Провадження № 1-кп/185/109/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 грудня 2016 року м. Павлоград
Дніпропетровської області

Колегія суддів Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілих - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника

потерпілих - адвоката ОСОБА_9 ,

перекладачів - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинувачених - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

ОСОБА_15 ,

захисників

обвинувачених - адвокатів ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0002396 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 06 вересня 2015 року відносно:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крутояр, Ульянівської області, РФ, не одруженого, не працюючого, з неповною середньою освітою, без визначеного місця проживання, раніше судимого:

- 20 травня 2009 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 153, ч.1 ст. 127, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком чотири роки шість місяців;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.2 ст.146 КК України,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Москва, РФ, громадянина України, перебуваючого у цивільному шлюбі, з середньо спеціальною освітою, не працюючого, маючого на утримані трьох малолітніх дітей : доньку ОСОБА_20 , 2003 року народження, доньку ОСОБА_21 , 2009 року народження, сина ОСОБА_22 , 2015 року, проживаючого в буд. АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 18 травня 2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Покарання у вигляді штрафу 850 грн. замінено на покарання 50 годин громадських робіт відповідно до ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2015 року;
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.2 ст.146 КК України,

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Павлограда, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освіту, не працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 14 жовтня 2009 року Петропавлівським міськрайонним судом Дніпропетровської області, за ч.2 ст. 296, ч.2 ст. 121, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком вісім років шість місяців. Звільнений умовно достроково 26 листопада 2013 року на не відбуте покарання два роки вісім місяців сімнадцять днів позбавлення волі;
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.2 ст.146 КК України,

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Великоолександрівка, Васильківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, маючого на утримані двох неповнолітніх дітей ОСОБА_22 , 2000 року народження та ОСОБА_23 , 2004 року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:
- 09 липня 2015 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком 180 годин. Покарання не відбув;
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.2 ст.146 КК України, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :
ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 раніше були знайомі між собою та товаришували.

05 вересня 2015 року, дізнавшись про знаходження грошових коштів за місцем проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у ОСОБА_12 виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом розбійного нападу, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із проникненням у житло.

В той же день, о 22.00 год. ОСОБА_12 зустрівся зі своїми знайомими ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , та звернувся до останніх з пропозицією щодо сумісного вчинення розбійного нападу з метою заволодіння майном грошовими коштами, на що останні відповіли згодою, домовившись, таким чином, про вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 заїхали за ОСОБА_13 , якого планували використовувати в якості водія транспортного засобу, оскільки по між інших останній мав водійське посвідчення, та в той же день, приблизно о 22.15 год. на невстановленому транспортному засобі прибули за місцем проживання потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - до домоволодіння АДРЕСА_4 .

Перебуваючи біля зазначеного вище домоволодіння, зупинивши в тому ж місці автомобіль, на якому дісталися до помешкання потерпілих, ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , діючи за попередньою змовою, групою осіб, з метою заволодіння чужим майном шляхом розбійного нападу, попередньо розподіливши між собою ролі, відповідно до яких ОСОБА_12 та ОСОБА_15 повинні були незаконно проникнути до житла, вчинити розбійний напад та заволодіти майном потерпілих, а ОСОБА_14 повинен був знаходитись за межами будинку потерпілих, на вулиці, та спостерігати за можливим виникненням небезпеки, а також попереджати про її наближення, вийшли із зазначеного автомобіля, та почали реалізовувати попередню змову на вчинення злочину.

В той же час, ОСОБА_13 , який не був проінформований з боку ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 про злочинні наміри останніх, не був обізнаний про попередню змову ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 на вчинення злочину та не був учасником злочинних домовленостей, не покидав салону авто, та знаходився за кермом автомобіля, на якому вказані особи прибули до житла потерпілих.

Після того, як ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 вийшли з автомобіля, відповідно до розподілених злочинних ролей ОСОБА_12 , за попередньою змовою із ОСОБА_15 ,пройшли на територію домоволодіння, де шляхом розбиття скла вікон у веранді, незаконно проникли до приміщення будинку за вищевказаною адресою.

В той же час , ОСОБА_14 , перебуваючи за межами будинку, згідно визначеної злочинної ролі, знаходився на вулиці, та стежив за обстановкою, з метою попередження ОСОБА_12 та ОСОБА_15 у разі виникнення небезпеки.

Потрапивши до будинку, вчиняючи злочин, ОСОБА_12 та ОСОБА_15 , керуючись протиправним умислом, спрямованим на скоєння збійного нападу, поєднаного з застосуванням насильства яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих, будучи зацікавленими у заволодінні грошовими коштами та іншим чужим майном, яке перебувало у володінні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою, застосували до ОСОБА_7 насильство, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, а саме: ОСОБА_15 наніс ОСОБА_7 не менш чотирьох ударів металевою палкою та кулаком руки в область голови потерпілого.

В свою чергу ОСОБА_12 , погрожуючи застосуванням предмета схожого на пістолет, направив його в сторону потерпілого ОСОБА_7 , тим самим подавляючи його волю до вчинення опору, після чого рукояткою вказаного предмету наніс не менш двох ударів в область голови ОСОБА_7 та вимагав передати їм грошові кошти та коштовні вироби.

Зазначеними злочинними діями ОСОБА_15 та ОСОБА_12 , під час вчинення розбійного нападу, спричинили потерпілому ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження у вигляді забійної рани волосистої частини голови тім`яної області зліва, забійної рани в міжбрівній області та забійної рани в проекції лівої брови.

Після цього, ОСОБА_12 , діючи за попер едньою змовою з ОСОБА_15 , із застосуванням насильства та погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я для потерпілих, відкрито заволоділи майном потерпілих, а саме: мобільним телефоном марки «Нокіа 6700», вартістю 820 гривень, сім картками оператора «МТС» в кількості 4 штуки, кожна вартістю 15 грн., загальною вартістю 60 грн., мобільним телефоном марки «Нокіа Х-2», вартістю 100 гривень, сім карткою оператора «Київстар», вартістю 15 гривень, мобільним телефоном марки «SAMSUNG GT-E1225T» вартістю 100 гривень, мобільним телефоном марки «SAMSUNG GT-E12001» вартістю 100 гривень, мобільним телефоном марки «SAMSUNGGT-87500» вартістю 1280 гривень, фотоапаратом марки «CANONIXUS220 HS» вартістю 1034 гривні, золотим браслетом, арабського плетіння, вагою 20 грамів, вартістю 19 950 гривень, чоловічою золотою печаткою вагою 2,5 грами, вартістю 2 625 гривні, завдавши тим самим потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_24 матеріальний збиток на загальну суму 26 084 грн.

Отримавши від ОСОБА_14 , який виконуючи відведену йому злочинну роль знаходився за межами будинку на вулиці, попередження щодо присутності на вулиці сторонніх осіб, які здогадалися про вчинення в будинку потерпілих злочину, та почали з`ясовувати зазначені обставини, ОСОБА_12 , використовуючи ніж, приставив його до шиї потерпілої ОСОБА_8 ,та утримуючи останню в якості заручниці, з метою безперешкодного зникнення з місця вчинення злочину, разом із ОСОБА_15 вийшли з домоволодіння потерпілих, та на невстановленому транспортному засобі, яким керував ОСОБА_13 , зникли з місця вчинення злочину.

Крім того, після вчинення розбійного нападу на ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з метою забезпечення безперешкодного зникнення з місця скоєння вищевказаного злочину, який було вчинено за адресою АДРЕСА_4 , ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , 05.09.2015 року приблизно о 22.25 год., керуючись раптово виниклим злочинним наміром, направленим на викрадення людини, із застосуванням предмета за зовнішніми ознаками схожого на ніж, який ОСОБА_12 утримував біля горла потерпілої ОСОБА_8 , та який вона прийняла за холодну зброю, подавляючи волю потерпілої до опору, із застосуванням фізичного насильства відносно останньої , потягнув її до невстановленого транспортного засобу, який знаходився за територією вищевказаного домоволодіння, та за кермом якого перебував ОСОБА_13 , та насильно помістив потерпілу на заднє сидіння невстановленого автомобіля, тим самим проти волі потерпілої змусив її поїхати з ними.

В той же час, співучасники злочину - ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , діючи за єдиним злочинним умислом із ОСОБА_12 , усвідомлюючи, що потерпіла ОСОБА_8 поміщена в автомобіль не за власної волі, а під примусом і через погрозу застосування фізичного насильства, бажаючи утримувати потерпілу в автомобілі для власної безпеки, сіли на заднє сидіння по обидві сторони від потерпілої, тим самим пригнітивши вказаними діями волю потерпілої до опору, та обмежили таким чином її вільне пересування.

При цьому, з метою запобігання візуального спостереження потерпілої за маршрутом їх пересування, накинули останній на голову річ зі щільної тканини.

Крім того, після того, як невстановлений автомобіль під керуванням ОСОБА_13 від`їхав від буд. АДРЕСА_4 , під час руху містом, ОСОБА_12 , за попередньою змовою з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , знаходячись у салоні автомобіля, з метою залякування та подавлення опору зі сторони потерпілої, погрожували ОСОБА_8 фізичним насильством, та при цьому помістили їй у руки два предмети, які за зовнішніми знаками були схожі на гранати.

В той же час ОСОБА_13 , який виконував роль водія невстановленого автомобіля, керуючи вказаним транспортним засобом, рухаючись по вул.Полтавській в м.Павлограді, в зазначеному місці був усунутий від керування транспортним засобом ОСОБА_15 , та в той час, коли транспортний засіб з вказаними особами рухався в мікрорайоні «Полігон» в м.Павлограді, усвідомлюючи та розуміючи, що ОСОБА_12 , ОСОБА_25 та ОСОБА_15 вчиняються злочини, а потерпіла ОСОБА_8 була поміщена в автомобіль не за власною волею, а в зв`язку з примусом та через погрозу застосування фізичного насильства, за власною ініціативою покинув салон автомобіля, в якому знаходилися обвинувачені ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та потерпіла ОСОБА_29 , та направився за місцем свого проживання.

Разом з тим, розуміючи та усвідомлюючи, , що в будинку зазначених потерпілих вчиняється особливо тяжкий злочин, а злочинні дії обвинувачених мали продовження й під час руху невстановленим автомобілем, маючи на те реальну можливість, ОСОБА_13 не повідомив про достовірно відомі йому обставини вчинення особливо тяжкого злочину правоохоронні органи, чим вчинив заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину.

В свою чергу, ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 на вказаному автомобілі, разом із потерпілою ОСОБА_8 продовжили рух та направились в лісосмугу, розташовану неподалік міського сміттєзвалища, де зазначені співучасники кримінального правопорушення, не бажаючи відмовлятись від своїх злочинний намірів та відпустити потерпілу додому, прив`язали ОСОБА_8 липкою стрічкою до дерева, тим самим протиправно перешкодили людині вибирати за своєю волею місце знаходження, залишивши потерпілу в лісосмузі, яку ОСОБА_8 вільно залишити не змогла.

Тим самим, співучасники зазначеного кримінального правопорушення ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 незаконно позбавили волі потерпілу ОСОБА_8 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникли на невстановленому автомобілі.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не визнали свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.187, ч.2 ст.146 КК України, а обвинувачені ОСОБА_14 та ОСОБА_15 частково визнали свою провину у вчиненні зазначених злочинів.

Обвинувачені в судовому засіданні дали суду такі показання.

Обвинувачений ОСОБА_12 показав суду, що раніше не був знайомий з потерпілими, а з обвинуваченими має добрі відносини.

05.09.2015 року він не вступав з обвинуваченими у попередній зговір на вчинення злочинів. Того дня, близько 22.00 год. разом з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 вони заїхали за ОСОБА_13 , аби той повозив їх містом на автомобілі, оскільки саме ОСОБА_13 мав водійське посвідчення. Крім того, вони й раніше винаймали його в якості водія, сплачуючи йому винагороду 200-300грн., аби він, перевозячи їх на автомобілі, виконував роль водія.

За ініціативою ОСОБА_15 , у якого, начебто, був конфлікт з потерпілим ОСОБА_7 , пов`язаний зі збутом останнім наркотичних засобів, вони разом приїхали до будинку потерпілих.

Смолка весь час перебування за місцем проживання потерпілих залишався в салоні автомобіля, за подвір`ям. Кондратенко також не заходив до будинку потерпілих.

ОСОБА_15 перший зайшов до подвір`я , а він пішов слідом, аби забрати ОСОБА_15 . В той час у ОСОБА_15 виник конфлікт з потерпілим, та ОСОБА_15 , в зв`язку з цим, розбив вікно в будинку потерпілих. Через розбите вікно вони потрапили до будинку. Якихось предметів, масок, або камуфляжу у них не було. Перебуваючи в будинку потерпілих він забрав мобільний телефон, який лежав на столі, та більше нічого не брав, та не застосовував ні до кого насильства.

В той час, коли він виходив з будинку дорогу йому перегородив сусід потерпілих, який мав при собі шматок шиферу та погрожував їм ним. Тому він за власною ініціативою, аби безперешкодно залишити помешкання потерпілих, взяв з собою потерпілу ОСОБА_8 , яку помістив у автомобіль, та разом з якою вони поїхали за місто.

Під час руху в автомобілі, він з потерпілою та ОСОБА_28 перебували на задньому пасажирському сидінні. Фізичного або психічного насильства до потерпілої ніхто не застосовував, будь яких предметів в руки їй ніхто не давав, та не одівав їй нічого на голову.

Коли вони від`їхали від будинку потерпілих, спочатку за кермом автомобіля перебував ОСОБА_30 , а після, замість нього, за кермо сів ОСОБА_27 . Через деякий час ОСОБА_30 попрохав зупинити авто, вийшов з автомобіля та направився за місцем проживання.

Вони ж продовжили рух за місто, де й висадили потерпілу. При цьому він ні з ким не спілкувався по телефону з цього приводу, та не зв`язував потерпілу скотчем.

Через декілька днів вони знову звернулися до ОСОБА_31 , аби той надав їм послуги водія. Під час руху автомобілем в районі блокпосту біля м.Запоріжжя вони, вчотирьох, були зупинені та затримані правоохоронним органом. Під час огляду авто, на якому вони пересувалися, були вилучені речі належні потерпілому ОСОБА_7 , гранати, інші речі, тощо. Але йому не відомо яким чином зазначені речі опинилися в автомобілі.
Додав, що потерпілі оговорюють їх, зазначаючи про спричинення їм ним та ОСОБА_27 тілесних ушкоджень.
Фактично аналогічні показання, щодо обставин вчинення інкримінованих злочинів дав в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_15 .
При цьому зауважив, що був знайомий з потерпілим, у якого неодноразово купував наркотичні засоби. Напередодні потерпілий ОСОБА_7 пообіцяв продати йому наркотичні засоби. Він перерахував йому гроші, але останній не передав йому наркотик. В зв`язку з цим, за його ініціативою, не маючи попередньої змови на вчинення злочинів, вони приїхали до будинку потерпілих, де у нього виник словесний конфлікт з потерпілим, через що він розбив йому скло в домоволодінні. Через розбите скло вони з ОСОБА_26 проникли до будинку, але не били потерпілих, оскільки ОСОБА_7 пообіцяв йому наступного дня повернути гроші.
Підтвердив, що в той час, коли він та ОСОБА_26 перебували в помешканні потерпілих, ОСОБА_28 в той же час перебував на вулиці, а Смолка, якого вони того вечора попрохали надати їм послуги водія, взагалі перебував в автомобілі, який вони зупинили за межами подвір`я.
Згодом, під час руху містом, він усунув ОСОБА_32 від керування автомобілем, а згодом ОСОБА_30 взагалі вийшов з автомобіля та направився додому.
Додав, що а ні в будинку потерпілих, а ні в салоні автомобіля вони не застосовували будь якого насильства до потерпілих. Коли вони з ОСОБА_26 та ОСОБА_28 виїхали за місто, ОСОБА_26 біля свалки вивів потерпілу та відпустив її.
Обвинувачений ОСОБА_14 дав суду показання, відповідно до яких 05.09.2015 року, в вечірній час, він звернувся з проханням до ОСОБА_27 , аби той підвіз його після роботи додому. Разом з ОСОБА_27 та ОСОБА_26 вони заїхали за ОСОБА_33 , якого попрохали виконати роль водія, оскільки тільки ОСОБА_30 серед них мав посвідчення водія. За ініціативою ОСОБА_27 , у якого з потерпілим ОСОБА_7 виник конфлікт з приводу придбання у нього наркотичних засобів, вони приїхали до будинку потерпілих. В автомобілі залишився лише ОСОБА_30 . Далі, до будинку потерпілих, через розбите ОСОБА_27 скло, проникли ОСОБА_27 та ОСОБА_26 . Що вони робили в помешканні потерпілих він не знає, оскільки весь час перебував за межами будинку, на подвір`ї . В тому ж місці він бачив сусідів потерпілих, один з яких з предметом в руках погрожував ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , під час того, як ті виходили з будинку потерпілих.
Зазначив, що потерпіла з будинку виходила попереду ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , після чого без застосування насильства сіла до автомобіля, на якому вони всі уїхали. Згодом, ОСОБА_30 попрохав зупинити авто та вийшов з автомобіля. Вони продовжили рух разом з ОСОБА_27 , ОСОБА_26 та потерпілою, яку за межами міста Толстика висадив з автомобіля та відпустив.
Додав, що ні до кого ніякого насильства не застосовував, та не погрожував його застосовувати, а також не вчиняв будь яких протизаконних дій по відношенню до потерпілих.
Обвинувачений ОСОБА_13 показав суду, що був знайомий з обвинуваченими. Останні неодноразово зверталися до нього та винаймали його, аби він, оскільки має водійські права, виконував роль водія, керуючи їхнім авто.
З тим же проханням ОСОБА_26 , ОСОБА_28 та ОСОБА_27 звернулися до нього ввечері 05.09.2015 року. Він погодився та поїхав з ними. З початку за кермом автомобіля був ОСОБА_27 , який приїхав до будинку потерпілих. Він весь час, поки авто було припарковане біля будинку знаходився в салоні автомобіля та нікуди не виходив. Решта обвинувачених покинули авто. Згодом він чув дзвін розбитого скла, до автомобіля підходили сусіди, аби з`ясувати необхідність виклику міліції до будинку потерпілих. Згодом до автомобіля повернулися ОСОБА_26 , ОСОБА_28 та ОСОБА_27 . З ними була дівчина, яка перебуваючи в салоні авто благала їх не чіпати її. Вівн перебував за кермом автомобіля до вул.Полтавської, після чого від керма його відсторонив ОСОБА_27 . В районі «Полігону», розуміючи, що обвинувачені вчиняють злочини, він попросив зупинитися, покинув автомобіль, винайняв таксі та поїхав додому. Розумів, що мав можливість та час повідомити правоохоронні органи, про те хто, та який злочин вчинив, але не зробив цього.
Близько 00.00. год. йому телефонував ОСОБА_28 , та він, за його проханням, на автомобілі прибув до місця їх поломки, та відбуксирував автомобіль з ОСОБА_26 , ОСОБА_28 та ОСОБА_27 в гараж на мікрорайоні «Полігон». Потерпілої на той час в салоні авто вже не було.
Додав, що перебуваючи разом з обвинуваченими та потерпілою в салоні автомобіля він не наважився спитати у обвинувачених що відбувається, оскільки боявся останніх.
Через декілька днів обвинувачені знову попросили його повезти їх на автомобілі до міста Запоріжжя, де на блокпості їх затримали правоохоронці, оглянули автомобіль та вилучили в тому числі і речі, що належали потерпілим.
Винність обвинувачених у вчиненні злочинів підтверджується показаннями свідків та потерпілих.
Так, свідок ОСОБА_34 в судовому засіданні підтвердив, що восени 2015 року, близько 01.00 год. він на мікрорайоні «Стройбаза» охороняв магазин. З вулиці, зі сторони сміттєзвалища до нього зайшла потерпіла ОСОБА_35 , яка прохала викликати швидку допомогу та міліцію, а також з`ясовувала, де вона знаходиться, та як дістатися вул.Суворова в м.Павлограді.
При цьому потерпіла розповіла йому, що її насильно викрали, утримували в автомобілі злочинці, які побили її чоловіка. Потерпіла трусилася та благала про допомогу.
Свідок ОСОБА_36 підтвердила, що своєму онуку ОСОБА_37 купила автомобіль, аби той на ньому надавав послуги таксі. Зазначений автомобіль у онука брали його друзі обвинувачені ОСОБА_26 , ОСОБА_30 . Арендуючи авто, вони допомогали їй продуктами харчування , зокрема привозили їй овочі.
Свідок ОСОБА_38 показав суду, що потерпілі є його сусідами. В один з днів вересня 2015 року, близько 22 год він почув крик потерпілої та дзвін розбитого скла. Він підійшов до будинку потерпілих. Біля двору потерпілих був припаркований автомобіль, за кермом якого перебував ОСОБА_30 . Обвинувачений ОСОБА_28 перебував у дворі помешкання потерпілих та сказав йому, щоб їх старший перебуває у будинку. Біля будинку він бачив розбите скло. В будинку потерпілих перебувало двоє сторонніх осіб, один з яких був у балаклаві ( ОСОБА_27 ) а інший, менший на зріст ( ОСОБА_26 ) підставив під горло ОСОБА_39 ніж виводив її на вулицю та вимагав дати йому дорогу, погрожуючи зарізати. Таким чином він усадив потерпілу до автомобіля, що стояв за подвір`ям. В той же час він взяв шматок шиферу та намагався відбити у них потерпілу, на що ОСОБА_26 навів на нього пістолет, та вимагав не перешкоджати йому, бо інакше він буде стріляти.
Додав, що в будинку, після того, як обвинувачені разом з ОСОБА_40 уїхали, перебував потерпілий ОСОБА_41 . Останній був побитий, голова була в крові, після приїзду швидкої допомоги йому на руку наложили гіпс.
Аналогічні показання надала суду й свідок ОСОБА_42 .
Свідки ОСОБА_43 та ОСОБА_44 показали суду, що є сусідами потерпілих ОСОБА_45 та ОСОБА_8 , мешкають напроти їх будинку. Восени 2015 року, близько 22 год. вони чули дзвін розбитого скла, крики потерпілої та сварку. Біля будинку потерпілих було припарковано авто, в автомобілі перебував чоловік. Вони вирішили викликати міліцію. Крім того бачили, що злочинців, які виходили з двору потерпілих було троє, один з яких утримував потерпілу ОСОБА_46 , наставляв їй під горло ніж, та усаджував до автомобіля.
Згодом, як зазначив свідок ОСОБА_43 він заходив до будинку потерпілих та бачив закривавленого потерпілого ОСОБА_7 .
Крім того, потерпілий ОСОБА_7 показав суду, що 05.09.2015 року, близько 22 год.15 хв. в двері калітки їхнього будинку подзвонили невідомі. Він вийшов до калітки, та розмовляючи з ОСОБА_26 сказав, що вони помилися адресою. У відповідь ОСОБА_26 наставив на нього пістолет. Він повернувся до будинку та попрохав ОСОБА_46 викликати міліцію. В той же час в будинку посипалися вікна. Обвинувачений ОСОБА_28 перебував у масці, вимагав виходити з будинку, та вдарив його металевою трубою по голові. В будинок через розбите вікно увірвався обвинувачений ОСОБА_26 . У нього був пістолет, яким він двічі, а також ногою, наніс йому удари по голові. При цьому обвинувачений ОСОБА_26 вимагав віддати йому золото, гроші, ключі від автомобіля, зірвав з його руки золотий браслет, змусив його зняти з руки золоте кільце. В той час, коли його дружину ОСОБА_46 стали виводити з будинку, ОСОБА_26 утримував її та приставив до її горла ніж, а він намагався цьому завадити, йому дорогу металевою трубою перегородив обвинувачений ОСОБА_28 , який також тим же предметом вдарив його по голові, від чого він втратив свідомість.
Згодом, до тями його привів сусід ОСОБА_47 . В будинку вже нікого не було. Він мав чисельні тілесні ушкодження та звернувся за допомогою до медичної установи. В той же час працівники міліції повідомили, що його жінку знайшли і вона в небезпеці.
Вимагає обвинуваченим суворого покарання у виді позбавлення волі та категорично заперечує будь-яке знайомство з обвинуваченими та закиди останніх, що він, начебто, займається збутом наркотичних засобів.
Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні дала показання аналогічні показанням цивільного чоловіка потерпілого ОСОБА_7 з приводу обставин та перебігу вчинення розбійного нападу, способу проникнення обвинувачених до їх житла, застосування насильства, погроз застосування насильства, використання під час розбійного нападу металевої труби, пістолету та ножа, спричинення чисельних тілесних ушкоджень її чоловіку, заволодіння їх майном, тощо.
Додала, що після вчинення розбійного нападу обвинувачений ОСОБА_12 , наставивши їй до горла ніж, та насильно помістив її до автомобіля, на якому приїхали обвинувачені, оминувши таким чином сусіда ОСОБА_48 , який перешкоджав вчиненню таких дій .
Після того, як авто рушило від їх будинку,вона сиділа на задньому пасажирському сидінні, поруч з нею, по обидва боки сидів хтось з обвинувачених, які наділи їй на голову темну тканину, аби вона не бачила куди її везуть, вложили в її руки гранату, від чого вона дуже злякалась, вимагали сказати де у них зберігаються гроші та золоті вироби. Також ОСОБА_26 вимагав її назвати пін-код банківської картки, якою він заволодів. Крім того, обвинувачені ОСОБА_28 та ОСОБА_26 словесно погрожували їй зґвалтуванням, а також вивозом її до населеного пункту Піски, де наразі проводилася АТО, аби віддати для зґвалтування військовослужбовцями.
Після того, як автомобіль обвинувачених зламався, їй наділи на руки наручники, а рот замотали скетчем та вивели її в лісосмугу. Згодом ОСОБА_28 зняв з неї наручники, вони продовжили рух на автомобілі, та знову, двічі зупинялися. Врешті решт ОСОБА_26 вивій її з автомобіля до лісосмуги, змусив стати на коліна, та скотчем прив`язав її до дерева.
Автомобіль з обвинуваченими уїхав, а вона, скориставшись цим, звільнилася та орієнтуючись на вогні стали добиратися до міста. Таким чином, вона потрапила до кіоску на окраїні міста, де охоронець надав їй допомогу та викликав міліцію
Категорично заперечила, що її цивільний чоловік потерпілий ОСОБА_45 має борги, розповсюджує наркотичні засоби й таке інше.
Зауважила, що обвинувачений ОСОБА_13 не проникав до будинку та не перебував на подвір`ї їх помешкання, був водієм.
Додала, що під час досудового розслідування правоохоронні органи повернули їм частину майна, яким заволоділи обвинувачені, а саме - фотоапарат, золоту печатку, мобільний телефон.
Вимагає обвинуваченим найсуворішого покарання.
Винність обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , кожного окремо, у вчиненні злочинів також підтверджується наступними доказами.

Протоколом прийняття заяви потерпілого ОСОБА_7 від 06.09.2015 року, про вчинення злочину в належному йому домоволодіння АДРЕСА_4 , де потерпілий зазначив про напад відкрите заволодіння в нього золотими виробами та мобільним телефоном (т.3 а.к.п.18);

Протоколом огляду місця події з фото таблицями від 06.09.2015 року, яким у присутності понятих зафіксовано місце вчинення злочину - домоволодіння АДРЕСА_4 , наявність в місці вчинення злочину пошкоджень, характерних для протиправного проникнення у житло, сліди пальців рук, плям бурого кольору схожих на кров тощо (а.к.п.20 30, 55-56 т.3);
Протоколом огляду місця події з фототаблицями від 08.09.2015 року, яким, у присутності понятих, було виявлено та вилучено металеву трубу на території місцевості між міським смітезвалищем та будівельною базою по вул. Тернівська м. Павлограда Дніпропетровської області (т. 3 а.к.п.57 - 60);

Протоколом огляду транспортного засобу марки «ВАЗ 2106» д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору належного обвинуваченому ОСОБА_13 , з фототаблицями від 09.09.2015 року, яким, у присутності понятих, виявлено та вилучено мобільні телефони, сліди пальців рук, тощо ( т.3 а.к.п. 65 - 76);

Висновком дактилоскопічної експертизи № 35/01-22 від 24.11.2015 року відповідно до якого проведене дослідження слідів пальців рук, вилучених під час проведення огляду транспортного засобу «ВАЗ 2106» д.н.з. НОМЕР_1 в смт.Новомиколаївка Запоріжської області, яким встановлено належність слідів пальців рук ОСОБА_13 .

Довідкою комунального закладу «Палоградська міська лікарня № 4», якою зафіксовано звернення потерпілого ОСОБА_7 до цілодобового травматологічного пункту 06.09.2015 року о 02:00 год. з приводу кримінальної травми 05.09.2015 року об 00.30 год. та встановлено попередній діагноз : множені забої, гематоми, рани голови, обличчя обох костей, вивих основної фаланги п`ятого пальця кисті (т.3 а.к.п. 103);

Висновком судово медичної експертизи № 345 від 30.10.2015 року відповідно до якої потерпілому ОСОБА_7 була спричинені забійна рана волосистої частини голови тім`яної області зліва, забійна рана в міжбрівній області та забійна рана в проекції лівої брови (всього три), а також в довідці з травмпункту відмічені множинні синці в області обличчя, волосистої частини голови та кистей рук, кількість яких не вказана. На час проведення експертизи окрім рубців,синці та садна з плином часу зникли, тому кількість їх визначити не можливо. Спричиненні тілесні ушкодження по своєму характеру відносяться до ступеню легких. Ушкодження утворилися по ударному механізму при не однократних (множинних) ударах твердими тупими предметами. (т.3 а.к.п. 105-106);

Висновком судово балістичної експертизи № 35/07-475 від 18.09.2015 року відповідно до якого, пістолет марки «Makarov», № НОМЕР_2 , та пістолет марки «KWC», без номеру, вилучені в ході огляду автомобіля марки «ВАЗ 2106» д.н.з. НОМЕР_1 надані на дослідження є багатозарядними газобалонними пневматичними пістолетами калібру 4,5 мм, до категорії вогнепальної зброї не відносяться (т.3 а.к.п. 141- 144);

Висновком судово трасологічної експертизи за спеціалізацією 4.5 (Дослідження холодної зброї) № 35/03-477 від 19.09.2015 року відповідно до якого, надані на експертизу три ножі, вилучені 09.09.2016 року при огляді автомобіля «ВАЗ 2106» Д.Н.З. НОМЕР_1 в смт.Новомиколаївка Запоріжської області холодною зброєю не являються (т.3 а.к.п. 150-153);

Висновком судово товарознавчої експертизи № 5188-15 від 16.10.2015 року відповідно до якої станом на 05.09.2015 року залишкова вартість мобільного телефону марки «Нокіа 6700», з урахуванням його зносу, становить 820 грн., залишкова вартість сім карток оператора «МТС», в кількості чотири штуки становить 60 грн., залишкова вартість мобільного телефону марки «Нокіа Х-2», з урахуванням його зносу становить 100 грн., залишкова вартість сім картки мобільного оператора «Київстар» становить 15 грн., залишкова вартість мобільного телефону марки «Самсунг GT-E 1225T», з урахуванням його зносу становить 100 грн., залишкова вартість мобільного телефону марки «Самсунг GT-E 1200І», з урахуванням його зносу становить 100 грн., залишкова вартість мобільного телефону марки «Самсунг GT 87500», з урахуванням його зносу становить 1 280 грн., залишкова вартість фотоапарата марки «Canon IXUS 220HS», з урахуванням його зносу становить 1 034 грн., залишкова вартість золотого браслету, з урахуванням його зносу, становить 19 950 грн., залишкова вартість чоловічої золотої печатки, з урахуванням його зносу, становить 2625 грн. (т.3 а.к.п. 161-166);

Протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицею від 11.10.2015 року згідно якого в присутності понятих, потерпілий ОСОБА_7 показав перебіг подій які мали місце 05.09.2015 року під час вчинення злочинних дій обвинуваченими за адресою: АДРЕСА_4 . (т.3 а.к.п. 239-248);

Протоколом проведення слідчого експерименту з фото таблицями від 12.10.2015 року відповідно до якого, в присутності понятих, потерпіла ОСОБА_8 показала перебіг подій, які мали місце 05.09.2015 року під час вчинення обвинуваченими злочинних дій за адресою: АДРЕСА_4 , а також на території авто бази (т.4 а.к.п. 1-9);

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 10.09.2015 року, згідно якого в присутності понятих, потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , кожний окремо, впізнали ОСОБА_12 , як особу, що вчинив відносно них злочини (том 4 а.к.п.81-87);

Протоколом проведення слідчого експерименту з фото таблицями від 15.09.2015 року, відповідно до якого в присутності понятих, та за участю захисника, обвинувачений ОСОБА_15 розповів про обставини вчинення злочину 05.09.2015 року за адресою : АДРЕСА_4 , у співучасті з іншими обвинуваченими, зазначаючи про перебіг його вчинення (т.4 а.к.п.200-206);

Протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицями від 18.11.2015 року, відповідно до якого в присутності понятих, та захисника обвинувачений ОСОБА_13 , розповів про обставини вчинення злочину 05.09.2015 року за адресою : АДРЕСА_4 , у співучасті з іншими обвинуваченими, зазначаючи про перебіг його вчинення (т.5 а.к.п.173-178);

Аналізуючи позицію обвинувачених в судовому засіданні, співставляючи її з обвинуваченням, що закидається ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , з показаннями свідків та потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , наданими в судовому засіданні, а також з іншими доказами зокрема, дослідженими судом протоколами слідчих дій, документами та висновками експертів, які повністю викривають обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, колегія суддів робить висновок про те, що показання потерпілих, свідків та інші наведені судом докази мають характер логічних, послідовних та об`єктивних.

Зазначені докази винності обвинувачених, щодо кожного окремо, є такими, що доповнюють одне одного, є належними допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Натомість, колегією суддів не беруться до уваги показання та заперечення обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а також їх захисників, щодо невинуватості та не причетності обвинувачених до вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.187 та ч.2 ст.146 КК України, оскільки, крім показань зазначених обвинувачених, вони не підтверджені будь-якими іншими доказами, та, напроти, є спростованими сукупністю наведених судом беззаперечних доказів винності обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у вчиненні інкримінованих злочинів, які вказують на узгодженість, цілеспрямованість та активну послідовність злочинних дій зазначених обвинувачених.

Таким чином, винність обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , кожного окремо, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.2 ст.146 КК України - доказана повністю та підтверджена дослідженими у судовому засідання доказами.

Дії обвинуваченого ОСОБА_12 необхідно правильно кваліфікувати:

- за ч.3 ст.187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло;

- за ч.2 ст.146 КК України як незаконне позбавлення волі та викрадення людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб;

Дії обвинуваченого ОСОБА_14 необхідно правильно кваліфікувати:

- за ч.3 ст.187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло;

- за ч.2 ст.146 КК України як незаконне позбавлення волі та викрадення людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб;

Дії обвинуваченого ОСОБА_15 необхідно правильно кваліфікувати:

- за ч.3 ст.187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло;

- за ч.2 ст.146 КК України як незаконне позбавлення волі та викрадення людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб;

Що ж стосується кваліфікації злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_13 , то при вирішенні зазначеного питання колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні під час судового розгляду кримінального провадження в день вчинення злочинів обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 прибули за ОСОБА_13 за місцем знаходження останнього на невстановленому автомобілі, та попрохали його, як це було зазвичай, покатати їх містом, оскільки саме він один, серед інших обвинувачених, мав водійське посвідчення, яке міг представити в разі зупинки автомобіля працівниками правоохоронних органів.

На користь зазначених висновків свідчить не тільки сам обвинувачений ОСОБА_13 , а й обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , кожен окремо.

Той факт, що саме обвинувачений ОСОБА_13 не виходив з невстановленого автомобіля, який зупинився біля домоволодіння потерпілих, перебував весь час в салоні авто, та на відміну від інших обвинувачених не проникав у двір домоволодіння потерпілих, безпосередньо до житла потерпілих, а також не вчиняв будь яких інших активних, цілеспрямованих та злочинних дій, тощо, крім обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , підтверджують свідки ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_38 та ОСОБА_49 , які в своїх свідченнях в судовому засіданні посилалися саме на такі обставини.

Також, під час судового розгляду вказаного кримінального провадження було встановлено, що під час руху автомобіля від будинку потерпілих за місто, в той час, коли в салоні невстановленого автомобіля перебувала незаконно викрадена потерпіла ОСОБА_50 , в районі вул.Полтавська в м.Павлограді обвинувачений ОСОБА_15 усунув обвинуваченого ОСОБА_13 від керування автомобілем.

Зазначена обставина, а також той факт, що під час руху невстановленого автомобіля на мікрорайоні «Полігон» в м.Павлограді, з незаконно викраденою потерпілою у салоні авто, обвинувачений ОСОБА_13 , розуміючи, що в будинку потерпілого, та наразі, ОСОБА_26 , ОСОБА_28 та ОСОБА_27 вчиняються злочини, добровільно залишив автомобіль з обвинуваченими та потерпілою, та направився за місцем свого мешкання, підтверджує позицію та заперечення обвинуваченого ОСОБА_13 , щодо своєї непричетності до вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.187, ч.2 ст.146 КК України , відсутності у нього попередньої змови з іншими обвинуваченими на вчинення вказаних злочинів, та участі у розподіленні певних ролей при цьому.

Разом з тим, розуміючи та усвідомлюючи, в тому числі і з закидів сусідів потерпілих, з якими ОСОБА_13 спілкувався перебуваючи в автомобілі біля будинку потерпілих, а також з відповідної обстановки, що мали місце під час вчинення рештою обвинувачених розбійного нападу, про те, що в будинку потерпілих вчиняється особливо тяжкий злочин, маючи на те реальну можливість та час, ОСОБА_13 не повідомив про достовірно відомі йому обставини вчинення злочину правоохоронні органи, чим вчинив заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину.

Враховуючи, що стороною обвинувачення не надано суду належних, достатніх, достовірних та беззаперечних доказів вчинення ОСОБА_13 умисних, протиправних та водночас злочинних дій, які б містили б в собі ознаки злочинів, передбачених ч.3 ст.187, ч.2 ст.146 КК України, дії обвинуваченого ОСОБА_13 необхідно правильно кваліфікувати за ч.1 ст.396 КК України, як заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину.

При призначенні виду і розміру покарання обвинуваченим, кожному окремо, колегія суддів, у відповідності до ст.ст.65-67 КК України, враховує наступне.

Обвинувачений ОСОБА_12 раніше був судимий, підлягає покаранню за вчинення особливо тяжкого та середньої тяжкості злочинів, ініціатором вчинення яких являється, є не одруженим, та не працює.

Обвинувачений ОСОБА_14 раніше був судимий, не працює, одружений, підлягає покаранню за вчинення особливо тяжкого та середньої тяжкості злочинів, які вчинено в період не відбутого покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком суду.

Обвинувачений ОСОБА_13 раніше був судимий, не працює, перебуває у цивільному шлюбі, підлягає покаранню за вчинення злочину середньої тяжкості, який вчинено в період не відбутого покарання у виді громадських робіт за попереднім вироком суду.

Обвинувачений ОСОБА_15 був раніше судимий, не працює, одружений, підлягає покаранню за вчинення особливо тяжкого та середньої тяжкості злочинів, які вчинив в період не відбутого покарання у виді громадських робіт за попереднім вироком суду.

В якості пом`якшувальних обставин суд враховує наявність у обвинуваченого ОСОБА_12 хворого батька, у обвинуваченого ОСОБА_51 перебування на утриманні трьох неповнолітніх дітей, а у обвинуваченого ОСОБА_15 двох неповнолітніх дітей на утриманні.

В якості обтяжливих обставин у справі колегія суддів враховує, щодо кожного з обвинувачених, рецидив злочинів.

Наведені обставини вчинення злочинів, встановлені судовим розглядом ролі обвинувачених, кожного окремо, у вчиненні злочинних дій, характер та спосіб вчинення злочинів, а також наслідки їх вчинення, ставлення обвинувачених до вчиненого, та вимога потерпілих, щодо необхідності призначення обвинуваченим суворого покарання у виді позбавлення волі на тривалий термін, у своїй сукупності свідчать про підвищену суспільну небезпеку обвинувачених, кожного окремо, а також про те, що виправити обвинувачених, кожного окремо, та запобігти їх злочинній діяльності не можливо без їх ізоляції від суспільства.

В зв`язку з цим, колегія суддів приходить до висновку, що обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , кожний окремо, повинні бути засудженими за вчинення злочинів до покарання у вигляді позбавлення волі, в межах, передбачених санкцією статей за якими вони визнаються винуватими, з конфіскацією усього належного майна, що передбачено ч.3 ст.187 КК України.

Також, обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , кожному окремо, повинно бути призначено покарання за правилами ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, у вигляді позбавлення волі, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, з конфіскацією усього належного їм майна.

Крім того, обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 повинно бути призначене остаточне покарання за правилами ст.71 КК України, за сукупністю вироків, оскільки зазначені обвинувачені, кожен окремо, вчинили нові злочини в період не відбутого покарання за попереднім вироком суду.

При цьому, таке покарання обвинуваченим ОСОБА_13 та ОСОБА_15 повинно бути призначено також і з урахуванням вимог, передбачених ст.72 КК України.

Крім того, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , щодо кожного окремо, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, період їх попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження з дня їх затримання до набрання вироком законної сили.

Позовні вимоги у даному кримінальному провадженню відсутні.

Судові витрати у справі необхідно розподілити згідно зі ст.124 КПК України.

Доля речових доказів має бути вирішена у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370, 371, 374 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
ОСОБА_12 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.187, ч.2 ст. 146 КК України.

ОСОБА_12 призначити покарання:

- за ч.3 ст.187 КК України - у виді позбавлення волі строком десять років з конфіскацією усього належного йому майна;

- за ч.2 ст.146 КК України - у виді позбавлення волі строком п`ять років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_12 у виді позбавлення волі строком десять років з конфіскацією усього належного йому майна.

До набрання вироком чинності запобіжний захід відносно ОСОБА_12 залишити незмінним у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання для ОСОБА_12 обчислювати з 20.00 год. 09 вересня 2015 року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_12 , засудженого до позбавлення волі, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, період його попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження з дня його затримання з 20.00 год. 09 вересня 2015 року до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_13 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.396 КК України.

ОСОБА_13 призначити покарання:

- за ч.1 ст.396 КК України - у виді позбавлення волі строком три роки.

У відповідності до ст.72 КК України, покарання у виді 50 годин громадських робіт, що не відбуте ОСОБА_13 за попереднім вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2015 року перевести у покарання у виді позбавлення волі строком шість днів.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання у виді позбавлення волі строком три роки частини покарання - у виді позбавлення волі строком п`ять днів, що не відбуте ОСОБА_13 за попереднім вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2015 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_13 у виді позбавлення волі строком три роки п`ять днів.

Строк відбування покарання для ОСОБА_13 обчислювати з 11.00 год. 09 вересня 2015 року.

До набрання вироком чинності запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_13 залишити не змінним.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_13 , засудженого до позбавлення волі, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, період його попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження з дня його затримання з 11.00 год. 09 вересня 2015 року до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_14 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.187, ч.2 ст. 146 КК України.

ОСОБА_14 призначити покарання:

- за ч.3 ст.187 КК України - у виді позбавлення волі строком вісім років з конфіскацією усього належного йому майна;

- за ч.2 ст.146 КК України - у виді позбавлення волі строком п`ять років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання ОСОБА_14 у виді позбавлення волі строком вісім років, з конфіскацією усього належного йому майна.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання у виді позбавлення волі строком вісім років, з конфіскацією усього належного йому майна частки покарання, у виді шести місяців позбавлення волі, що не відбуте ОСОБА_14 за вироком Петропавлівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 жовтня 2009 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_14 у виді позбавлення волі строком вісім років шість місяців, з конфіскацією усього належного йому майна.

До набрання вироком чинності запобіжний захід відносно ОСОБА_14 залишити незмінним у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання для ОСОБА_14 обчислювати з 10 год.59 хв. 09 вересня 2015 року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_14 , засудженого до позбавлення волі, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, період його попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження з дня його затримання з 10 год.59хв. 09 вересня 2015 року до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_15 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.187, ч.2 ст. 146 КК України.

ОСОБА_15 призначити покарання:

- за ч.3 ст.187 КК України - у виді позбавлення волі строком дев`ять років, з конфіскацією усього належного йому майна;

- за ч.2 ст.146 КК України - у виді позбавлення волі строком п`ять років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання ОСОБА_15 у виді позбавлення волі строком дев`ять років, з конфіскацією усього належного йому майна.

У відповідності до ст.72 КК України, покарання у виді 180 годин громадських робіт, що не відбуте ОСОБА_15 за попереднім вироком Васильківського райсуду Дніпропетровської області від 09 липня 2015 року перевести у покарання у виді позбавлення волі строком двадцять два дні.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання у виді позбавлення волі строком дев`ять років, з конфіскацією усього належного йому майна частки покарання - у виді двадцяти днів позбавлення волі, що не відбуте ОСОБА_15 за попереднім вироком Васильківського райсуду Дніпропетровської області від 09 липня 2015 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_15 у виді позбавлення волі строком дев`ять років двадцять днів, з конфіскацією усього належного йому майна.

До набрання вироком чинності запобіжний захід відносно ОСОБА_15 залишити незмінним у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання для ОСОБА_15 обчислювати з 19 год.59хв. 09 вересня 2015 року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_15 , засудженого до позбавлення волі, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, період його попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження з дня його затримання з 19 год.59хв. 09 вересня 2015 року до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , та ОСОБА_15 , на користь держави, солідарно, документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 2 979 грн.86 коп..

Речові докази:

- маскитну сітку, вилучену під час проведення огляду домоволодіння по АДРЕСА_4 , передану на зберігання до камери зберігання речових доказів Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровської області знищити /том 3 а.к.п. 41/;

- три металеві труби та сокиру, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровської області квитанція № 000281 від 09.09.2015 року знищіти /т.3 а.к.п. 58, 61/;

- транспортний засіб марки ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_1 , червоного кольору, переданий під розписку на зберігання ОСОБА_52 залишити за належністю /т.3 а.к.п. 77-78/;

- канабіс та метамфетамін вилучений під час проведення огляду транспортного засобу марки «ВАЗ 2106» д/н НОМЕР_1 вагою 3,782 грн. та 0,3081 гр. переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровської області квитанція № 000358 від 09.09.2015 року знищити /т.3 а.к.п. 135-136/;

- два багатозарядні газобалонні пневматичні пістолета калібру 4,5 мм., вилучені підчас огляду транспортного засобу марки «ВАЗ 2106» д/н НОМЕР_1 передані до камери зберігання речових доказів квитанція № 000077 від 09.09.2015 року знищити /т.3 а.к.п. 145-146/;

- три ножі вилучені підчас огляду транспортного засобу марки «ВАЗ 2106» д/н НОМЕР_1 передані до камери зберігання речових доказів квитанція № 000279 від 09.09.2015 року знищити /т.3 а.к.п. 154-155/;

- одяг, GPS навігатор, підставка до нього та зарядний пристрій, батерії марки «Самсунг» у кількості 3 штуки та марки «Нокіа» у кількості 4 штуки, один акумулятор, один адаптер для флеш носія, одні навушники марки «Самсунг», зарядний пристрій для телефону марки «LG», телефон марки «Нокіа», мобільний телефон марки «Самсунг», передня панель до телефону, телефонна плата, задня панель телефону марки «Нокіа» медичні шприци (нові), ящик з набором ключів та блокнот вилучені підчас огляду транспортного засобу марки «ВАЗ 2106» д/н НОМЕР_1 передані до камери зберігання речових доказів квитанція № від 09.09.2015 року знищити /т.3 а.к.п. 156/;

- дві металеві труби вилучені підчас огляду транспортного засобу марки «ВАЗ 2106» д/н НОМЕР_1 , передані до камери зберігання речових доказів знищити /т.3 а.к.п. 178/;

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3