Справа № 206/7313/16-к
1-кс/206/517/16
УХВАЛА
30 грудня 2016 року слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001438 28 грудня 2016 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України,
за участю
прокурора ОСОБА_4 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:

29 грудня 2016 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернувся слідчий ОСОБА_3 з зазначеним клопотанням.
Вимоги клопотання слідчий обґрунтував тим, що в провадженні СВ Самарського відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0001438 від 28.12.2016р.

В ході досудового розслідування встановлено, що 28.12.2016 до Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся директор ТОВ «Інтекспром» () ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою про те, що восени 2016 року посадові особи ТОВ «Дніпропетровська торгівельно-транспортна компанія» () ОСОБА_6 та ОСОБА_7 шахрайським шляхом заволоділи грошовими коштами ТОВ «Інтекспром».

Будучи допитаний в якості представника потерпілого ОСОБА_5 надав свідчення, що восени 2016 року в мережі Інтернет він знайшов об`яву про продаж брухту металу за вигідними умовами та у великих обсягах, який здійснювався юридичною особою ТОВ «Дніпропетровська торгівельно-транспортна компанія» (). Маючи намір на закупівлю брухту металу на 5 млн. гривень, ОСОБА_5 зв`язався з посадовими особами ТОВ «Дніпропетровська торгівельно-транспортна компанія» та домовився про закупівлю металобрухту частинами. Після обговорення умов та обсягів поставки ОСОБА_5 як представник ТОВ «Інтекспром», перевів на рахунок ТОВ «Дніпропетровська торгівельно-транспортна компанія» № НОМЕР_1 , відкритому у ПАТ АКБ «Конкорд» грошові кошти у розмірі 2 млн. 395 тис. гривень. Після переводу грошей посадові особи ТОВ «Дніпропетровська торгівельно-транспортна компанія», а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з якими ОСОБА_5 вів усі перемовини щодо закупівлі металобрухту, на зв`язок більше не виходили та брухт металу не поставили. В ході особистих пошуків знайти зазначених осіб ОСОБА_5 не надалося можливим. При цьому, ОСОБА_5 стало відомо, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 аналогічним шахрайським чином заволоділи та продовжують заволодівати грошовими коштами інших підприємств.

Відповідно до інформаційної довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановлено і підтверджено, що засновником ТОВ «Дніпропетровська торгівельно-транспортна компанія» () є ОСОБА_7 , та керівником зазначеної юридичної особи є ОСОБА_8 .

Під час досудового розслідування отримана та долучена до матеріалів кримінального провадження довідка Державної фіскальної служби про усі наявні розрахункові рахунки ТОВ «Дніпропетровська торгівельно-транспортна компанія», , відкриті та закриті у банківських і інших установах, з моменту заснування вказаної юридичної особи до теперішнього часу. Відповідно до зазначеної довідки підтверджена наявність відкритого 12.08.2016 юридичною особою ТОВ «Дніпропетровська торгівельно-транспортна компанія» рахунку № НОМЕР_1 у ПАТ «АКБ «Конкорд».

З метою забезпечення кримінального провадження, припинення незаконної діяльності, попередження та запобігання можливості розпорядження отриманими посадовими особами ТОВ «Дніпропетровська торгівельно-транспортна компанія», шахрайським шляхом грошовими коштами, і відшкодування потерпілим шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, виникла об`єктивна необхідність щодо накладення арешту на всі грошові кошти, нажиті злочинним шляхом, які знаходяться та можуть надійти на рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ «АКБ Конкорд», МФО банку 307350, та припинення розрахунково-касових операцій у видатковій частині вказаного рахунку.

Незастосування заборони використання та розпорядження вищезазначеними незаконно отриманими грошовими коштами, може привести до їх незворотної втрати, неможливості відшкодування потерпілим завданих матеріальних збитків, та інших негативних наслідків у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного просить задовольнити клопотання і винести ухвалу про накладення арешту на всі грошові кошти, які знаходяться та можуть надійти на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий 12.08.2016р. юридичною особою ТОВ «Дніпропетровська торгівельно-транспортна компанія» в ПАТ «АКБ «Конкорд», МФО банку 307350, та припинення розрахунково-касових операцій у видатковій частині вказаного рахунку. Клопотання погоджено з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити. Зазначив, що арешт необхідний з метою забезпечення відшкодування збитків завданих потерпілому.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити. Пояснив, що у ході перевірки було виявлено шкоду котра була завдана потерпілій.

ТОВ «Дніпропетровська торгівельно-транспортна компанія» в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином.
Заслухавши слідчого, прокурора, розглянувши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Самарського відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0001438 від 28.12.2016р. за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 28 грудня 2016 року заступником начальника слідчого відділення ОСОБА_9 внесено відомості до ЄРДР за № 0001438 про те, що 28.12.2016р. до Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся директор ТОВ "Інтнкспром" ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою про те, що восени 2016 року посадові особи ТОВ "Дніпроептровська торгівельно-транспортна компанія", ОСОБА_6 та ОСОБА_7 шахрайським шляхом заволоділи грошовими коштами ТОВ "Інтекспром" у великих розмірах.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі- Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою долучення як речових доказів та забезпечення можливої конфіскації цього майна.

Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

За змістом ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: перелік майна, яке підлягає арешту; підстави застосування арешту майна; перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі; заборону розпоряджатися або користуватися майном у разі її передбачення та вказівку на таке майно; порядок виконання ухвали.

Ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Копія ухвали надсилається слідчому, прокурору, підозрюваному, обвинуваченому, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

У відповідності до ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Врахувавши дійсні обставини, слідчий суддя доходить висновку про необхідність відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Зазначені висновки суду засновані перед усім на тому, що у клопотанні відсутні відомості та документи, що саме на цей рахунок потерпілим було переведено кошти у великих розмірах.
керуючись ст.ст. 170-175, 307, 369, 370-376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Слідчий суддя: ОСОБА_1