Справа № 159/766/17
Провадження № 1-кп/159/112/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши дистанційно в режимі відеоконференціїу відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000116 від 29 червня 2016 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Шацьк Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, студента 4 курсу Ковельського промислово-економічного коледжу ЛНТУ за спеціальністю "Виробництво сільського господарських машин", раніше не судимого, -
у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в :
Згідно з обвинувальним актом, обвинувачений ОСОБА_5 29 червня 2016 року, близько 02 год. 30 хв., перебуваючи в кімнаті АДРЕСА_2 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон чорного кольору марки "BRAVIS Jazz 7" (ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ), що лежав на ліжку вищевказаної кімнати, разом із зарядним пристроєм до нього, вартістю 1199 грн., в якому знаходились сім-картки мобільних операторів "Київстар" НОМЕР_3 та "МТС" НОМЕР_4 , на рахунках яких коштів не було та які не становлять для потерпілого матеріальної цінності, та флеш-карта на 4 гігабайти, вартістю 100 грн., чим заподіяв ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 1299 грн.

Таким чином ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразились в таємному викраденні чужого майна, вчинив крадіжку, вчинивши тим самим кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 14 лютого 2017 року було укладено угоду про примирення, за змістом якої останній під час досудового розслідування визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Обвинувачений ОСОБА_5 повністю відшкодував матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_4 в сумі 1299 грн. шляхом відшкодування майнової шкоди. Потерпіла констатує, що інших претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має. Обвинувачений ОСОБА_5 приносить потерпілій ОСОБА_4 щирі вибачення за спричинену шкоду та принесені незручності внаслідок своїх неправомірних дій. Потерпіла вважає, що умовами, передбаченими даною угодою, обвинувачений повністю компенсує завдані їй збитки. Сторони угоди погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 , передбачене санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, а саме у виді штрафу в розмірі 850 грн. Сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками укладення даної угоди (ст. 473 КПК України) та наслідками її невиконання (ст. 476 КПК України).

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно вимог ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення (злочин), у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, віднесене до злочинів середньої тяжкості. Правову кваліфікацію кримінального правопорушення (злочину) органами досудового розслідування здійснено правильно. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 1 ст. 185 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Запобіжні заходи щодо ОСОБА_5 під час досудового розслідування не застосовувались. Підстав для застосування таких заходів до набрання вироком законної сили не вбачається, виходячи із даних про особу обвинуваченого та його належної поведінки.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільного позову не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Затвердити Угоду про примирення від 14 лютого 2017 року у кримінальному провадженні № 0000116, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Речові докази:

-мобільний телефон марки "BRAVIS Jazz 7", який передано на зберігання ОСОБА_4 , - залишити у володінні ОСОБА_4 ;

-електронний носій інформації СD-R диск, об`эмом 700 МВ, № 26815, який зберігається при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий ОСОБА_1