Справа № 611/1192/16- к
Провадження № 1-кп/610/329/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 липня 2017 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі:
головуючого: - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
представника потерпілих адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Балаклійського районного суду Харківської області знаходиться кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.
Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 01 червня 2017 року було продовжено запобіжний захід відносно ОСОБА_7 на 60 днів, тобто до 30 липня 2017 року.
Цією ж ухвалою було продовжено запобіжний захід відносно ОСОБА_9 у вигляді цілодобового домашнього арешту на 60 днів до 30 липня 2017 року.
В судовому засіданні прокурор просив продовжити дію запобіжних заходів відносно обох обвинувачених, посилаючись на продовження існування ризиків та відсутність нових обставин, які можуть бути враховані як підстави для зміни обраних запобіжних заходів.
Потерпілі та їх представник не заперечували проти продовження запобіжних заходів відносно обвинувачених, посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_13 вину не визнає, покази не дає, отже не розкаюється у вчиненні ним тяжкого злочину, в результаті якого їм було завдані тяжкі тілесні ушкодження.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 вкотре просив змінити запобіжний захід стовно його підзахисного на домашній арешт, вказуючи на те, що клопотання прокурора необґрунтоване, оскільки ризики, на які він посилається, нічим не підтверджуються та не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам. Продовження застосування саме такого запобіжного заходу суперечить як нормам КПК України, так і міжнародним нормам, так як на сьогоднішній день ОСОБА_13 знаходиться під вартою майже 11 місяць, що наближається до граничного терміну.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 просив обмежити заборону залишати житло цілодобово для отримання медичної допомоги, яку він отримує в зв`язку із наявним захворюванням.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступного.
У відповідності до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні ( ч.1 ст. 194 КПК України).
Відповідно до п.п.1,3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «1.Кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом:
с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи їх втечі після його вчинення.
3. Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положенням підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення можу бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.»
У рішенні Європейського суду з прав людини «Подвезько проти України» суд нагадує, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свобод не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. Тримання під вартою має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.
У п.21 зазначеного рішення суд встановлював, що п.3 ст. 5 Конвенції вимагає надання переконливого обґрунтування органами влади будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є. Аргументи «за» і «проти» звільнення (з-під варти), включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватися абстрактно, але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою.
Крім того, зазначене рішення Європейського суду констатувало, що з плином часу продовження тримання особи під вартою вимагає більш докладного обґрунтування. Більше того, залишаючи без змін обраний заявникові запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суди посилались на невизнання ним своєї вини. Ця підстава взяття заявника під варту суперечить таким важливим елементам концепції справедливого суду, як право не свідчити проти себе та презумпція невинуватості (п. 23 рішення).
Як свідчать матеріали кримінального провадження, 04 жовтня 2016 року слідчим суддею Барвінківського районного суду Харківської області щодо підозрюваних ОСОБА_13 та ОСОБА_14 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

29 листопада 2016 року запобіжний захід щодо ОСОБА_14 та ОСОБА_13 продовжено до 3-х місяців, тобто до 01 січня 2017 року.

29 грудня 2016 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_13 строк тримання під вартою продовжено на 60 днів, стосовно ОСОБА_14 змінено на цілодобовий домашній арешт.

17 лютого, 04 квітня, 01 червня 2017 року Балаклійським районним судом Харківської області запобіжні заходи були продовжені з посиланням на існування ризиків

переховування їх від суду, можливість перешкоджання встановленню істини шляхом незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, які вже допитані, з метою забезпечення їх участі у судовому розгляді та виконання покладених на них процесуальних обов`язків, а також відсутність нових обставин, які можуть бути враховані як підстави для зміни чи скасування запобіжного заходу.
Так, на сьогоднішній час існує ризик переховування обох обвинувачених від суду, але зважаючи на стадію судового розгляду, під час якого вже допитані свідки, досліджено письмові докази, оглянуті речові докази, досліджені відеозаписи, ще не допитаною залишається лише один свідок ОСОБА_15 , явка якої до суду є проблематичною, оскільки вона була вагітною, а зараз має малолітню дитину, цей ризик значно зменшився.
Ризик впливу на свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 відпав, так як вони були допитані в судовому засіданні, а останній двічі.
ОСОБА_7 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, ОСОБА_13 знаходиться під вартою близько 11 місяців, є молодою людиною, має задовільний стан здоров`я, раніше не судимий, має зареєстроване місце проживання, родичі почали відшкодувати завдану шкоду потерпілому.
Перфілов в липні 2017 року продовжено третю групу інвалідності, має постійно слідкувати за аналізом крові, для чого кожної неділі він звертається до місцевої та обласної лікарні. Знаходячись під цілодобовим домашнім арештом йому необхідно звертатися до суду за наданням дозволу покинути житло з цією метою.
Викладене свідчить про недоведеність прокурором обставин, передбачених п.3 ч.1 ст.194 КПК України, а саме: недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.

Згідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оскільки під час розгляду клопотання про продовження запобіжних заходів прокурор не довів обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, викладеним у клопотанні, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту стовно ОСОБА_14 підлягає продовженню, однак суд вважає за можливе обмежити заборону цілодобово залишати житло.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст., 177, 181, 194, 331КПК України, суд-
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора задовольнити частково, клопотання захисника ОСОБА_8 задовольнити повністю.

Змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт на два місяці, тобто до 25 вересня 2017 року.

Зобов`язати ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою до суду.

Заборонити ОСОБА_7 без дозволу суду цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Здати на зберігання до місцевого органу поліції свій паспорт та паспорт для виїзду за кордон.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, застосовний до ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити на строк 2 місяці, тобто до 25 вересня 2017 року.
Заборонити ОСОБА_9 без дозволу суду з 19.00 години до 08.00 години наступного дня залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .
Зобов`язати ОСОБА_9 прибувати за кожною вимогою до суду.
Виконання ухвали доручити прокурору Барвінківського відділу Лозівської місцевої прокуратури Харківської області та Барвінківському відділенню поліції Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області.
Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.
Суддя