Справа № 461/7704/16-к
Провадження № 1-кс/461/41/17
УХВАЛА

05.01.2017 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 13.07.2016 року про відмову в задоволенні клопотання від 11.07.2016 року та зобов`язати слідчого розглянути клопотання та провести слідчі дії відповідно даного клопотання. Оскаржувану постанову вважає необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав, дав пояснення аналогічні доводам, викладеним у скарзі. Просить скаргу задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду скарги. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги, відтак, зі згоди скаржника, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності слідчого, на підставі наявних у справі матеріалів.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено в задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Таким чином, ОСОБА_3 є належним носієм права на оскарження постанови старшого слідчого прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 13.07.2016 року про відмову в задоволенні клопотання.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 11.07. 2016 року подав слідчому ОСОБА_4 клопотання /а.с.3/. У вказаному клопотанні ОСОБА_3 просить витребувати в Шевченківському районному суді м. Львова технічний запис судового засідання у справі 466/2043/16-к та копії журналів судових засідань, як доказ систематичного приховування матеріалів кримінального провадження № 0000043.

Як вбачається з положень КПК України витребування технічного запису фіксації судового засідання не належить до заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Встановлено, що 13.07.2016 року слідчим прокуратури Львівської області ОСОБА_4 винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 11.07.2016 року, в межах кримінального провадження № 0002562 від 17 червня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України. Слідчий обґрунтовує постанову тим, що матеріали кримінального провадження № 0000043 в шести томах про втрату яких заявляє ОСОБА_3 перебувають у Львівській місцевій прокуратурі № 2 та втраченими не були, а тому відсутні підстави для задоволення зазначеного клопотання.

Вбачається, що при прийнятті оскаржуваної постанови про відмову в задоволенні клопотання слідчий діяв згідно з вимогами чинного КПК України, а відтак підстави для задоволення скарги відсутні.

Відповідно до ч.5 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних підстав, забороняється.

Згідно положень глави 19 КПК України, усі питання, пов`язані із здійсненням кримінального провадження, вирішує слідчий в провадженні якого таке знаходиться та/або процесуальний прокурор.

Тобто, питання щодо вирішення клопотань сторін кримінального провадження вирішує слідчий.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -
у х в а л и в :
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1