Справа № 751/1117/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/754/2016
Категорія - ст. 128 КК Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Секретаря судового засідання ОСОБА_5

За участю учасників судового провадження:

Прокурора ОСОБА_6

Обвинуваченого ОСОБА_7

Захисника адвоката ОСОБА_8

Представника потерпілих адвоката ОСОБА_9

Розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань № 11-кп/795/754/2016, за апеляційними скаргами прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , представника ОСОБА_9 в інтересах потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 травня 2016 року по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_7 обвинувачуваного за ст. 128 КК України,

Цим вироком суду ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Борзна Чернігівської області, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , не одружений, не працюючий, раніше не судимий

засуджений за ст. 128 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. На підставі ст. 76 КК України, покладено на ОСОБА_7 наступні обовязки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично зявлятись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_12 у відшкодування матеріальної шкоди 3069 грн. 76 коп., у відшкодування моральної шкоди - 2000 гривень, всього 5069 гр. 76 коп., а також процесуальні витрати, повязані з прибуттям потерпілої ОСОБА_12 до місця судового провадження в сумі 273 грн. 65 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 4230 грн.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_11 у відшкодування моральної шкоди 6000 грн.

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що 08.12.2015 року, близько 22 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу магазину «Гастроном «Забарівка», що по вул. Нафтовиків, 3А в м. Чернігові, в ході конфлікту із ОСОБА_11 , внаслідок злочинної недбалості, не розрахувавши своєї сили та стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_11 , наніс йому один удар кулаком правої руки в обличчя та один удар кулаком лівої руки в область грудей, від чого останній впав на асфальтовану поверхню та вдарився об неї потиличною ділянкою голови, в результаті чого ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, перелому кісток склепіння черепа, забою головного мозку, субарахноідального крововиливу, забитих ран потиличної ділянки голови, гематом повік обох очей, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 1226 від 21.01.2016 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

В апеляційній скарзі прокурор вирок суду скасувати у зв`язку із невідповідністю призначеного покрання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Ухвалити новий вирок яким ОСОБА_7 византи винним у вчиненні кримінального правопршуення передбаченого ст. 128 КК України та прзнатчити покрання у виді 1 року 8 місяців обмеження волі. Прокурор вказує, що з моменту вчинення злочину обвинувачуваний не відшкодував заподіяну шкоду. Судом було надано оцінку лише пом`якшуючим обставинам без урахування обтяжуючої обставини - вчинення кримінального правопорушення у станя алкогольного сп`яніння. При призначенні покарання не врахована думка потерпілих. Обставину виклику швидкої медичної допомоги потерпілому в судовому засіданні не підтверджено.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить вирок суду скасувати в частині стягнення моральної та матеріальної шкоди, та в задоволенні цивільного позову про стягнення матеріальної та моральної шкоди на користь ОСОБА_12 просить відмовити. Вважає заявлені позовні вимоги дослідженими по справі доказами не підтверджуються. Потерпіла ОСОБА_12 приїхала в м. Чернігів вже після 13 грудня 2015 року, а матеріальні витрати на лікування потерпілого були понесені не ОСОБА_12 , а братом потерпілого.

В апеляційній скарзі представник потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким застосувати до засудженого закон про більш тяжке кримінальне правопорушення, а саме ст. 121 ч. 1 КК України. Також просить збільшити суми відшкодування моральної шкоди. Не погоджуються із звільненням ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням. Висновки суду зазначені у вироку не відповідають фактичним обставинам справи. Також судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.

В судовому засіданні прокурор, представник потерпілих, обвинувачуваний та його захисник підтримали свої апеляц2ійні скарги.

Заслухавши доповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів,

В С Т А Н О В И Л А:

Обвинувачуваний ОСОБА_7 08.12.2015 року, близько 22 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу магазину «Гастроном «Забарівка», що по вул. Нафтовиків, 3А в м. Чернігові, в ході конфлікту із ОСОБА_11 , внаслідок злочинної недбалості, не розрахувавши своєї сили та стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_11 , наніс йому один удар кулаком правої руки в обличчя та один удар кулаком лівої руки в область грудей, від чого останній впав на асфальтовану поверхню та вдарився об неї потиличною ділянкою голови, в результаті чого ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, перелому кісток склепіння черепа, забою головного мозку, субарахноідального крововиливу, забитих ран потиличної ділянки голови, гематом повік обох очей, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 1226 від 21.01.2016 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину, при вказаних обставинах повністю підтверджується сукупністю доказів, які досліджені в суді першої інстанції.

В суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України визнав повністю. Він пояснив, що 08.12.2015 року подзвонив ОСОБА_11 , сказав щоб приходив із своєю дівчиною пити шампанське. Крім них, до ОСОБА_11 приходив сусід. Він у той вечір випив 150 гр горілки. ОСОБА_11 пив і шампанське і горілку. Коли виникла сварка, дівчина сказала, що йде геть, він теж пішов. Коли ОСОБА_13 вибіг на вулицю, думав що він побіг за дівчиною, але останній сказав, що йде в магазин. Він сказав, що магазин закритий і вдарив ОСОБА_11 лівою рукою в груди, а правою в обличчя. Від цих ударів ОСОБА_13 закрутився та впав, ударившись об камінь та втратив свідомість. Він викликав швидку допомогу, після чого подзвонив брату ОСОБА_14 . У вчиненому себе засуджує, соромно від того, що вчинив та запевняє, що не бажав щоб так сталось. До ОСОБА_11 приїжджав в лікарню, але відразу пішов бо не міг дивитись. Про стан його здоровя цікавився у брата ОСОБА_15 та сусідів. Після того, як ОСОБА_11 прийшов з лікарні, він теж його провідував. На даний час допомогти грошима не може, оскільки офіційно ніде не працює, має тимчасовий заробіток, але готовий надати будь-яку допомогу ОСОБА_16 чи його родичам.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_7 також визнав свою вину у вчиненні ікримінованого кримінального правопорушення, дав показання такі, як і суді першої інстанції. Він вказав, що щиро кається. Потерпілому він відшкодував 520 грн. Більше у нього немає можливості повністю відшкодувати завдану матеріальну та моральну шкоду.

Данними протоколу слідчого експерименту з участю ОСОБА_7 09.12.2015 року, підтверджується що ОСОБА_7 розповів та показав як 08.12.2015 року у вечірній час він наносив удари: правою рукою кулаком наніс один удар в область обличчя, носу та лівою рукою кулаком наніс один удар в область грудей по центру, від чого ОСОБА_17 втратив рівновагу та впав спиною на асфальт, при цьому вдарившись потилицею об виступаючу поверхню бетону, втратив свідомість та у нього потекла кров ( а.с. 55-56).

Потерпіла ОСОБА_12 в суді першої інстанції показала, що в грудні 2015 року їй подзвонив брат батька ОСОБА_18 та повідомив, що батько знаходиться в комі. Батька побив ОСОБА_7 . Вона приїхала через два дні, 11.12.2015 року. Батько на третій день вийшов із коми, періодично її не впізнавав. Вона купляла для нього ліки, віддала гроші дядьку, який витрачав кошти на ліки, деякі із чеків не зберегла. З лікарні батько вийшов раніше, хотів бути дома, тому вона надавала йому допомогу, оскільки має медичну освіту. Пробула біля батька тиждень, більше не змогла, бо дома залишилась маленька дитина та вона продовжує навчатись в інтернатурі. Раніше батько працював водієм, займався перевезенням, постійно вона з ним спілкувалась по телефону. Після отримання травми даної події він став агресивним, не бажає спілкуватись, у нього немає настрою, цікавості, з ним важко наладити контакт.

Данними протоколу огляду місця події від 09.12.2015 року, підтверджується, що на відстані близько 5 метрів від магазину «Гастроном Забарівка», що знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Нафтовиків, 3А на проїжджій частині дороги, на бетонному покритті, виявлено пляму речовини бурого кольору розміром 35х15 (а.с.52-53).

Висновком експерта імунолога № 15 від 20.01.2016 року підтверджується, що в слідах змиву вилученого з місця події, знайдена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, і походження її від потерпілого ОСОБА_11 та підозрюваного ОСОБА_7 не виключається (при наявності у останнього джерела зовнішньої кровотечі) ( а.с.63-67).

Згідно висновку експерта № 1226 від 29.12.2015 року, у ОСОБА_11 , 1967 року народження, маються тілесні ушкодження у виді: закритої черепно-мозкової травми, перелому кісток склепіння черепа, забою головного мозку, субарахноідального крововиливу, забитих ран потиличної ділянки голови, гематом повік обох очей, котрі виникли внаслідок контактування з тупими твердими предметами. Комплекс тілесних ушкоджень, виявлений у ОСОБА_11 , по давності утворення може відповідати даті 08.12.2015 року. Ступінь тяжкості тілесних ушкоджень з локалізацією в ділянці голови оцінюється в комплексі, оскільки кожне наступне ушкодження, може збільшувати прояви черепно-мозкової травми в цілому. Отже, весь описаний вище комплекс тілесних ушкоджень, в сукупності, відповідно до п.2.1.1а, 2.1.2, 2.1.3б «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Не виключена можливість, що наявні у ОСОБА_11 тілесні ушкодження, могли утворитись в результаті нанесення одного удару кулаком правої руки в область обличчя (носа) та подальшого падіння потерпілого спиною на асфальт з ударом головою об асфальтну поверхню, як на це вказує ОСОБА_7 в копіях протоколів його допиту та проведення слідчого експертименту. В наданій медичній документації обєктивні судово-медичні дані за наявність тілесних ушкоджень в область грудей потерпілого, відсутні. Комплекс тілесних ушкоджень, виявлений у ОСОБА_11 , міг утворитись внаслідок падіння на площину з положення стоячи при попередньому наданні тілу прискорення з подальшим ударом головою об асфальтну поверхню. Виходячи з кількості тілесних ушкоджень, описаних в медичній документації на імя ОСОБА_11 , їх характеру та розташування, можна припустити, що потерпілий міг піддаватись впливу, не менше двох травмуючих дій в ділянку голови та обличчя. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_11 , заподіяння їх власноручно, виключається (а.с. 59-61).

При наведених обставинах дії, які виразились в заподіянні ОСОБА_7 необережного тяжкого тілесного ушкодження, правильно кваліфіковані за ст. 128 ч. 1 КК України.

Тому, колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги представника потерпілих про умисне заподіяння ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень та про необхідність кваліфікації дій обвинувачуваного за ст. 121 ч. 1 КК України.

Суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі. При цьму судом першої інстанції обґрунтовано визані обставинами, що пом`якшують покарання: це щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; виклик обвинуваченим швидкої допомоги безпосередньо після вчинення злочину. Обставиною, що обтяжує покарання обвинувачуваного є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Однак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при застосуванні до обвинувачуваного ст., ст. 75, 76 КК України, не врахував наслідки, які настали для здоровя потерпілого від завданого кримінального правопорушення, факт лиш часткового відшкодування обвинувачуваним матеріальної та моральної шкоди потерпілому, а також не врахування думки потерпілих та їх представника, які наполягали на призначенні обвинувачуваному покарання, яке потрібно відбувати реально.

Тому, колегія суддів вважає необхідним частково задовольнити доводи апеляційної скарги прокурора та частково задовольнити доводи апеляційної скарги представника потерпілих про мякість призначеного покарання із застосуванням ст., ст.75, 76 КК України. Колегія суддів вважає необхідним скасувати вирок суду першої інстанції у зв`язку з необхідність застосування більш суворого покарння, та призначити обвинувачуваному покарння у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України таке покарання буде необхідним й достанім для виправлення обвинувачуваного та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Задовольняючи частково позовні вимоги потерпілих про стягнення завданої моральної шкоди з обвинуваченого, суд першої інстанції виходив із засад розумності, виваженості та справедливості, з чим погоджується і колегія суддів. На думку апеляційного суду, розмір стягнутого морального відшкодування є адекватним тим моральним стражданням і переживанням, яких зазнали потерпілі.

Рішення суду про стягнення з обвинувачуваного на користь потерпілої ОСОБА_12 матеріальної та моральної шкорди належним чином мотивуване у вироку суду першої інстанції. Тому, колегія суддів не може погодитись і доводами апеляційної скарги захисника обвинувачуваного про незаконність відшкодування матеріальної та моральної шкоди на користь ОСОБА_12 , а також доводами апеляційної скарги представника потерпілих про необхідність збільшення розміру моральної шкоди.

Керуючись ст., ст. 371, 404, 407, 418, 419, 420 КПК України судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинувачуваного адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника потерпілих адвоката ОСОБА_9 та прокурора задовольнити частково, вироку Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 травня 2016 року відносно ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з необхідність застосування більш суворого покарння.

ОСОБА_7 визнати винни за ст. 128 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року та 6 (шести ) місяців обмеження волі.

В іншій частині вирок суду залишити без мін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня його проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4