ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
цивільного позивача ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Антонівка Хмельницького району Хмельницької області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, працюючого токарем в ТОВ «Трансформатор сервіс», жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за ч. 1 ст. 286 КК України,
ОСОБА_7 27 березня 2016 року близько 18 год. 00 хв., керуючи автомобілем «Ореl Ascona», д.р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Степана Бандери зі сторони вул. Озерної в напрямку до просп. Миру в м. Хмельницькому, перед зміною напрямку руху керованого ним транспортного засобу виконанням маневру лівого повороту на перехресті вул. Степана Бандери просп. Миру, в порушення вимог п.п. 10.1, 16.6 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху), не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, повертаючи ліворуч на просп. Миру при зеленому сигналі основного світлофора, не дав дорогу автомобілю «Hyundai Coupe», д.р.н. НОМЕР_2 , який під керування водія ОСОБА_4 рухався в зустрічному напрямку прямо по вул. Степана Бандери зі сторони вул. Зарічанської в напрямку до вул. Озерної, в результаті чого допустив з ним зіткнення.
Внаслідок зіткнення водій автомобіля «Hyundai Coupe», д.р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров`я, у вигляді крововиливів м`яких тканин правої кисті, закритого перелому дистального кінця правої променевої кістки зі зміщенням уламків, та легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминущі наслідки, у вигляді крововиливу м`яких тканин передньої поверхні лівого колінного суглобу, садна шкіри підборіддя, тильної поверхні 2-го пальця лівої кисті.
Ці наслідки дорожньо-транспортної пригоди знаходяться в прямому причинному зв`язку з допущеними ОСОБА_7 порушеннями вимог п.п. 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху, згідно з якими: перед будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху (п. 10.1); повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо (п. 16.6).
Винність ОСОБА_7 в скоєнні злочину підтверджується сукупністю зібраних та досліджених по справі доказів.
Показаннями самого обвинуваченого про те, що дійсно у вищевказаний час він, керуючи автомобілем «Ореl Ascona», д.р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Степана Бандери зі сторони вул. Озерної в напрямку до просп. Миру в м. Хмельницькому, виконував маневр лівого повороту на перехресті вул. Степана Бандери просп. Миру, під час якого, повертаючи ліворуч на просп. Миру при зеленому сигналі основного світлофора, на зустрічній дня нього смузі руху відбулося зіткнення з автомобіем «Hyundai Coupe», д.р.н. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку прямо по вул. Степана Бандери зі сторони вул. Зарічанської в напрямку до вул. Озерної. Вказав також, що під час виконання маневру повороту ліворуч його увага була прикута до просп. Миру.
Вищевказані обставини дорожньо-транспортної пригоди підтвердила в суді потерпіла ОСОБА_4 , ствердивши при цьому, що автомобіль «Ореl Ascona», д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , повертаючи ліворуч на просп. Миру, не дав дорогу автомобілю «Hyundai Coupe», д.р.н. НОМЕР_2 , який під її керуванням рухався в зустрічному напрямку прямо по вул. Степана Бандери зі сторони вул. Зарічанської в напрямку до вул. Озерної, чим допустив зіткнення. На ці обставини потерпіла також вказала під час проведення з нею слідчого експерименту, що зафіксовано у відповідному протоколі цієї слідчої дії (а.с. 139-143). Під час слідчого експерименту також встановлена достатня видимість водію ОСОБА_7 в напрямку вул. С.Бандери.
Факт зіткнення автомобілів «Ореl Ascona» під керуванням ОСОБА_7 та «Hyundai Coupe» під керуванням ОСОБА_4 у вищевказаних місці та час підтвердили в суді свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Остання, крім того, будучи пасажиром автомобіля «Ореl Ascona», ствердила, що, здійснюючи поворот ліворуч, вся увага її та водія ОСОБА_7 була прикута до просп. Миру.
Місце інциденту, розташування транспортних засобів після зіткнення, їх механічні пошкодження, а також дорожня обстановка зафіксовані у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схемі та фотоілюстраціях до цього протоколу, (а.с. 107-118). Так, зокрема, за даними цього протоколу місцем зіткнення транспортних засобів є ділянка проїзної частини на перехресті вул. Степана Бандери просп. Миру на смузі руху автомобіля «Hyundai Coupe» та відповідно на зустрічній смузі для автомобіля «Ореl Ascona».
З відеозапису камери зовнішнього спостереження перехрестя вул. Степана Бандери просп. Миру в м. Хмельницькому та протоколу огляду предмета (компакт-диску з вказаним відеозаписом) видно факт зіткнення автомобілів «Ореl Ascona» та «Hyundai Coupe» за викладених вище обставин (а.с. 131-132). Як ствердили в суді потерпіла та обвинувачений на вказаному відеозаписі дійсно зафіксовано обставини дорожньо-транспортної пригоди за участю керованих ними транспортних засобів.
За даними висновку судової комп`ютерно-технічної експертизи на диску для лазерних систем зчитування присутній файл, що містить інформацію про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 136-137).
Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи в умовах вказаної дорожньої пригоди водій автомобіля «Ореl Ascona», д.р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 8.7.3 (а), 9.2 (б), 9.4, 10.1, 10.4, 16.6 Правил дорожнього руху України. Технічна можливість у нього уникнути зіткнення із зустрічним автомобілем «Hyundai Coupe», д.р.н. НОМЕР_2 , який рухався по регульованому перехресті в зустрічному напрямку, залежала від виконання ним вимог п.п. 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України, тобто виконуючи вимоги вказаних пунктів правил ОСОБА_7 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Hyundai Coupe», д.р.н. НОМЕР_2 , водій якого ОСОБА_4 не мала технічної можливості уникнути зіткнення шляхом своєчасного застосування гальмування і зупинки керованого нею автомобіля до лінії руху автомобіля «Ореl Ascona», з моменту виникнення їй небезпеки. Ці висновки підтвердив в суді експерт ОСОБА_11 , надавши відповідні роз`яснення.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи (а.с. 124-125) потерпіла ОСОБА_4 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричиняють тривалий розлад здоров`я, у вигляді крововиливів м`яких тканин правої кисті, закритого перелому дистального кінця правої променевої кістки зі зміщенням уламків, та легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминущі наслідки, у вигляді крововиливу м`яких тканин передньої поверхні лівого колінного суглобу, садна шкіри підборіддя, тильної поверхні 2-го пальця лівої кисті. Ці тілесні ушкодження могли утворитися за вищевказаних обставин дорожньо-транспортної пригоди 27 березня 2016 року при зіткненні двох автомобілів, за кермом одного з яких могла перебувати потерпіла.
Винність ОСОБА_7 в скоєнні злочину підтверджується також: речовими доказами вищевказаними транспортними засобами та диском із відеозаписом з камер спостереження (а.с. 119, 121, 131, 133); повідомленням Комунального підприємства по будівництву, ремонту та експлуатації доріг Виконавчого комітету Хмельницької міської ради щодо дислокації та режиму роботи світлофорів на перехресті вул. Степана Бандери просп. Миру в м. Хмельницькому (а.с. 144-148); повідомленням Комунального архітектурно-планувального підприємства про розмір повздовжнього ухилу проїзної частини вул. С.Бандери (а.с. 149).
Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні злочину доведена.
Суд відхиляє ствердження обвинуваченого та його захисника про те, що правил дорожнього руху ОСОБА_7 не порушував, оскільки вони повністю спростовуються вищенаведеними належними, достовірними та допустимими доказами, зокрема показаннями потерпілої, свідків, даними досліджених судом документів та відеозапису, а також показаннями самого обвинуваченого, який визнав факт здійснення ним маневру повороту ліворуч та зіткнення на зустрічній дня нього смузі руху з автомобіем «Hyundai Coupe», який рухався в зустрічному напрямку прямо, а також, що під час виконання цього маневру його увага була прикута до просп. Миру. За даними проведеного слідчого експерименту та висновку судової автотехнічної експертизи у водія ОСОБА_7 була достатня видимість елементів дороги та технічна можливість запобігти зіткненню, за умови виконання ним вимог п.п. 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України.
Відхиляє суд і твердження захисника про недостовірність протоколу слідчого експерименту та висновку судової автотехнічної експертизи з посиланням на порушення слідчим вимог закону під час проведення цих слідчих дій, позаяк вони проведені з дотриманням вимог кримінального процесуального закону (ст.ст. 240, 242 КПК України), дані вказаних процесуальних документів підтверджуються та узгоджуються з іншими вищенаведеними не спростованими доказами. Вказана експертиза призначена та проведена у встановленому законом порядку, відповідно до затверджених методик. В процесі судового розгляду експерт надав вичерпні відповіді на питання, які цікавили учасників судового розгляду, в тому числі сторону захисту, останнім надано право поставити експерту питання та отримати на них відповіді, чим вони і скористалися.
Твердження захисника про те, що причиною дорожньо-транспортної пригоди могло бути перевищення потерпілою швидкості руху, безпідставне та не має юридичного значення для правильного вирішення справи, оскільки безпосередньою причиною дорожньо-транспортної пригоди є саме невиконання ОСОБА_7 вимог п.п. 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху. Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 20 листопада 2014 року у справі № 5-18кс14. Більше того, твердження захисника, як і свідка ОСОБА_9 , який є колегою по роботі обвинуваченого, а відтак зацікавленою особою по справі, в цій частині є голослівними та жодними об`єктивними доказами не підтверджені.
Оцінюючи встановлене, суд дійшов висновку, що дорожньо-транспортна пригода та її наслідки у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_4 зокрема середньої тяжкості тілесних ушкоджень стались саме з вини водія ОСОБА_7 , який допустив порушення вимог п.п. 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху. Разом з тим, останньому ставиться у вину також порушення вимог п. 2.3 б), д) Правил дорожнього руху, які не знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а тому вказані обставини суд виключає з його обвинувачення.
Таким чином, дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують йому покарання.
Суд враховує, що ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності, що пом`якшує йому покарання. При призначенні покарання суд також враховує, що обвинувачений працює, позитивно характеризується, відсутні обставини, які б обтяжували йому покарання, проте своєї вини у вчиненні злочину він не визнав та у скоєному не розкаявся.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного злочину та особу винного, суд приходить до висновку призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України ближче до максимального розміру.
Разом з тим, враховуючи, що обвинувачений допустив грубе порушення Правил дорожнього руху, завдану шкоду не відшкодував, наслідки скоєного злочину у вигляді спричинення значних травм молодій людині (потерпілій ОСОБА_4 ), позицію прокурора, який наполягав позбавити обвинуваченого права керувати транспортними засобами, тому ОСОБА_7 слід також призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
На думку суду таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та запобігання вчиненню нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами.
Цивільний позов ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди належний ОСОБА_5 автомобіль «Hyundai Coupe», д.р.н. НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження. Розмір заподіяної останній матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобіля, становить 131483 грн. 66 коп., що підтверджується звітом про оцінку транспортного засобу (а.с. 30-66). Крім того, ОСОБА_5 понесені витрати на проведення оцінки матеріального збитку в сумі 500 грн. та послуги за зберігання автомобіля на спецмайданчику в сумі 2136 грн., що підтверджується відповідними квитанціями (а.с. 68-69). Таким чином, загальний розмір завданої ОСОБА_5 матеріальної шкоди складає 134119 грн. 66 коп. (131483,66 + 500 + 2136), який ніким із учасників судового розгляду не оспорюється.
Також суд вважає, що окрім вказаної матеріальної шкоди, вчиненням злочину ОСОБА_5 завдано також і моральної шкоди, оскільки остання позбавлена була можливості використовувати пошкоджений внаслідок ДТП належний їй автомобіль, відчувала дискомфорт і незручності, через що вимушена була докладати додаткових зусиль для організації свого життя, витрачала власний час в зв`язку із зверненням за допомогою до експертів для визначення розміру завданих матеріальних збитків. На думку суду, з урахуванням ступеню понесених ОСОБА_5 моральних страждань, суті позовних вимог, характеру діяння особи, що заподіяла шкоду, розмір цього відшкодування слід визначити в сумі 3000 грн.
В силу ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1192 ЦК України, ст.ст. 128, 129 КПК України, враховуючи відсутність позовних вимог ОСОБА_5 до страховика (третьої особи у справі - ТДВ «СТ «Домінанта», у якого застрахована цивільна відповідальність обвинуваченого ОСОБА_7 ) про виплату страхового відшкодування, вищевказані розміри завданої ОСОБА_5 матеріальної та моральної шкоди підлягають стягненню з обвинуваченого на її користь.
Такий висновок суду узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду України, викладених у справах №№ 6-2808цс15, 6-954цс16, відповідно до яких право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Тобто обвинувачений ОСОБА_7 в цьому випадку не позбавлений права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених цивільному позивачу ОСОБА_5 , в розмірі та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Процесуальні витрати по справі за проведення судових експертиз (а.с. 135, 151) в силу ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 400 (чотирьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 134119 грн. 66 коп. матеріальної шкоди та 3000 грн. моральної шкоди, а всього 137119 (сто тридцять сім тисяч сто дев`ятнадцять) грн. 66 коп.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Речові докази: автомобіль «Ореl Ascona», д.р.н. НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 (а.с. 119-120), - повернути ОСОБА_12 за належністю (а.с. 168); автомобіль «Hyundai Coupe», д.р.н. НОМЕР_2 (а.с. 121-122), - залишити ОСОБА_5 ; диск із відеозаписом залишити у матеріалах справи.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 923 грн. 78 коп. процесуальних витрат.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: