Справа № 444/1512/17
Провадження № 1-кп/444/149/2017
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 липня 2017 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
22 травня 2017 року, приблизно о 19 години 25 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи на майданчику неподалік школи по вул. Шевченка, 9 у смт. Куликів Жовківського району Львівської області, на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли раптово в ході словесного конфлікту, умисно наніс ОСОБА_7 декілька ударів долонею правої руки та тапком в область обличчя зліва та по руках, спричинивши останній згідно висновку експертизи легке тілесне ушкодження, у вигляді крововиливів на обличчі зліва, слизовій роту, руках.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 , вчинив умисне легке тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.
Крім цього, 22 травня 2017 року близько 19.30 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на майданчику неподалік школи по вул. Шевченка, 9 у смт. Куликів Жовківського району Львівської області, з корисливих мотивів, в ході раптово виниклого умислу на відкрите заволодіння чужим майном, знаходячись поруч із ОСОБА_6 відкрито викрав мобільний телефон останньої, марки «VIAAN» ІМЕІ НОМЕР_2 , ІМЕІ НОМЕР_3 , вартістю 286 (двісті вісімдесят шість) гривень 14 (чотирнадцять) копійок, котрий лежав біля ОСОБА_6 на землі та викраденим розпорядився на власний розсуд завдавши таким чином потерпілій матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України.
Під час досудового розслідування 05 липня 2017 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена угода про примирення.
Така угода відповідає вимогам ст. 469, 472 КПК України. Угода про примирення містить положення про те, що обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнає свою вину за ст. 125 ч. 1, ст. 186 ч. 1 КК України, узгоджують вид і розмір покарання за ст. 125 ч. 1 КК України у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн., за ст. 186 ч. 1 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Відповідно до ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, узгоджують покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Обвинувачений та потерпіла розуміють наслідки ст. 394, 424 КПК України та наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені положеннями ст. 476 КПК України.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 ствердив добровільність укладення угоди про примирення між ним та потерпілою, просить її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення йому зрозумілі.
Потерпіла ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні просить затвердити угоду про примирення між нею та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання відповідно до ст. 70 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Захисник просив затвердити дану угоду.
Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, висновок прокурора, суд приходить до висновку, що угоду про примирення потерпілої ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_4 слід затвердити і призначити обвинуваченом узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України. Вказаний злочин відноситься до злочинів невеликої тяжкості. Крім цього, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України. Вказаний злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачені положеннями ч.7 ст.474 КПК України, відсутні.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст. 473, 474 КПК України.
Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про примирення добровільно.
Судом встановлено, що умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, постільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та характеристиці особи обвинуваченого.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати за проведення по справі експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Майно, на яке накладено арешт відсутнє.
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Керуючись ст. 314, 370, 374, 384, 424, 469, 471-476 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним та засудити :
- за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.,
- за ч. 1 ст. 186 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Відповідно до ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередньо обраний домашній арешт.
Речовий доказ : мобільний телефон марки «VIAAN» ІМЕІ НОМЕР_2 , ІМЕІ НОМЕР_3 , який знаходиться на відповідальному зберіганні в ОСОБА_6 залишити й її розпорядженні.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Жовківський районний суд Львівської області, з підстав, передбачених ст. 394 ч. 3 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, захиснику.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1