15.12.16№ 336/7598/16-к
Пр. № 1-кс/336/666/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2016 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , . розглянувши клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, одруженого, непрацюючого, що мешкає в АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , судимого вироком апеляційного суду Запорізької області від 12.08.2003 року за ст. ст.187 ч. 4, 115 ч. 2 п. 6 КК України до п`ятнадцяти років позбавлення волі,звільненого зх місць позбавлення волі 1 квітня 2016 року, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005852 від 13.12.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНА в Запорізькій області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання зазначила, що 13 грудня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005852 внесено відомості про досудове розслідування за ч. 3 ст. 185 КК України за фактом тайного заволодіння чужим майном, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням до житла, яке мало місце в період часу з 10-00 години до 10 години 45 хвилин 13 грудня 2016 року в будинку АДРЕСА_3 і спричинили потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду у сумі 18270 грн.

14 грудня 2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у тайному заволодінні чужим майном за ознаками ч. 3 ст. 185 КК України за вказаним епізодом.

Слідчий просить про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи його тим, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, перебуваючи на волі, може продовжити заняття протиправною діяльністю, оскільки має судимість за вчинення особливо тяжких злочинів, через вісім місяців після відбуття покарання за які знову вчинив тяжкий злочин; а також переховуватися від слідчого і суду, про що, на думку слідчого, свідчить відсутність у підозрюваного постійного місця проживання в м. Запоріжжі.

В судовому засіданні слідчий підтримала доводи клопотання, просить про його задоволення.

Прокурор вважає, що клопотання підлягає задоволенню з тих самих мотивів, на які посилається слідчий.

Підозрюваний заперечує проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність ризиків, зазначених слідчим, так як він має постійне місце проживання, усталені соціальні зв`язки, проживаючи з жінкою, з якою перебуває у фактичних шлюбних стосунках, наміру ухилятися від слідства він не має, постійно працює хоча й у відсутність офіційного працевлаштування.

Захисники підтримали доводи свого підзахисного, заявивши, що менш суворий запобіжний захід у відсутність будь-яких ризиків, названих стороною обвинувачення, здатний забезпечити ефективність досудового розслідування і належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Зауважуючи на невиправданості побоювань сторони обвинувачення, захисники, крім того, виразили сумніви в тому, що оголошена ОСОБА_5 підозра є обгрунтованою, так як сторона захисту має фактичні дані на спростування причетності підозрюваного до інкримінованого йому діяння і про алібі ОСОБА_5 .

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступних міркувань.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

В силу ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

Як випливає із п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Що стосується обґрунтованої підозри, яка є однією з складових, лише сукупність яких може обумовити застосування до особи запобіжного заходу взагалі, тим більш такого суворого як тримання під вартою, органу досудового розслідування належить виконати низку процесуальних дій щодо перевірки доводів допитаних суддею під час цього судового розгляду осіб, які свідчать на користь алібі ОСОБА_5 і при цьому показання одного з них суперечать його ж показанням, які він давав слідству (свідок ОСОБА_9 ).

У зв`язку з викладеним суддя не може констатувати безумовної обґрунтованості підозри.

При цьому суддя враховує, що наявність обгрунтованої підозри у вчиненні кримінально караного правопорушення може бути підставою для обрання запобіжного заходу лише у сукупності з наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПУ України, і вважає що ані прокурор, ані слідчий не довели наявність ризиків вчинення обвинуваченим дій, спробам вчинення яких в силу закону призвані перешкоджати запобіжні заходи.

Твердження сторони обвинувачення про ризик ухилення від слідчого спростовується поясненнями підозрюваного, а також допитаної як свідок його дружини ОСОБА_10 про те, що підозрюваний постійно проживає з сім`єю після звільнення з місць позбавлення волі, тобто з квітня 2016 року, за певною адресою, хоча й у відсутність реєстрації.

Таким чином, суддя не погоджується з обґрунтованістю цього побоювання, ототожнення ж місця проживання з місцем реєстрації не дає підстав припускати такий ризик.

Побоювання слідчого і прокурора, що підозрюваний продовжить зайняття протиправною діяльністю також не мають під собою жодних фактичних даних, і в жодному випадку як підтвердження цього суддя не вправі оцінювати наявність у ОСОБА_5 судимостей.

У зв`язку з викладеним суддя вважає, що більш м`який запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним покладених законом процесуальних обов`язків в подальшому, а обрання найбільш суворого запобіжного заходу не може бути зумовлене лише міркуваннями тяжкості інкримінованого діяння та суворістю припустимого покарання.

Виходячи з викладеного суддя вважає за можливе, відмовляючи в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, поклавши на нього відповідно до ст. 194 КПК України обов`язки прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожним викликом, не відлучатися за межі населеного пункту без дозволу слідчого, прокурора, суду, повідомляти слідчому, прокурору, суду про зміну місця проживання та роботи.

Керуючись ст. ст. 177-179, 181, 183, 184,193, 194-196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши підозрюваному в період дії запобіжного заходу залишати місце свого постійного проживання, а саме: квартиру АДРЕСА_4 , з 18-00 до 07-00 години.

Застосувати до підозрюваного в період дії запобіжного заходу електронний засіб контролю.

Покласти на підозрюваного обов`язки:

1)прибувати до слідчого, прокурора, в суд за першим викликом;

2)не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчому, прокурору, суду про зміну свого місця проживання;

Роз`яснити підозрюваному його обов`язки та наслідки їх невиконання.

Ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту діє до 15 лютого 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1