Ухвала
іменем україни

13 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

представника
потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 на вирок Кам`янського-Дніпровського районного суду Запорізької області від 24 липня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 17 березня 2015 року щодо ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

За указаним вироком місцевого суду

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,

засуджено за ч. 1 ст. 121 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.
Згідно зі ст. 75 цього Кодексу ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю три роки та з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 76 зазначеного Кодексу.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь: ОСОБА_8 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 4163,54 грн, моральної 10 000 грн, Комунальної установи «Запорізька обласна клінічна лікарня» 6522,75 грн витрат на стаціонарне лікування потерпілого.
Апеляційний суд змінив вирок місцевого суду в частині вирішення цивільного позову та ухвалив стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 грн та 3500 грн витрат на правову допомогу. В решті вирок залишено без зміни.

За вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він 16 липня 2011 року близько 00.30 год., знаходячись у стані алкогольного сп`яніння у дворі будинку АДРЕСА_2 , під час розмови з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків посварився з останнім. Під час сварки, яка переросла у бійку, ОСОБА_7 з умислом на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень вдарив ОСОБА_8 кулаком в ліве око, потім повалив на землю та вдарив біля п`яти разів руками та ногами по усім частинам тіла, але був зупинений ОСОБА_9 і пішов із двору. Приблизно через 05 хв. ОСОБА_7 повернувся та вдарив палкою по тілу ОСОБА_8 , від чого останній впав, а засуджений завдав потерпілому біля шести ударів руками та ногами по тілу. Своїми діями ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_8 тяжкого тілесного ушкодження у виді втрати зору на ліве око та легких тілесних ушкоджень.

У касаційній скарзі потерпілий просить скасувати вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного та направити справу на новий судовий розгляд у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону та м`якістю призначеного покарання (незаконним звільненням засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК), про що наводить відповідні доводи. Зокрема потерпілий зазначає, що застосування до засудженого положень ст. 75 КК у вироку не мотивовано та не враховано, що внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 він втратив зір на ліве око і став інвалідом ІІІ групи, засуджений вину у вчиненні тяжкого злочину не визнав, не розкаявся у ньому та не сприяв його розкриттю, пом`якшуючі покарання обставини судом не встановлено, проте встановлено обтяжуючу обставину вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника потерпілого на підтримання касаційної скарги, думку прокурора, котрий заперечував проти задоволення скарги, обговоривши доводи, викладені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Згідно зі ст. 377 КПК 1960 року при залишенні апеляції без задоволення в ухвалі апеляційного суду має бути зазначено підстави, через які апеляцію визнано необґрунтованою.
Апеляційний суд належно не дотримався цих вимог кримінально-процесуального закону під час перегляду справи щодо ОСОБА_7 .
Так, цей суд не навів у своїй ухвалі переконливих аргументів для спростування доводів потерпілого в апеляції про незаконність звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК.

У цілому не погоджуючись з апеляцією потерпілого стосовно звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, апеляційний суд послався на те, що висновок місцевого суду про можливість виправлення та перевиховання засудженого без ізоляції від суспільства є обґрунтованим і належним чином мотивованим. Але це не відповідає змісту вироку місцевого суду, де такого немає та не зазначено, що саме свідчить про можливість виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання, але в умовах контролю за його поведінкою.

Також фактично поза увагою апеляційного суду залишилися: ступінь тяжкості вчиненого злочину (тяжкий), характер злочинних дій (вчинення злочину проти здоров`я людини), спосіб їх учинення, кількість, характер та локалізація тілесних ушкоджень, наслідки злочину (втрата потерпілим зору на ліве око, що призвело до інвалідності ІІІ групи), ставлення засудженого до вчиненого (вини не визнав, моральної шкоди не відшкодував), відсутність пом`якшуючих покарання обставин і наявність обтяжуючої вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, в ухвалі апеляційного суду відсутні належні підстави, через які апеляцію визнано необґрунтованою, а тому рішення цього суду не може залишатися в силі і підлягає скасуванню на підставі ст. 398 КПК 1960 року у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, неправильним застосуванням кримінального та м`якістю призначеного покарання, а справа направленню на новий апеляційний розгляд.

Якщо за наслідками такого розгляду справи апеляційний суд погодиться з висновком місцевого суду про доведеність винності ОСОБА_7 в інкримінованому йому злочині, то звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК слід визнати таким, що не відповідає тяжкості злочину та особі засудженого, а тому є неправильним.

Оскільки на даній стадії розгляду справи не знайдено підстав для скасування вироку місцевого суду, касаційна скарга підлягає лише частковому задоволенню.

Керуючись п. 6 розділу XII «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статтями 395, 396 КПК 1960 року, пунктами 11, 15 розділу XI«Перехідні положення» КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу потерпілого задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 17 березня 2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати і направити справу на новий апеляційний розгляд.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2