Суддя ОСОБА_1
Справа № 639/7739/16-к
Провадження № 1-кп/644/76/17
УХВАЛА
Іменем України
17 липня 2017 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

Суддів колегії: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

При секретарі ОСОБА_4 ,

За участю прокурора ОСОБА_5 ,

Захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

Обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.09.2016 року №0003039, відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, обвинуваченого за ч.1 ст.115 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Харкова, громадянина України, що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого за ч.1 ст.396 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні суду з 09.12.2016 року перебуває відповідне кримінальне провадження. В судове засідання не з`явились свідки, у зв`язку із чим розгляд справи відкладено.

Відповідно до вимог ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 22 липня 2017 року, визначений строк спливає.

Прокурор в судовому засіданні просив продовжити обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виклав свою позицію, як клопотання до суду, посилався на те, що існують ризики того, що обвинувачений буде переховуватись від суду, може здійснювати тиск на свідків, перебуваючи на волі може продовжити вчинення кримінальних правопорушень, а оскільки судовий розгляд триває, свідки не допитані, є підстави для продовження строку тримання під вартою. Також просив врахувати тяжкість покарання за інкримінованим правопорушенням, дані про особу обвинуваченого, який на думку сторони обвинувачення не має міцних соціальних зв`язків.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 вважав, що підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, вже не вперше прокурором лише перелічуються встановлені процесуальним законом ризики, клопотання є шаблонними, не наведено аргументів на підтвердження наведених прокурором ризиків. Також зазначав, що стороною обвинувачення не забезпечується явка свідків, у зв`язку із чим відкладається розгляд справи. Стороною обвинувачення взагалі не розглядається питання про можливість обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу, не враховується наявність захворювання обвинуваченого. Просив не продовжувати строк відбування покарання.

Захисник ОСОБА_8 також заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, посилалась на те, що прокурором знову порушено порядок подачі даного клопотання, порушено права обвинуваченого на отримання клопотання за 3 години до початку його розгляду, не надано для ознайомлення докази, при цьому заперечувала проти доводів прокурора щодо відсутності соціальних зв`язків обвинуваченого, а саме не враховано те, що обвинувачений є інвалідом 3 групи з дитинства, має мати, бабусю, дядьку, тітку, постійне місце проживання, просила обрати інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Просила звернути увагу на практику Європейського суду з цього приводу, а саме рішення Марченко проти України, Ілійков проти України та відмовити у продовженні строку тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_6 доводи захисників підтримав.

Суд, вислухавши думку учасників процесу щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановив наступне.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених ч.1 даної статті. Суд не погоджується із доводами сторони захисту щодо порушення порядку розгляду питання про продовження строку тримання під вартою, оскільки це питання вирішується в порядку визначеному ст.331 КПК України. Відповідно до вимог п.21, 22 Інформаційного листа ВССУ від 04.04.2013 № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», суд зобов`язаний розглянути питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому суд з`ясовує думку учасників процесу. Суд погоджується із доводами сторони захисту, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення не може бути підставою для обрання запобіжного заходу, але відповідно до вимог ст.17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а відповідно до ст.18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.
Відповідно до п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, в даному випадку ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, в цьому полягає суспільний інтерес, що виправдовує відповідний відступ. Враховуючи покарання, яке передбачено за вказане правопорушення існує ризик того, що обвинувачений може переховуватись від суду, окрім того, існує ризик можливого впливу на свідків, допит яких триває.
Що стосується ризиків, то на думку суду наявний обгрунтований ризик того, що обвиунвачений перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, при цьому обґрунтованість цього ризику полягає в тому, що можливість призначення покарання обвинуваченому у вигляді позбавлення волі, може викликати загрозу втечі обвинуваченого, про що також викладено правову позицію в рішенні ЕСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії». Також, існує ризик можливого впливу на свідків, які ще не допитані. Також суд не вбачає підстав для зміни обраного запобіжного заходу, оскільки більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення запобігання ризиків, що встановленні під час обрання запобіжного заходу та продовжують існувати. Будь-яких даних про неможливість перебування ОСОБА_6 в мовах попереднього ув`язнення за станом здоров`я, наявності соціальних зв`язків, суду не надано, відсутні будь-які докази в матеріалах судової справи. Оскільки термін дії обраного запобіжного заходу спливає, закінчити розгляд справи не є можливим до встановленого 2-місячного строку з причин, що не залежать від суду, розпочато судове слідство, встановлено порядок дослідження доказів у справі, свідки не допитані, в судове засідання свідки не з`явились, суд вважає, що обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню.

Керуючись ст. ст. 177, 331 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Продовжити строк дії запобіжного заходу обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 17 вересня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя: ОСОБА_1
Судді колегії ОСОБА_2
ОСОБА_3