Справа № 439/1438/15-к
провадження № 1-кс/439/269/17
УХВАЛА
про відвід судді
31 липня 2017 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 00001340 від 03.07.2015 року про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 368 КК України,

в с т а н о в и в :
На розгляді Бродівського районного суду Львівської області (головуючий суддя ОСОБА_6 ) перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 368 КК України.

31.07.2017 року захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_5 подано заяву про відвід судді ОСОБА_6 .

Подану заяву захисник мотивує тим, що суддя ОСОБА_6 при відсутності в матеріалах кримінального провадження доказів про належне оповіщення свідка сторони захисту ОСОБА_7 про судові засідання постановив 23 червня 2017 року ухвалу про застосування до вказаного свідка приводу. Натомість, щодо свідків обвинувачення, обов`язок забезпечення явки яких у судові засідання взяв на себе прокурор, однак, суддя ОСОБА_6 приводу не застосував.

Заявник вважає, що суддя ОСОБА_6 , незважаючи на клопотання сторони захисту про визнання на підставі частини дванадцятої статті 290 КП К України недопустимими наданих стороною обвинувачення у судовому засіданні 25 липня 2017 року речових доказів, які в порушення вимог частик 2-4 статті 290 КПК України не були взагалі відкриті стороні захисту, в порушення вимог частини 2 статті 89 КПК України дослідив їх у судовому засіданні і приєднав до матеріалів справи, проігнорувавши правові висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 16 березня 2017 року у справі №671/463/15-к, номер в ЄДРСР 66203468, у застосуванні частини 12 статті 290 КПК України.

Також адвокат наголошує, що суддя ОСОБА_6 замість передачі питання про заявлений йому відвід на розгляд іншому судді без будь-якої мотивації причин на підставі частини 4 статті 81 КПК України залишив вказану заяву без розгляду, процитувавши лише вказану процесуальну норму і не розкривши змісту фактичних обставин, які б містили ознаки зловживання стороною захисту правом на відвід, обмеживши сторону захисту у праві на відвід судді.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заяву про відвід підтримали.

Окрім того, в судовому засіданні захисник просив врахувати, що суддя ОСОБА_6 змушував обвинуваченого стоячи висловлюватися в судовому засіданні в той час, коли обвинувачений ОСОБА_4 пересувається з допомогою милиць, так як має травмовану праву ногу, яка в даний час загіпсована.

Також захисник зауважує, що суддя ОСОБА_6 спілкувався з прокурором ОСОБА_3 , який підтримує обвинувачення в судовому засіданні.

З метою перевірки фактів, наведених в заяві про відвід, захисник просить відтворити звукозапис двох останніх судових засідань.

Суддя ОСОБА_6 , якому заявлено відвід, в засіданні по розгляду заяви про його відвід участі не брав, подав письмову заяву, у якій просить розгляд справи провести у його відсутності та у заяві повідомив, що заявлений йому відвід є безпідставним і таким, що спрямований на затягування кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_3 вважає заяву безпідставною та такою, що до задоволення не підлягає.

Дослідивши заяву захисника про відвід судді, врахувавши думку учасників процесу, суд приходить до переконання, що така заява є безпідставною та не підлягає до задоволення виходячи із таких міркувань.

Частиною 1 ст. 75 КПК України передбачено вичерпний перелік обставин, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного у кримінальному провадженні.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до абз. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення Європейський суд у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10 грудня 2009 року) вказав, що наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі.

На думку суду, вищенаведені твердження заявника про сумніви у безсторонності та упередженості судді ОСОБА_6 є голослівними та не можуть свідчити про упередженість судді при розгляді даного кримінального провадження, і не є тією обставиною, яка відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, викликає сумнів у неупередженості судді.

Керуючись ст.ст. 75, 81, 82 КПК України, суд -

у х в а л и в :
Відмовити в задоволенні заяви захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1