Справа № 183/6109/16
№ 1-кп/183/251/17
В И Р О К
іменем України
11 липня 2017 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

в присутності обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду судовий розгляд у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003139, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чернетчина Магдалинівського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, що має на утриманні малолітню дитину, фізичної особи-підприємця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,-

в с т а н о в и в:
30 липня 2016 року приблизно о 19 годині 30 хвилин, знаходячись у дворі будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 вступив у словесний конфлікт з ОСОБА_4 . В ході словесного конфлікту у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, 30 липня 2016 року приблизно о 19 годині 35 хвилин, знаходячись у дворі між будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , діючи умисно, взяв з землі дерев`яну палку, наблизився до ОСОБА_5 та завдав два удари зазначеною палкою по лівій руці останнього, після чого з місця скоєння злочину пішов.

В результаті умисних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у виді закритого перелому лівої ліктьової кістки, які відносяться до середнього ступеню тяжкості.

Обвинувачений в судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, надав показання про те, що 30 липня 2016 року ввечері в районі пам`ятника «Літак» по вул. Сучкова в м.Новомосковську, його зустрів раніше йому знайомий ОСОБА_5 . Останній почав вимагати від нього повернути якісь кошти, однак, дивлячись на те, що ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп`яніння, а також достовірно розуміючи, що він не має ніяких грошових зобов`язань з ОСОБА_5 , не звертаючи уваги на закиди ОСОБА_5 , він попрямував по вул.Гетьманській в сторону будинку № 41. ОСОБА_5 почав його переслідувати, наздоганяти, хапати за руки та одяг, тому він змушений був прискорити ходу. Розуміючи, що ОСОБА_5 не залишає його, він спробував викликати поліцію, набравши «102» зі свого мобільного телефону. Не дочекавшись відповіді та намагаючись уникнути конфлікту на вулиці серед великої кількості людей, він ще пришвидшив свою ходу, однак ОСОБА_5 наздогнав його, почав душити за шию, вимагати повернення грошової суми. В якийсь момент йому вдалося вирватися від ОСОБА_5 , він звернув у двір між будинками №№ 39 та АДРЕСА_3 , а ОСОБА_5 продовжував його провокувати на конфлікт, переслідувати, голосно лаятися, ображатися та вимагати повернення коштів. Розуміючи, що не зможе уникнути переслідування ОСОБА_5 , він для себе обрав самий небезпечний спосіб захисту, який виник несподівано, у стані сильного душевного хвилювання. На подвір`ї будинку АДРЕСА_3 знаходилася куча зі спилом дерев, він схопив одну з палиць та повернувся до ОСОБА_5 , піднявши палицю вгору. Однак той, продовжуючи провокувати конфлікт, почав до нього наближатися на небезпечну відстань, замахуючись рукою. У відповідь на протиправні дії зі сторони ОСОБА_5 він замахнувся дерев`яною палицею на нього, перший удар прийшовся в область голови ОСОБА_5 і не зупинив потерпілого, тому він знову замахнувся палицею, другий удар прийшовся в область лівої руки. Лише біль змусив припинити ОСОБА_5 чинити протиправні дії, тому він викинув палицю та попрямував додому. Про те, що від його удару ОСОБА_5 отримав перелам руки йому стало відомо від працівників поліції, однак обвинувачений наполягав на тому, що заздалегідь не планував злочину, діяв з метою самозахисту та розкаюється у тому, що від його дій потерпілий отримав перелам руки.

Суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, зберігаючи неупередженість і об`єктивність, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав у суді, вважає встановленою вину обвинуваченого, доведеною і підтвердженою доказами обвинувачення, які суд безпосередньо дослідив та сприймав під час судового розгляду, а саме:

-допитаний в ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_5 надав показання про те, що обвинувачений повинен йому певну грошову суму за виконану роботу, однак ухиляється від повернення цих коштів. 30.07.2016 року вдень він випадково зустрів ОСОБА_4 біля пам`ятника «Літак» в м.Новомосковську, почав вимагати у нього повернути кошти, однак той ухилявся від розмови, почав тікати, а він його став наздоганяти. Наздогнавши в дворі між будинками № 39 та АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 взяв дерев`яну палку з кучі спиляних гілок та наніс нею два удари по лівій руці. Після цього ОСОБА_4 повернувся та пішов у невідомому напрямку, а він попрямував до хірургічного відділення Новомосковської ЦМЛ, звідки його направили до районної лікарні, де йому діагностували перелом лівої ліктьової кістки та наклали гіпс;

-допитаний в ході судового розгляду свідок ОСОБА_6 надав показання про те, що 30.07.2016 року приблизно о 19 годині 30 хвилин він разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відпочивали біля останнього під`їзду будинку АДРЕСА_3 . В цей час зі сторони магазину «Спорттовари» він помітив ОСОБА_4 , за яким йшов ОСОБА_5 , останній голосно вимагав від ОСОБА_4 повернути кошти. Між будинками №№ 39 та 41 розташовані сміттєві контейнери, за якими в той день знаходилися спили з дерев. Герасимов обійшов контейнери, взяв дерев`яну палку та замахнувся нею на потерпілого, наніс два удари, один з який прийшовся по руці, а інший в районі голови. Від удару потерпілий крикнув, ОСОБА_4 залишив місце пригоди, а ОСОБА_5 підійшов до них та попросив їх залишити свої мобільні телефони для того, щоб вони були свідками події та могли повідомити про всі обставини в поліції;

-допитана в ході судового розгляду свідок ОСОБА_7 надала суду показання про те, що 30.07.2016 року ввечері вона дійсно перебувала біля будинку № 41 по вул.Гетьманській в м.Новомосковську, її увагу привернули два чоловіки: ОСОБА_4 швидкою ходою йшов попереду, його наздоганяв ОСОБА_5 , голосно вимагаючи повернути грошові кошти. Коли ОСОБА_5 наздогнав ОСОБА_4 , останній несподівано схопив дерев`яну палку та наніс два удари в область лівої руки потерпілого, механізм нанесення тілесних ушкоджень вона бачила боковим зором;

-допитаний в ході судового розгляду свідок ОСОБА_8 надав суду показання про обставини, при яких він бачив, як ОСОБА_5 наздоганяв ОСОБА_4 , вимагаючи повернути кошти, в районі будинку АДРЕСА_3 він його наздогнав, однак останній схопив палку та наніс нею два удари: один прийшовся в район голови, інший по лівій руці;

-в ході прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 31.07.2016 року ОСОБА_5 повідомив правоохоронні органи про те, що 30.07.2016 року ОСОБА_4 спричинив йому тілесні ушкодження (а.с. 64);

-19.10.2016 року свідку ОСОБА_6 пред`явлено чотири фотознімки, серед яких він впізнав ОСОБА_4 , як особу, яка 30.07.2016 року нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_5 (а.с. 45-48);

-19.10.2016 року свідку ОСОБА_8 пред`явлено чотири фотознімки, серед яких він впізнав ОСОБА_4 , як особу, яка 30.07.2016 року нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_5 (а.с. 49-52);

-19.10.2016 року свідку ОСОБА_7 пред`явлено чотири фотознімки, серед яких вона впізнала ОСОБА_4 , як особу, яка 30.07.2016 року нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_5 (а.с. 53-56);

-04.08.2016 року було проведене судово-медичне обстеження ОСОБА_5 , в ході якого у потерпілого виявлені тілесні ушкодження у виді закритого перелому верхньої третини лівої ліктьової кістки зі зміщенням відламків, які відносяться до середнього ступеню тяжкості (а.с. 59);

-висновком судово-медичної експертизи № 881/Е доводиться той факт, що у потерпілого ОСОБА_5 виявлені тілесне ушкодження у виді у виді закритого перелому лівої ліктьової кістки, які відносяться до середнього ступеню тяжкості, виникли від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, могли утворитися в строк 30 липня 2016 року, перелом утворився внаслідок як мінімум однієї травматичної дії (а.с. 58);

-24.10.2016 року з потерпілим був проведений слідчий експеримент, в ході якого останній показав механізм нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_4 (а.с. 60-62), а 25.10.2016 року судово-медичний експерт при проведенні додаткової судової-медичної експертизи № 898/Е/Д дійшов до переконання, що виявлені у потерпілого тілесні ушкодження, могли утворитися при механізмі, вказаному потерпілим в ході проведення слідчого експерименту;

-24.10.2016 року зі свідками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , з кожним окремо були проведені слідчі експерименти (а.с. 65-67, 70-72, 75-77), за результатами яких при проведенні додаткових судово-медичних експертиз №№ 899/Е/Д2 (а.с. 69), 900/Е/Д3 (а.с. 74), 901/Е/Д4 судово-медичний експерт дійшов до переконання, що кожен зі свідків розкрив механізм спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 є встановленою, його дії належить кваліфікувати за ч.1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Версія обвинуваченого про те, що він діяв з мето самозахисту, а також у стані сильного душевного хвилювання, розцінюється судом, як обрана позиція захисту, виходячи з наступного.

Показання обвинуваченого про те, що потерпілий своєю поведінкою спровокував конфлікт узгоджуються з встановленими в судовому засіданні обставинами та доповнюють пред`явлене обвинувачення в частині мотивів злочину.

З урахуванням показань самого потерпілого про те, що він протягом певного часу переслідував обвинуваченого, наполегливо змушував його вступити у перемови з приводу наявності певних грошових зобов`язань, у сукупності з показаннями свідків зі сторони обвинувачення, а також у сукупності з показаннями свідка зі сторони захисту ОСОБА_9 доводить суду, що саме віктимна поведінка потерпілого щодо обвинуваченого ОСОБА_4 спровокувала останнього на спричинення тілесних ушкоджень з використанням дерев`яної палки.

Однак, механізм спричинення тілесних ушкоджень, показаний потерпілим в ході проведення слідчого експерименту за його участю свідчить про заподіяння обвинуваченим двох травматичних дій в положенні стоячи навпроти, на невеликій відстані один від одного. Таким чином, суду не подано доказів того, що небезпечність посягання потерпілого та обстановка захисту, обрана обвинуваченим, не є співрозмірними обороні, яку застосував обвинувачений при відверненні посягання та його припиненні.

Зважаючи на певний проміжок часу, за який відбувався конфлікт між сторонами, а також зважаючи на відсутність достатніх даних про реальне суспільно-небезпечне посягання з боку потерпілого, яке обвинувачений не міг би відвернути в обстановці, що склалася, дії обвинуваченого не підлягають кваліфікації за ст. 124 КК України, як такі, що вчинені при перевищені меж необхідної оборони.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує, що обвинувачений скоїв злочин середньої тяжкості.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не був судимим, займається суспільно-корисною працею, має стійкі соціальні зв`язки, одружений, на утриманні має малолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, судом визнається щире каяття обвинуваченого. При цьому щире каяття обвинуваченого ґрунтується на належній критичній оцінці своїх дій, висловленні жалю з приводу наслідків, які виразилися у середній тяжкості тілесних ушкоджень, а також у готовності підлягати кримінальній відповідальності.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Характер скоєного злочину, особа обвинуваченого, свідчать про необхідність призначення покарання, співрозмірного скоєному, в даному випадку, до ОСОБА_4 може бути застосоване покарання у виді обмеження волі.

У відповідності до ст. 50 КК України щодо поняття покарання та його цілей, покарання обвинуваченому у виді обмеження волі на певний термін буде достатнім для його виправлення і не потребує покарання в межах найбільшої санкції ч.1 ст. 122 КК України. Встановлені в судовому засіданні обставини, що пом`якшують покарання, а також особа обвинуваченого та його ставлення до скоєного дозволяють суду застосувати до призначеного покарання вимоги ст.75 КК України, обвинувачений може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням.

На підставі викладеного, враховуючи ступніть тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один).

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Копію вироку вручити обвинуваченому негайно.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів.

Суддя ОСОБА_1