19.06.2017 Справа № 696/551/17
Провадження № 1-кп/696/71/17
УХВАЛА
19 червня 2017 року Кам`янський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янка клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000246 відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, працюючого підсобним робітником в ДЮСШ «Олімп», депутатом не являється, утриманці не має, не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він 05.04.2017 близько 06 год. 30 хв. перебуваючи на території тракторної майстерні, що розташована по АДРЕСА_2 та перебуває в користуванні фізичної особи - підприємця ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправність власних дій, з особистих корисливих спонукань, при раптово виниклому умислі на заволодіння чужим майном, таємно, шляхом вільного доступу, намагався викрасти металевий колісний диск до автомобіля «КАМАЗ», вартістю 500 гривень, що належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме: піднявши та утримуючи в руках, переніс його до приміщення столярні, яка знаходиться на вказаній території та належить фізичній особі підприємцю ОСОБА_7 , де був помічений ОСОБА_8 , в зв`язку з чим залишив вказаний диск на цій же території та зник з місця події, не довівши таким чином злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Прокурор просив застосувати відносно ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру.

Захисник не заперечувала проти задоволення поданого клопотання.

Вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

Суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно висновку судово психіатричного експерта № 181 від 26.04.2017 встановлено, що ОСОБА_5 виявляв і виявляє ознаки хронічного психічного захворювання на шизофренію параноїдну з епізодичним типом перебігу, перенесеними в минулому повторними афективно параноїчними психотичними епізодами, з явищами помірно вираженого субкомпенсованого психопатоподібного дефекту особистості, що на думку комісії позбавляло його на вказаний період часу та позбавляє на теперішній час здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, унеможливлює його подальшу участь у слідчих діях та судовому засіданні.

З огляду на характеризуючі образ та спосіб життя підекспертного дані, враховуючи відсутність актуальної психотичної симптоматики, особливості інкримінованих йому дій, наявність адекватного психофармакологічного супроводу препаратами пролонгованої дії за місцем проживання, зважаючи на дані теперішнього клінічного дослідження, комісія приходить до висновку, що ОСОБА_5 виявляє клінічні ознаки пасивного типу суспільної небезпеки, у зв`язку з чим відносно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, у вигляді надання йому амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Психічний стан підозрюваного ОСОБА_5 унеможливлює його подальшу участь в судовому провадженні за станом здоров`я.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 292 КПК України клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам ст. 291 цього Кодексу, а також містити інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати, та позицію щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я.

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

В силу ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Ст. 512 КПК України встановлено, що судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні.

Відповідно до положень ч. ч. 1-2 ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які. Визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

Виходячи з роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК) - висновку судово-медичної експертизи.

Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч.1 ст. 94 КК України) суд має спочатку з`ясувати думку експертів - психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 94 КК України ОСОБА_5 необхідно надати амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 93,94 КК України, ст. ст. 512,513 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка, Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, працюючого підсобним робітником в ДЮСШ «Олімп» м. Сміла, Черкаської області, утриманців не має, не судимого, примусові заходи медичного характеру у вигляді надання йому амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Речові докази: металевий колісний диск до автомобіля «КАМАЗ», який переданий на зберігання ОСОБА_6 залишити за належністю.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Кам`янський районний суд протягом 30 діб з моменту її проголошення.

Суддя :