ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 486/1306/16-к
Провадження № 1-кп/486/98/2016
23 грудня 2016 року м. Южноукраїнськ
Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої - ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Агрономія Арбузинського району Миколаївської області, громадянки України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючої, не одруженої, зареєстрованої і проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої Братським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 15ч. 2 ст. 307, ст. ст. 69, 70,75,76 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області вирок Братського районного суду Миколаївської області змінено в частині призначення покарання та пом`якшено покарання до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнена з іспитовим строком 2 роки, ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 20.08.2012 р. скасовано звільнення від відбуття покарання з випробуванням та направлено для відбування покарання строком 3 роки 6 місяців, звільнена 08.09.2015 р. за відбуттям терміну покарання,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
21 жовтня 2016 рору ОСОБА_4 знаходилася за своїм місцем проживання. Близько 23-10 год. до її квартири прийшов ОСОБА_5 та запропонував вжити алкогольні напої. ОСОБА_4 погодилася з даною пропозицією і вони разом пішли до магазину «Альянс», розташований з тильної сторони будинку № 20 по проспекту Незалежності в м. Южноукраїнськ Миколаївської області. В даному магазині ОСОБА_5 замовив продукти харчування та алкогольні напої. Для розрахунку він надав належну йому банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанк» та ввів пін-код, при цьому ОСОБА_4 знаходилася поруч та бачила цифрову комбінацію пін-коду, яку вводив ОСОБА_5 .. Прибдавши продукти харчування та спиртні напої, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 пішли до квартири останньої, де почали вживати алкогольні напої. Так як ОСОБА_5 вже перебував в стані алкогольного сп`яніння та разом з ОСОБА_4 ще вжив алкогольні напої, то заснув в квартирі останньої. Після того як ОСОБА_5 заснув, ОСОБА_4 помітила вищевказану банківську картку, яка випала з кишені потерпілого. В цей час у неї виник злочинний умисел, направлений на крадіжку грошових коштів, які можна було зняти за допомогою банківської картки ОСОБА_5 , так як їй був відомий пін-код даної банківської картки. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 взяла банківську картку ОСОБА_5 та пішла до відділення ПАТ КБ «ПриватБанк», розташованого по проспекту Незалежності, 22 в м. Южноукраїнськ Миколаївської області, де за допомогою вказаної банківської картки зняла 1 100 гривень, які належать ОСОБА_5 , спричинивши йому матеріальний збиток на дану суму.
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
30 листопада 2016 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 укладено угоду про примирення у кримінальному провадженні № 0000895 від 31.10.2016 р..
Відповідно до умов вищевказаної угоди потерпілий та обвинувачена у кримінальному провадженні № 0000895 від 31.10.2016 р. за спільною ініціативою та добровільно у відповідності до ст. ст. 468, 469, 471 КПК України уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням 1 100 гривень, яку обвинувачена ОСОБА_4 відшкодувала повністю, а також узгоджене покарання обвинуваченій за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1700 гривень. Також в даній угоді зазначено, що обвинувачена та потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди.
Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд вважає, що вищевказана угода повністю відповідає вимогам чинного законодавства, так як містить всі необхідні реквізити, визначені ст. 471 КПК України, тобто зазначені її сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата укладення угоди та підписи сторін.
В підготовчому судовому засіданні потерпілий та обвинувачена підтвердили суду, що угода про примирення укладена між ними добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення.
Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи обвинуваченої, враховуючи позицію потерпілого, а також думку прокурора, суд вважає, що угода про примирення укладена між обвинуваченою і потерпілою відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України кваліфіковані правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирилися добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.
За таких обставин суд прийшов до висновку, що угода про примирення, укладена між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 підлягає затвердженню.
А тому, керуючись ст. ст. 374-376, 475 КПК України, суд
З А С У Д И В :
Угоду про примирення від 30 листопада 2016 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному 31.10.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000895, - затвердити.
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй узгоджену сторонами міру покарання у вигляді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Речовий доказ розписка ОСОБА_4 про повернення грошових коштів, яка долучена до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах даного кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1