1Справа № 335/3709/17 1-кс/335/2531/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2017 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника заявника адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого під час обшуку майна, -
ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргоюв інтересах ОСОБА_5 і просить визнати бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого під час обшуку 19.02.2017 року майна незаконною та зобов`язати слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 негайно повернути ОСОБА_5 тимчасово вилучений під час обшуку 19.02.2017 року мобільний телефон марки „Айфон 5С з сім картою оператора мобільного зв`язку „Водафон (МТС) № НОМЕР_1 .

Скаргу підтримано адвокатом ОСОБА_3 під час її розгляду, слідчий заперечував проти задоволення скарги.
Судом встановлено, що 19.02.2017 року без ухвали слідчого судді проведено обшук квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого серед іншого був виявлений та вилучений мобільний телефон марки „Айфон 5С з сім картою оператора мобільного зв`язку „Водафон (МТС) № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 .

В подальшому ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.02.2017 року (справа № 336/983/17) надано дозвіл на проведення обшуку квартири, за адресою: АДРЕСА_1 .
З тексту Ухвали вбачається, що надання дозволу на проведення обшуку пов`язане з кримінальним провадженням № 0000688, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
В Ухвалі суду вказано, що обшук повинен бути проведений у вказаній квартирі для виявлення та фіксації слідів злочину, знаряддя вчинення кримінального правопорушення, предметів і речей (одягу, взуття, мобільних телефонів, що могли використовуватися під час підготовки та вчинення злочину, сім карток операторів стільникового зв`язку, персональних комп`ютерів та ноутбуків, за допомогою яких у мережі Інтернет могло здійснюватися листування між особами, причетними до вчинення злочину).
Встановлено, що в ухвалі слідчого судді від 21.02.2017 року (справа № 336/983/17), якою надано дозвіл на проведення обшуку, прямо не вказано про надання дозволу на вилучення мобільного телефону марки „Айфон 5С, хоча останній на час розгляду клопотання слідчим суддею був вилучений під час обшуку 19.02.2017 року.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно з ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно із ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст. ст. 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Обов`язковою обставиною, яка вказує на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину. Обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин - на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання чи скарги.

У разі відсутності підстав вважати вилучене майно таким, що містить інформацію про факти підготовки, координування спланованих дій та вчинення кримінальних правопорушень, тобто, що є предметом кваліфікації у кримінальному провадженні - вони мають бути повернуті власнику.

Слідчим суддею встановлено, що прокурор та/або слідчий не звертались в порядку передбаченому главою 17 КПК України щодо вирішення питання про накладення арешту на майно вилучене під час обшуку 19.02.2017 року, а саме на: мобільний телефон марки „Айфон 5С з сім картою оператора мобільного зв`язку „Водафон (МТС) № НОМЕР_1 .

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий у кримінальному провадженні фактично вийшов за межі передбачених ч. 1 ст. 167 КПК України випадків щодо процесуальної долі такого майна, (арешт або повернення).

З огляду на вказане, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як сторона обвинувачення в судове засідання не з`явилася та не представила слідчому судді належних доказів для безспірного висновку, що вказане майно не є тимчасово вилученим та в силу принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задовольнити скаргу на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні майна, та зобов`язати орган досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000688, повернути власнику вилучене майно.

Керуючись ст.ст. 167-172, 234-236, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого під час обшуку майна задовольнити.

Визнати бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого під час обшуку 19.02.2017 року майна незаконною.

Зобов`язати слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 негайно повернути ОСОБА_5 тимчасово вилучений під час обшуку 19.02.2017 року мобільний телефон марки „Айфон 5С з сім картою оператора мобільного зв`язку „Водафон (МТС) № НОМЕР_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий ОСОБА_1