчого не з`явився без поважних причин і не повідомив про причини свого не прибуття.
16 травня 2016 року підозрюваному ОСОБА_6 , мешканця АДРЕСА_1 , повторно засобом поштового зв`язку направлено повістку про виклик до Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на 10 годину 23.05.2016 року.
23 травня 2016 року підозрюваний ОСОБА_6 не прибув на виклик уповноваженої службової особи, слідчого, тобто не з`явився без поважних причин і не повідомив про причини свого не прибуття.
Однак, в матеріалах провадження відсутні дані про те, що громадянка ОСОБА_9 на час отримання повідомлення про підозру була членом сімї ОСОБА_6 . Місця їх постійного проживання є різні (Закарпатська, Полтавська області).
Належні й допустимі дані про завчасне отримання ОСОБА_6 повідомлення про виклик до слідчого, відповідно до ст. 136 КПК України відсутні.
Також відсутні належні й допустимі докази на підтвердження обгрунтованості клопотання про те, що до підозрюваного не може бути застосовано більш м`які запобіжні заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Та обставина, що ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності не може бути єдиною та безумовною підставою для застосування до нього виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства", запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.
За встановлених обставин, правові підстави для задоволення клопотання відсутні.
Керуючись ст. ст. 178, 184, 193, 194 КПК України, слідчий суддя,-
Відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1