Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/630/17
Провадження №: 1-кп/332/106/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2017 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, офіційно не працевлаштований, неодружений, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий
- у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,
26.12.2016 року близько 16-00 години ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне зберігання, придбання та носіння бойових припасів без відповідного законом дозволу, знаходячись на проїзній частині по вул. Каспійській в м.Запоріжжя, під час процесу вигулу своє собаки, знайшов поліетиленовий пакет з патронами у кількості 87 (вісімдесят сім) штук та двома гранатами, таким чином незаконно придбав останні шляхом привласнення знайденого, переніс їх до місця свого мешкання, де у подальшому зберігав. Дані предмети ОСОБА_4 зберігав для самозахисту до моменту вилучення працівниками поліції під час проведення санкціонованого обшуку 28 грудня 2016 року з 08-15 години до 09-30 години. Згідно з висновком експерта № 12-106 від 23.02.2017 року, предмети циліндричної форми, у кількості двох штук, є бойовими уніфікованими підривниками дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), промислового виготовлення, які являються самостійними вибуховими пристроями та відносяться до засобів детонування (ініціювання вибуху), корпус бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1 та бойовий уніфікований підривник дистанційної дії типу УЗРГМ в сукупності являються бойовою ручною оборонною осколковою гранатою Ф-1, яка відноситься до боєприпасів. Згідно з висновком експерта № 2-649 від 01.02.2017 року, 87 патронів є боєприпасами - військовими патронами калібру 5,45x39мм, зразка 1974 року, виготовлені промисловим способом, придатні для здійснення пострілу.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому злочини визнав у повному обсязі, розкаявшись в скоєному, пояснив, що дійсно у 20-х числах грудня 2016 року, під час процесу вигулу своє собаки, знайшов пакет у якому, крім продуктів харчування, були дві гранати та патрони. Пакет з гранатами та патронами залишив собі, переніс до свого помешкання, де і зберігав. 28.12.2016 року дані предмети вилучені працівниками поліції під час обшуку.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого, вивченням висновків експертів, характеризуючи особу матеріалів.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при вищевикладених обставинах доведена повністю та кваліфікує його дії за ч.1 ст.263 КК України, як носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання і дані характеризуючи особу обвинуваченого.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до вимог ст.12 КК України є тяжким злочином, характер і ступінь суспільної небезпеки, сукупність усіх фактичних обставин, які його характеризують: обстановку і спосіб злочинного діяння, його наслідки; дані, що характеризують особу винного, а також те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має місце реєстрації та місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, утримує неповнолітню дитину, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра не перебуває, знаходиться на обліку в КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер».
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст.66 КК України, суд визнає те, що ОСОБА_4 визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
За наведених обставин кримінального провадження, тяжкості вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченого та принципу індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів і саме таке покарання буде мати для нього достатню превентивну роль.
З урахуванням викладеного у сукупності з відомостями про особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного, наявності пом`якшуючих покарання обставин, а також того, що обвинувачений під час досудового розслідування та розгляду кримінального провадження у суді дотримувався загальноприйнятих норм і правил поведінки, встановлених у суспільстві, суд прийшов до висновку, що обвинувачений на теперішній час загрози для суспільства не становить, соціально адаптований.
Враховуючи позицію прокурора, який просив суд призначити покарання із застосуванням ст.ст.75,76 КК України, суд приходить до висновку, що забезпечити виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливо без реального відбування ним покарання, без ізоляції від суспільства, але в умовах контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього обов`язків органами кримінально-виконавчої інспекції протягом іспитового строку, який сам втілює в собі погрозу реального відбування призначеного покарання у разі невиконання обвинуваченим умов випробування, що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченого.
Питання про долю речових доказів по даному провадженню суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Як вбачається з наданих прокурором документів витрати на проведення судової комплексної хіміко-вибухотехнічної та балістичної експертизи по даному кримінальному провадженню складають 1100,5 гривень та 703,68 гривні, відповідно.
Вказані витрати документально підтверджені і прокурор просив суд стягнути їх на користь держави.
Отже, в порядку ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта, оскільки відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України зазначені витрати стягуються з обвинуваченого, у разі ухвалення обвинувального вироку на користь держави, а не на користь науково-дослідного експертно-криміналістичного центру.
Клопотань про обрання запобіжного заходу стосовно обвинуваченого від учасників судового розгляду не надходило, підстави для цього відсутні.
Керуючись ст.ст.349,369,373,374,376 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, і призначити йому покарання за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.
Відповідно до ст.76 КК України, у зв`язку із звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід не обирати.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь Державного бюджету України витрати на проведення експертиз у загальному розмірі 1804 (одну тисячу вісімсот чотири) гривні 18 копійок.
- 87 бойових патронів, учбову гранату, що передані на зберігання до камери схову Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області передати до дозвільної системи Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області.
- два корпуси від гранат, одну бойову гранату, що передані на зберігання вибухотехнічного відділу ГУНП в Запорізькій області, залишити у вибухотехнічному відділі ГУНП в Запорізькій області.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суду міста Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1