Справа № 285/1220/17
провадження № 1-кс/0285/215/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.03.2017 року м. Новоград-Волинський
Слідчий суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участі слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7
З клопотання вбачається, що ОСОБА_5 органами досудового розслідування підозрюється у вчиненні злочину за наступних обставин.
24.03.2017 близько 22 год. 15 хв. ОСОБА_5 за попередньою змовою із невстановленою слідством особою, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу домоволодіння № 58 по вул. Чижівській в м. Новограді-Волинському, відкрито викрали у потерпілого 1100 грн., що знаходились в паспорті громадянина України, виданого на його ім`я.
25.03.2017 о 15 год. 21 хв. у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
26.03.2017 року оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та зареєстрований в с. Бережинці, Теофіпольського району, Хмельницької області, освіта середня, розлучений, громадянин України, українець, неповнолітніх дітей на утриманні немає, не працюючий, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 05.04.2007 року Докучаєвським міським судом Донецької області за ч.2 ст. 206 КК України, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 р. 9 міс. позбавлення волі; 21.12.2007 року Теофіпольським районним судом Хмельницької області за ст. 395 КК України до 4 міс. арешту; 26.03.2009 року Ружинським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 296 КК України до 3 р. 3 міс. позбавлення волі; 17.12.2009 року Білогірським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 р. 6 міс. позбавлення волі; 10.09.2012 року Хмельницьким міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 р. 10 міс. позбавлення волі; 16.05.2016 року Хмельницьким міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до 5 міс. арешту. За останнім вироком суду від 16.05.2016 ОСОБА_5 перебував в розшуку як особа, що ухилялась від суду.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 в інкримінованому правопорушенні підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 та протоколом допиту останнього в якості потерпілого з приводу заволодіння належним йому майном;
- протоколом огляду місця події від 25.03.2017, під час якого по вул. Чижівській, в м. Новограді-Волинському, поблизу домоволодіння № 58, зафіксовано обстановку;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання з участю потерпілого ОСОБА_7 від 25.03.2017, під час якого останній вказав на ОСОБА_5 як на особу, що вчинила відкрите викрадення його майна; іншими матеріалами кримінального провадження.
Вище зазначені докази, отримані на початковому етапі досудового розслідування у кримінальному провадженні та приєднані до клопотання слідчого в своїй сукупності вказують на те, що саме ОСОБА_5 вчинив відкрите викрадення майна потерпілого ОСОБА_7 , чим скоїв тяжке кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.
25.03.2017 під час особистого обшуку затриманого в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 вилучено: мобільний телефон марки «Nокіа С2», ІМЕІ НОМЕР_1 , з наявною в ньому сім-карткою оператора мобільного зв`язку компанії ПрАТ «Київстар» - НОМЕР_2 ; акумуляторна батарея марки «NOKIA ВL-5СВ» - НОМЕР_3 ; платіжна картка «Приватбанку» № НОМЕР_4 ; гаманець чорного кольору; гроші в сумі 127 грн. 85 коп.
Слідчий та прокурор у судовому засіданні клопотання підтримали та просили задовольнити. Пояснили, що вилучене майно може бути використано у якості доказу злочину. Існує необхідність перевірки телефонних контактів підозрюваного в період вчинення злочину, а також операцій за банківською картою.
В судовому засіданні підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували. ОСОБА_5 заперечував свою причетність до вчинення злочину. Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та оцінивши докази, приходить до наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У свою чергу ст. 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Необхідність накладення арешту на вилучені під час особистого обшуку затриманого 25.03.2017 ОСОБА_5 речі полягає в тому, що відповідно до ст. 98 КПК України вони є речовими доказами, які можуть бути використані для встановлення істини в кримінальному провадженні. Вилучені кошти можуть належати потерпілому або бути предметом стягнення для відшкодування завданої шкоди.
З метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, розтрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження вилученого майна, виникла необхідність та достатньо підстав для накладення арешту на вище вказане майно.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 395 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене під час особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон марки «Nокіа С2», ІМЕІ НОМЕР_1 , з наявною в ньому сім-карткою оператора мобільного зв`язку компанії ПрАТ «Київстар» - НОМЕР_2 ; акумуляторну батарею марки «NOKIA ВL-5СВ» - НОМЕР_3 ; картку «Приватбанку» № НОМЕР_4 ; гаманець чорного кольору; гроші в сумі 127 грн. 85 коп.
Встановити заборону використання, зміни або пошкодження арештованого майна.
Зазначене майно передати у розпорядження органу досудового розслідування до завершення кримінального провадження.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Житомирської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1