Провадження № 1-кс/712/813/17
Справа № 712/1736/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2017 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , особи яка подала скаргу ОСОБА_4 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_5 про зобов`язання слідчого закрити кримінальне провадження,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , звернувся до суду зі скаргою про зобов`язання слідчого закрити кримінальне провадження, посилаючись на те, що в провадженні слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_6 перебувають матеріали кримінального провадження № 0009734 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29 грудня 2016 року, за ознаками злочину, передбаченого ст..290 КК України. При цьому, 23 грудня 2016 року слідчим ОСОБА_6 транспортний засіб марки «ВАЗ 2103», зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію цього ж транспортного засобу серія НОМЕР_2 вилучені відповідно до протоколу огляду місця події

Вказаний автомобіль ОСОБА_4 отримав від батька своєї дружини ОСОБА_7 , яким користувався, в подальшому поставив на автомобіль ГБО, та звернувся до Сервісного центру поліції про його узаконення та проведення експертного дослідження автомобіля.

Оскільки на даний час не встановлено кримінальної події та складу злочину, тому просить зобов`язати слідчого закрити кримінальне провадження на підставі п.1 ч.2 ст.283, ч.1п.1 ст. 284 КПК України та повернути автомобіль.

В судовому засіданні ОСОБА_4 скаргу підтримав та просив її задоволити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та кримінальне провадження № 0009734 29 грудня 2016 року, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами кримінально-процесуального законодавства.

Частина 1 ст.167 КПК України дає визначення підставам тимчасового вилучення майна, які зазначаються як фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Випадки припинення тимчасового вилучення майна передбачені в ст.169 КПК України, де вказано, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою ст.171, частиною шостою ст.173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 16 КПК України встановлено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 303 ч.1 п.1 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відомостей про те, що ОСОБА_4 є власником автомобіля судом не встановлено.

При цьому, в матеріалах кримінального провадження зазначено, що номерний майданчик кузова НОМЕР_3 вварений.

В поданій до суду скарзі зазначено, що заявником є ОСОБА_4 , як власник тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню, але з кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 є дійсним власником тимчасово вилученого майна. Отже, ОСОБА_4 не має повноважень на звернення з даним клопотанням до суду від свого імені, оскільки він не являється власником автомобіля.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що в даному випадку заявником не правильно обраний шлях захисту своїх прав визначених ст. 303 КПК України, а заявнику потрібно було звернутися до суду з клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна не від свого імені, а як представником в інтересах власника автомобіля, в звязку з чим скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303 304, 369, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
В задоволенні скарги ОСОБА_8 про зобов`язання слідчого закрити кримінальне провадження - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає..

Слідчий суддя: ОСОБА_9