УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/9779/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 303 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2016 року колегія суддів палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю прокурора: ОСОБА_5
секретаря: ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_7
підозрюваного: ОСОБА_8
Вказаною ухвалою слідчого судді накладено арешт на майно, яке виявлено в ході проведення обшуку 21.11.2016 року за місцем знаходження ТОВ «Фортуна?2», що розташоване за адресою: с. Радовель, Олевський району, Житомирської області вул. Леніна, 50?а, а саме: вантажні автомобілі марки «ЗІЛ?131», д.н.з. «я НОМЕР_1 » та «ЗІЛ?131», д.н.з. « НОМЕР_2 ».
Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що вилучене майно є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, а тому з метою їх збереження, а також з метою забезпечення можливої конфіскації, відшкодування шкоди є необхідність в його арешті.
В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу про арешт автомобілів ЗІЛ-131 д.н.з. «я НОМЕР_1 » і « НОМЕР_2 » у виді заборони їх відчуження і розпорядження.
Вказує, що ТОВ «Фортуна-2» та його як фізичну особу-підприємця було позбавлено права відчужувати, розпоряджатися та користуватися зазначеними автомобілями.
Також, вказує, що під час судового розгляду клопотання ст. слідчого прокуратури ОСОБА_9 про арешт майна, він та його захисник ОСОБА_7 надали слідчому судді докази, а саме: документи, які підтверджують використання вантажних автомобілів ЗІЛ-131 д.н.з. «я НОМЕР_3 » і « НОМЕР_2 » у господарській діяльності ТОВ «Фортуна-2».
Однак, слідчий суддя оцінки цим доказам не дав та не врахував, що заборона використання зазначених транспортних засобів призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності ТОВ «Фортуна-2» та його як фізичної особи-підприємця.
Заслухавши доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Апелянт не оскаржує законність застосування арешту майна, в частині заборони його відчуження та розпорядження, а оскаржує ухвалу лише в частині заборони у праві користування автомобілями.
Згідно до змісту статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
З матеріалів провадження вбачається, що власником автомобіля «ЗІЛ?131» д.н.з. НОМЕР_2 є фізична особа ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. (а.п. 76)
Щодо автомобіля «ЗІЛ?131», д.н.з. «я НОМЕР_1 », на який накладено арешт, в матеріалах справи будь-яких документів, що підтверджують реєстрацію цього транспортного засобу, не має та апелянтом не надано.
З пояснень ОСОБА_8 , у суді апеляційної інстанції, слідує, що вказаний автомобіль зібраний з агрегатів інших транспортних засобів, та знаходиться в неробочому стані і товариством не використовується.
За таких обставин, у відсутності документів, які підтверджують надання права у їх використання в своїй господарській діяльності ТОВ «Фортуна-2», а щодо автомобіля «ЗІЛ?131», д.н.з. «я НОМЕР_1 » і взагалі права на його використання як транспортного засобу (відсутні документи на відповідність його конструкції та технічного стану установленим вимогам стандартів, правил і нормативів та вимогам безпеки дорожнього руху, дані про власника) колегія суддів підстав для надання у користування вказаних транспортних засобів зазначеній юридичній особі не знаходить.
Натомість вказане рішення слідчого судді не перешкоджає власнику або законному володільцю майна, в подальшому, порушувати перед органами досудового слідства, слідчим суддею клопотання про скасування арешту, вимагати належного збереження майна, тощо.
Крім того, зі змісту судового рішення вбачається, що слідчий суддя застосувавши арешт майна не зазначив, чи застосовано ним заборону у праві використання вказаного майна, а тому на думку колегії, суддів учасники судового провадження мають право звернутися до слідчого судді за роз`ясненням судового рішення, згідно до ст. 380 КПК України.
Істотних порушень вимог кримінально процесуального закону, які б давали підстави для скасування вказаної ухвали слідчого судді колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді: