Справа № 357/6455/17
У Х В А Л А
16 червня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі головуючий суддя ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Білоцерківської ВК № 35 щодо умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хотів Києво-Святошинського району Київської області, проживав в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, раніше неодноразово засуджувався, до засудження не працював, у теперішній час відбуває покарання у Білоцерківській ВК № 35 за вироком Ставищенського районного суду Київської області від 9.08.2013 р. за ст. 122 ч. 1, 125 ч. 2, 186 ч. 2, 70 ч. 1, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, початок строку покарання 15 червня 2013 р., кінець строку покарання 19 вересня 2018 р.

В С Т А Н О В И В:
Із Білоцерківської виправної колонії надійшло клопотання начальника Білоцерківської ВК № 35 щодо умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 , мотивоване тим, що згідно ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення може бути застосоване після фактичного відбуття не менше 3/4 строку покарання. Відбута частина покарання на 06.06.2017 р. становить 4 роки 2 місяці 17 днів. Відбуваючи покарання ОСОБА_5 зарекомендував себе з позитивної сторони. До роботи відношення добре, має 4 заохочення. Мав 4 стягнення, які погашено у встановленому законом порядку. Заходи виховного характеру відвідує, робить для себе позитивні висновки. Засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд, заслухавши ОСОБА_5 , який просить задовольнити клопотання, прокурора, який вважає клопотання не підлягає задоволенню, дослідивши документи надані разом із клопотанням, вважає клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді … позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Із наданих документів на засудженого вбачається, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно довідки стягнень та заохочень на засудженого ОСОБА_5 має 4 заохочень, мав 4 стягнення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 протягом 2004 2013 р.р. чотири рази засуджувався за умисні злочини. Неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі.

Так, 25.10.2004 року вироком Голосіївського районного суду м. Києва засуджений за ст.ст. 289 ч. 3, 69, 185 ч. 2, 70, 104 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки. Незважаючи на це ОСОБА_5 належних висновків для себе не зробив та через нетривалий час знову вчинив умисний злочин.

02.06.2008 року Лисянським районним судом Черкаської області засуджений за ст.. 186 ч. 3, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком до 2 років. Незважаючи на це ОСОБА_5 належних висновків для себе не зробив та через нетривалий час знову вчинив умисний злочин.

ОСОБА_5 вчинив злочини у період іспитового строку, що є порушенням вимог звільнення від відбування покарання з випробуванням, іспитового строку. Так 26.11.2009 року ОСОБА_5 Голосіївським районним судом м. Києва за вчинення злочині, передбачених ст.ст 15 ч.2-186 ч. 2, 185 ч. 3, 70,71 КК України засуджений до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 05.09.2012 року умовно-достроково до 1 року 3 місяців 22 дні. Незважаючи на це ОСОБА_5 належних висновків для себе не зробив та через нетривалий час знову вчинив умисний злочин.

ОСОБА_5 в період умовно-дострокового звільнення вчинив нові умисні злочини. Так 9.08.2013 р. ОСОБА_5 Ставищенським районним судом Київської області за вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 122 ч. 1, 125 ч. 2, 186 ч. 2, 70 ч. 1, 71 КК України засуджений до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Згідно вироку усі три вищезазначені злочини ОСОБА_5 вчинені у стані алкогольного сп`яніння. Із ОСОБА_5 стягнуто на користь потерпілого ОСОБА_6 матеріальні збитки у сумі 4910 грн. та моральну шкоду в сумі 25000 грн., на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 244 грн. 50 коп.

У характеристиці на ОСОБА_5 зазначено, що на виробництві установи не працевлаштований, однак до поставлених завдань відноситься сумлінно. Має позов який не погашає.

Суд зазначає, що із наданої Білоцерківською ВК № 35 довідки про прибутки від 30.05.2017 р. засудженого ОСОБА_5 витікає, що у період з листопада 2013 р. до квітня 2017 р. він не працював, заробітна плата йому не нараховувалася, прибутки не отримував.

Перебуваючи у виправній колонії допускав несумлінну поведінку, за що на нього було накладено 4 стягнення.

У судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив, що він не працевлаштований оскільки запропонована робота на виробництві установи його не влаштовує через невелику оплату. Позов не погашає, т.я. не має коштів та через його велику суму. При звільненні постарається більше не вчиняти злочини, не вживати спиртні напої, не битися. Якщо після цього щось вчинить/злочин то вважає, що уже тоді буде сидіти і не буде проситися на волю.

Оцінюючи вищевказане у сукупності суд вважає що ОСОБА_5 не заслуговує на умовно-дострокове звільнення, оскільки кожного разу після звільнення, у т.ч. умовно-достроково, він вчиняв нові умисні злочини.

Дії засудженого ОСОБА_5 протягом тривалого часу, на переконання суду, свідчать про його злочинну спрямованість поведінки, вперте небажання стати на шлях виправлення, він представляє небезпеку для суспільства, оскільки кожного разу після звільнення з місць позбавлення волі, знову вчиняє злочини.

У суду відсутні законні підстави для умовно-дострокового звільнення, тобто підстави, які б беззаперечно вказували, що засуджений ОСОБА_5 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 р., звернути увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Засуджений ОСОБА_5 на виробництві установи не працює оскільки не бажає працювати.

Суд також зазначає, що у статті ст. 81 КК України зазначено, що до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Зазначена норма надає право суду, а не покладає на нього обов`язок, щодо умовно-дострокового звільнення особи від відбування покарання.

При прийнятті такого рішення щодо особи, яка засуджена від імені держави за вироком суду до покарання у виді позбавлення волі, суд має обов`язково також враховувати мету покарання: запобігання вчиненню нових злочинів, як цією особою (тобто цим засудженим) так і іншими особами.

Суд зобов`язаний врахувати вищезазначене при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення особи з місць позбавлення волі, чи відмову у цьому, адже певною мірою від суду, який вироком від імені держави призначив покарання особі у виді позбавлення волі на певний строк, інший суд своєю ухвалою від імені держави, вирішує чи виправилася за час покарання ця особа, чи не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 371 ч.3, ст. 539 ч.5 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд. За наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку. Оскарження прокурором ухвали щодо умовно-дострового звільнення від відбування покарання зупиняє її виконання.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 50,74,81 КК України, керуючись ст.ст. 371,537,539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:
У задоволені клопотання Білоцерківської ВК № 35 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області