Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/1493/17
Провадження №1-кп/523/342/17
І м е н е м У к р а ї н и
31.01.2017 року м. Одеса
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Батумі Республіки Грузії, громадянина Республіки Грузії, з вищою освітою, розлученого, не працевлаштованого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.342 та ч.2 ст.345 КК України,
Близько 16 години 00 хвилин 5 грудня 2016 року співробітники управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Одеській області, проїжджаючи в м. Одесі вул. Отамана Головатого в напрямку вул. Балківської на службових автомобілях марок «Daewoo Sens», реєстраційний номер (далі р/н) НОМЕР_1 , та «ВАЗ 2107», р/н НОМЕР_2 , помітили їдучий попереду автомобіль марки «BMW», р/н НОМЕР_3 , в якому знаходились особи, які згідно із орієнтуванням могли бути причетними до скоєння грабежу на території Лиманського району. На автозаправній станції «УкрНафта» за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 5а, зазначений автомобіль марки «BMW» зупинився та з нього, для здійснення заправки, вийшли водій ОСОБА_8 та один із пасажирів ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Інший пасажир - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишився перебувати в салоні даного автомобіля.
Співробітники вищезазначеного управління органу поліції, діючи з метою встановлення анкетних даних осіб, які рухались в автомобілі марки «BMW», під`їхали до них на вказаних службових автомобілях.
Першим із автомобіля марки «Daewoo Sens» вийшов старший оперуповноважений УКР ГУ НП в Одеській області ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який, звернувся до ОСОБА_8 , назвав тому своє прізвище, посаду, спеціальне звання, пред`явив своє службове посвідчення співробітника поліції, після чого, з метою запобігання загрозам публічній безпеці і порядку, а також для охорони прав і свобод людей, в межах своєї компетенції застосував до водія та пасажирів поліцейський превентивний захід у вигляді вимоги обмежити пересування, а саме, голосно наказав: «Стояти, поліція!».
Одночасно з автомобіля марки «ВАЗ 2107» вийшов інший оперуповноважений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та підійшов до автомобіля марки «BMW».
В наступний момент ОСОБА_8 швидко сів за кермо вищезазначеного автомобіля та, діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, посягаючи на нормальну діяльність правоохоронних органів, усвідомлюючи, що перед ним знаходяться працівники поліції при виконанні своїх службових обов`язків, здійснив їм опір, а саме, з метою втечі з місця події на автомобілі марки «BMW», розпочавши його рух заднім ходом, здійснив наїзд на оперуповноваженого ОСОБА_4 , чим завдав тому тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою правої стопи, а також допустив зіткнення з службовим автомобілем марки «ВАЗ 2107». Далі, усвідомивши, що рух автомобіля заблокований, ОСОБА_8 почав рух вперед, допустивши при цьому наїзд на старшого оперуповноваженого ОСОБА_11 , чим завдав тому тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою правої стопи, а також допустив зіткнення керованого ним транспортного засобу з бетонною основою автозаправної стели.
30 січня 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_12 та потерпілими ОСОБА_11 та ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення, відповідно до якої сторони погодились на призначення першій особі наступного покарання: за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.342 та ч.2 ст.345 КК України, за кожний окремо, у виді позбавлення волі на строки, відповідно, 1 (один) та 3 (три) роки, на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю вищезазначених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, а також про звільнення від відбування зазначеного остаточного покарання, на підставі ст.75 цього ж Кодексу, з іспитовим строком 1 (один) рік, із покладенням обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Обвинуваченому та потерпілому роз`яснено характер пред`явленого першій особі обвинувачення, вид та розмір узгодженого покарання, наслідки укладення і затвердження угоди про примирення, в тому числі про обмеження права оскарження вироку суду в апеляційному або касаційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності його учасників, не дослідження доказів у судовому засіданні або оспорення встановлених досудовим розслідуванням обставин, обмеження права обвинуваченого на відмову давати показання, подавати та досліджувати докази, внаслідок чого ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , кожний окремо, заявили про розуміння роз`ясненого, добровільність укладення цієї угоди.
Оскільки укладена угода про примирення відповідає вимогам ст.471 КПК України, не суперечить інтересам суспільства та не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а також вимоги матеріального і процесуального законів, за відсутності заперечень прокурора та захисника, суд вважає можливим її затвердити, призначивши обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
При цьому суд вважає доведеним, що ОСОБА_8 близько 16 години 00 хвилин 5 грудня 2016 року, перебуваючи на території розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 5а, автозаправної станції «УкрНафта», після застосування співробітником управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_11 поліцейського превентивного заходу у вигляді вимоги обмежити пересування, сів за кермо автомобіля марки «BMW», р/н НОМЕР_3 , та, діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, посягаючи на нормальну діяльність правоохоронних органів, усвідомлюючи, що перед ним знаходяться працівники поліції при виконанні своїх службових обов`язків, здійснив їм опір, а саме, з метою втечі з місця події на зазначеному транспортному засобі, розпочавши його рух заднім ходом, здійснив наїзд на оперуповноваженого ОСОБА_4 , чим завдав тому тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою правої стопи, а також допустив зіткнення з службовим автомобілем марки «ВАЗ 2107», а в подальшому, усвідомивши, що рух керованого ним автомобіля заблокований, ОСОБА_8 почав рух вперед, допустивши при цьому наїзд на старшого оперуповноваженого ОСОБА_11 , чим завдав тому тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою правої стопи, а також допустив зіткнення керованого ним транспортного засобу з бетонною основою автозаправної стели, чим вчинив дії, які суд кваліфікує:
- за ч.2 ст.342 КК України, як опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків;
- за ч.2 ст.345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Суд визнає щире каяття обвинуваченого в якості обставини, що пом`якшує покарання, та констатує про відсутність обставин, які б обтяжували призначене тому покарання.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує дані про перше притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності, наявність в нього посвідки на постійне проживання в Україні, офіційно орендованого житла для проживання в м. Одесі, а також відсутність будь-яких вимог майнового характеру до нього від потерпілих.
З урахуванням вищевикладеного та позиції потерпілих, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_7 без реального відбуття узгодженого сторонами остаточного покарання у виді позбавлення волі, із встановленням мінімального іспитового строку, у зв`язку із чим, до нього слід застосувати положення ст.ст.75 і 76 КК України.
Застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід скасувати.
Керуючись ст.ст.374,474-475 КПК України, суд,
Затвердити угоду про примирення, укладену 30 січня 2017 року між ОСОБА_12 та потерпілими ОСОБА_11 та ОСОБА_4 .
ОСОБА_13 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.342 та ч.2 ст.345 КК України, призначивши покарання:
- за ч.2 ст.342 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;
- за ч.2 ст.345 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю вищезазначених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_13 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.
Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 ст.76 цього ж кодексу зобов`язати ОСОБА_13 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі ст.72 цього ж кодексу зарахувати ОСОБА_7 в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення в період з 5 грудня 2016 року до моменту постановлення вироку, тобто 31 січня 2017 року, у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі.
Застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді триманні під вартою скасувати.
ОСОБА_13 звільнити з-під варти в залі суду.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.
Головуючий ОСОБА_1