ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2017 року м. Київ
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 21 березня 2017 року у кримінальному провадженні щодо засудженого
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,
в силу ст. 89 КК України не судимого,
У касаційній скарзі прокурором викладено вимогу про скасування ухвали апеляційного суду із призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Вимогу мотивовано невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та оосбі засудженого внаслідок м`якості. Вказав також на недотримання апеляційним судом вимог ст. 419 КПК України при залишенні апеляційної скарги прокурора без задоволення, в якій порушувалось питання щодо означеного та призначення більш суворого покарання, а саме у виді позбавлення волі на строк два роки.
Вироком Золочівського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2016 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк одинрік. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 01 вересня 2016 року до набрання вироком законної сили. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 54 193,04 грн, врахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн.
За вироком суду ОСОБА_4 визнано винуватим у тому, що він, 06 серпня 2015 року, в перод часу з 09 год. 00 хв. до 09 год. 30 хв., знаходячись в кімнаті житлового будинку по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з шухляди комоду таємно викрав грошові кошти в сумі 1800 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становило 46 193,04 грн, та 8 000 грн, з якими з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на вдасний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 54 193,04 грн.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 21 березня 2017 року апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а вирок суду від 24 жовтня 2015 року щодо нього без зміни. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 24 жовтня 2016 року до 21 березня 2017 року з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі. Прийнято рішення вважати таким, що відбув покарання та звільнений з-під варти в залі суду.
Перевіривши доводи, викладені у касаційній скарзі, додані до неї копії судових рішень, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та витребуванні матеріалів кримінального провадження, що є підставою, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, для відмови у відкритті провадження.
Висновки суду про винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікація дій засудженого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України у касаційній скарзі прокурора не оспорюються.
Доводи прокурора про невідповідність призначеного засудженому покарання внаслідок мякості є необґрунтованими, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 65 КК України покарання призначається, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене особі покарання має бути необхідним й достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.
Так, суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_4 , врахував обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що є середньої тяжкості, дані про особу засудженого, який в силу ст. 89 КК України не судимий, працює. Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнав щире каяття, обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено. У звязку з чим суд дійшов висновку про необхідність і достатність призначення йому покарання в межах санкції статті.
Крім того, з усіх видів альтернативних видів покарань, передбачених санкцією частиною 1 статті 185 КК України, а саме штраф, громадські роботи, виправні роботи, арешт, покарання у виді позбавлення волі є найсуворішим.
Отже, підстав вважати призначене покарання невідповідним тяжкості вчиненого та особі засудженого внаслідок мякості суд не вбачає.
Апеляційний розгляд проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
З огляду на викладене, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а із касаційної скарги та наданої до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 21 березня 2017 року у кримінальному провадженні щодо засудженого ОСОБА_4 відмовити.
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ___________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3