АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/236/17 Справа № 698/183/14-к Категорія: ч.3 ст.185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 березня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_8 на вирок Катеринопільського районного суду Черкаської області від 09 грудня 2016 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця смт. Катеринопіль, Черкаської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 , громадянина України, з освітою середньою-спеціальною, непрацюючого, неодруженого, військовозобов`язаного, раніше судимого: останній раз - 24.09.2007 року Катеринопільським районний судом Черкаської області за ч. 1 ст. 162 КК України до штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень (штраф не сплачений),-

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначено покарання: за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням з встановленням 2 (двох) річного іспитового строку, з покладенням на ОСОБА_9 обов`язків визначених ст. 76 КК України. На підставі ст.ст. 71,72 КК України, за сукупністю вироків визначено ОСОБА_9 остаточне покарання призначене за даним вироком та за вироком Катеринопільського районного суду Черкаської області від 24 вересня 2007 року, яким ОСОБА_9 засуджено за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., - які виконувати самостійно. Вирішено стягнути з ОСОБА_9 , на користь держави до Державного бюджету України 195 грн. (сто дев`яносто п`ять гривен) 60 коп., процесуальних витрат, за проведення судово-товарознавчої експертизи. Вирішено долю речових доказів у відповідності до вимог ст.100 КПК України, -

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку ОСОБА_9 визнаний винним та засуджений за те, що 20.01.2014 року близько 16 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прибув до домоволодіння по АДРЕСА_3 за місцем проживання своєї сестри, яка являється співмешканкою власника даного домоволодіння ОСОБА_10 , з метою позичити в неї гроші. Перебуваючи на подвір`ї будинку, виявивши відсутність власника, маючи потребу в грошових коштах, достовірно знаючи про наявність майна в даному будинку у зв`язку з цим у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме телевізора.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення та обернення його на свою користь, ОСОБА_9 , переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, руками відкинув деревяну палицю, якою були підперті вхідні двері будинку, після чого проник в середину будинку, звідки переконавшись, що він у приміщенні знаходиться один і за його діями ніхто не спостерігає, викрав кольоровий телевізор «Оріон» вартістю 500 грн., який виніс з домоволодіння та перевіз за місцем свого проживання, скориставшись послугами таксі, чим завдав майнової шкоди ОСОБА_10 в розмірі 500 гривень.

Не погоджуючись з вироком суду, заступник прокурора Черкаської області ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок змінити через неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність. Виключити з мотивувальної та резолютивної частин вироку посилання на призначення ОСОБА_9 остаточного покарання на підставі ст.ст.71,72 КК України та необхідність самостійного виконання даного вироку і вироку Катеринопільського районного суду Черкаської області від 24.09.2007 року, яким ОСОБА_9 засуджено за ч.1 ст.162 КК України до штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700грн. Вважати ОСОБА_9 засудженим за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.. 75 КК України ОСОБА_9 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, поклавши обов`язки, передбачені п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України (в редакції від 14.04.2009 року). В решті вирок суду залишити без змін.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, міркування захисника, який погодився з позицією прокурора, висловленою в апеляції, вивчивши доводи апеляції та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом, згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вирок Катеринопільського районного суду Черкаської області від 09 грудня 2016 року не в повній мірі відповідає вказаним вимогам.

Доведеність вини ОСОБА_9 та кваліфікація його дій за ч.3 ст.185 КК України апеляційним судом не ставиться під сумнів та ніким з учасників процесу не оскаржується.

Однак, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд дійшов помилкового висновку про необхідність призначення покарання за сукупністю вироків у порядку, передбаченому ст.ст. 71, 72 КК України, оскільки згідно з положеннями ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

У свою чергу, посилання на самостійне виконання покарань за даним вироком та вироком Катеринопільського районного суду від 24.09.2007 також не є можливим.

Пунктом 1 частини 1 статті 80 КК України закріплено імперативну норму про звільнення особи від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком у разі засудження до покарання, менш суворого, ніж обмеження волі, його не було виконано протягом 2 років.

Отже, виходячи з наведених вище вимог матеріального закону, ОСОБА_9 не може бути піддано покаранню у виді штрафу за вироком від 24.09.2007, оскільки з моменту його ухвалення до моменту вчинення обвинуваченим нового злочину пройшло більше 6 років, а тому строки давності виконання обвинувального вироку минули.

Згідно вимог ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст.413 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є:

1) незастосування судом закону, який підлягає застосуванню;

2) застосування закону, який не підлягає застосуванню;

3) неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту;

4)призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що полягає у застосуванні закону, який не підлягає застосуванню, а тому, рішення суду першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст. 409, 413 КПК України підлягає зміні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Катеринопільського районного суду Черкаської області від 09 грудня 2016 року змінити через неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність. Виключити з мотивувальної та резолютивної частин вироку посилання на призначення ОСОБА_9 остаточного покарання на підставі ст.ст.71,72 КК України та необхідність самостійного виконання даного вироку і вироку Катеринопільського районного суду Черкаської області від 24.09.2007 року, яким ОСОБА_9 засуджено за ч.1 ст.162 КК України до штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700грн.

Вважати ОСОБА_9 засудженим за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, поклавши обов`язки, передбачені ст.76 КК України (в редакції від 14.04.2009 року), а саме:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців.

Головуючий :

Судді :