Дата документу Справа № 335/8521/17
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №11-сс/778/857/17 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №335/8521/17Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 серпня 2017 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

апелянта ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ПП «Мокрушин» та адвоката ОСОБА_7 який діє в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20 липня 2017 року про арешт майна,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20 липня 2017 року задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на рухоме майно понтон дебаркадеру « ОСОБА_9 », судновласником якого є ОСОБА_8 , у вигляді застосування заборони розпоряджатися цим майном як судновласнику, так і іншим особам.

В апеляційній скарзі ПП «Мокрушин» просив скасувати ухвалу слідчого судді посилаючись на те, що підставою для порушення кримінального провадження стало невиконання судновласником припису №5/29-17, однак на даний час вказаний припис оскаржено у судовому порядку до Запорізького окружного адміністративного суду, а отже він не набув законної сили, і відповідно, на даний час немає фактично складу злочину.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на рухоме майно понтон дебаркадеру «Павло Полуботок», судновласником якого є ОСОБА_8 посилаючись на те, що відсутні підстави для віднесення арештованого майна до предметів, які відповідають критеріям, передбаченим у ч.2 ст.167 КПК України. Крім того, ухвала слідчого судді не відповідає вимогам ст.ст.170, 173 КПК України.

Під час апеляційного розгляду адвокат ОСОБА_7 наполягав на задоволенні апеляційних скарг з підстав, наведених в них. Прокурор проти задоволення скарг заперечила, вважаючи вказану ухвалу законною і обґрунтованою, а тому підстав для задоволення скарги немає.

Апеляційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що прокурор звернувся до суду із клопотанням про арешт майна на рухоме майно понтон дебаркадеру « ОСОБА_9 », судновласником якого є ОСОБА_8 , у виді застосування заборони розпоряджатися цим майном як судновласнику, так і іншим особам.

Клопотання мотивоване тим, що у ході досудового розслідування встановлено, що працівниками управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області спільно з працівниками Дніпровського відділу поліції Головного управління національної поліції у Запорізькій області 17.07.2017 року був здійснений оперативний виїзд на акваторію центрального міського пляжу який знаходиться вздовж прибережної автомагістралі м. Запоріжжя. При виїзді було зафіксовано випадок встановлення понтона дебаркадеру «Павло Полуботок» (реєстраційний №SRU900034) довжиною 45 м., шириною 12 м., та висотою борта 3 м., без призначення (недобудова) у оперативній зоні пасажирського причалу (гідротехнічна споруда №177) в межах акваторії центрального міського пляжу з порушенням вимог наказу Міністерства транспорту України від 16.02.2004 року № 91 «Про затвердження Правил судноплавства на внутрішніх водних шляхах України» у п.п. 1.10.1, 1.11, 2.1.1. та п.п. 4.10, 4.11 «Правил користування малими/маломірними суднами на водних об`єктах в Запорізькій області», встановлених рішенням Запорізької обласної ради від 30.05.2013 року №11.

Крім того, експлуатація понтона дебаркадеру «Павло Полуботок», далі «судно», а саме буксировка і передислокація судна з міста його будівництва «Затон №2 Запорізького річкового порту» у район пасажирського причалу (гідротехнічної споруди № 177) без огляду інспектором територіального органу Укртрансбезпеки, перед введенням судна в експлуатацію, є не законною, чим порушено вимоги Наказу Міністерства транспорту - України № 225 від 19.04.2001 (у редакції Наказу Міністерства інфраструктури України від 22.12.2015 №549) «Про затвердження Інструкції про огляд суден, які здійснюють плавання (експлуатуються) на внутрішніх водних шляхах України» п.п. 3.1, 3.2.

За підсумками перевірки, судновласнику видано припис №5/29-17 від 17.07.2017 з вимогою у добовий термін прибрати понтон дебаркадера «Павло Полуботок» за межі оперативної зони пасажирського причалу (гідротехнічної споруди №177) та акваторії центрального міського пляжу.

Вищевказане судно знаходиться в межах оперативної зони пасажирського причалу (гідротехнічної споруди № 177) та акваторії центрального міського пляжу, припис №5/29-17 від 17.07.2017 судновласником не виконано, що свідчить про наявність в його діях ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

З метою забезпечення збереження речових доказів, а саме понтона дебаркадеру «Павло Полуботок», запобігання можливості його приховування, а також вчинення нових самовільних дій з боку судновласника чи інших осіб, прокурор просив накласти арешт на зазначене майно.

Слідчий суддя задовольнив зазначене клопотання, мотивуючи тим, що зазначене в клопотанні майно відповідно до ст.98 КПК може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому підлягає арешту.

Проте колегія суддів не може погодитися із рішенням слідчого судді виходячи з такого.

Так, відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Проте, приймаючи рішення про накладення арешту на зазначене майно, слідчий суддя дійшов хибного висновку про те, що понтон дебаркадеру «Павло Полуботок» відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК.

Адже ні клопотання прокурора, ні ухвала слідчого судді не містять у собі посилань про те, що арештоване майно є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, клопотання прокурора не містить в собі обґрунтувань того, що даний речовий доказ у відповідності до ч.6 ст. 100 КПК не може бути повернутий власнику, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов неправильного висновку про те, що вимоги прокурора про арешт вказаного майна підлягає задоволенню.

За таких обставин, оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою необхідно відмовити у задоволенні клопотання прокурора в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422 КПК, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги ПП «Мокрушин» та адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20 липня 2017 року про арешт майна скасувати.

Ухвалити нову ухвалу.

Відмовити у задоволенні клопотання від 19 липня 2017 року прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області ОСОБА_10 у кримінальному провадженні №0000118 від 19 липня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, про накладення арешту на понтон дебаркадеру «Павло Полуботок» (реєстраційний № НОМЕР_1 ).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4