Справа № 352/199/17
Провадження № 1-кс/352/41/17
У Х В А Л А
03.02.2017 м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 з участю скаржника ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , секретаря ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність Тисменицької місцевої прокуратури та зобов`язання вчинити дії у порядку ст.303 КПК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 01.02.2017 р. звернувся до суду із скаргою на бездіяльність Тисменицької місцевої прокуратури та зобов`язання вчинити дії у порядку ст.303 КПК України, у якій просив зобов`язаити Тисменицьку місцеву прокуратуру внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення згідно його заяви від 23.01.2017 р. та передати кримінальне провадження за підслідністю за місцем вчинення кримінального правопорушення для проведення досудового розслідування.

Свою скаргу обґрунтовував тим, що 24.01.2017 р. він надіслав до Тисменицької місцевої прокуратури заяву про вчинення злочину від 23.01.2017 р., у якій вказував про те, що 29.07.2016 р. біля 00 год. 20 хв. його сина ОСОБА_5 було затримано патрульною поліцією м. Одеси за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, та доставлено до Київського відділу поліції в м. Одесі; сина було поміщено до ІТТ ГУНП в Одеській області, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.07.2016 р. синові обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який був скасований ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10.08.2016 р. Після звільнення сина з-під варти виявилось, що з нього вибивали свідчення, синові нанесли значні тілесні ушкодження саме працівники правоохоронних органів у Київському ВП або в ІТТ. Підтвердженням наявності у сина тілесних ушкоджень є медичні документи, а саме: довідка від 29.07.2016 р. № 10177 міської клінічної лікарні № 1 м. Одеси про відсутність у сина тілесних ушкоджень на момент затримання, акт № 111 від 01.08.2016 р. та довідка № 111 від 01.08.2016 р. за підписом лікаря Одеської установи виконання покарань № 21 про наявність у сина тілесних ушкоджень, зокрема, гематом і саден, на момент поступлення його з ІТТ у вказану установу. Прокуратура після отримання його заяви про вчинення злочину зобов`язана була внести відомості до ЄРДР за ознаками злочинів, передбачених ст.122, ч.2 ст.365 КК України, чого не було зроблено. Натомість він отримав листа від прокуратури про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР на підставі його заяви.

Скаржник у судовому засіданні скаргу підтримав і просив її задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні скаргу не визнав, посилаючись на те, що у заяві ОСОБА_2 від 23.01.2017 р. відсутні об`єктивні дані про вчинення злочинів, на які посилався скаржник, тому відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР по вказаній заяві. Просив відмовити у задоволенні скарги.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку про залишення скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що 23.01.2017 р. ОСОБА_2 звернувся до Тисменицької місцевої прокуратури із заявою про вчинення злочинів щодо його сина ОСОБА_5 за ознаками ст.ст. 122, 365 ч.2 КК України (а.с.15-18).

Згідно відповіді заступника керівника Тисменицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 від 27.01.2017 р. підстав для внесення відомостей до ЄРДР з приводу обставин, вказаних у заяві ОСОБА_2 , немає, оскільки заява не містить об`єктивних відомостей про вчинення злочину (а.с.12).

Відповідно до вимог ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР, визначені ч.5 ст.214 КПК України, згідно якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення та інші обставини.
При цьому, виходячи зі змісту ст.214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомленні потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.
У відповідності з вимогами ч.1 ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про вчинення злочину.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність у таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних на підтвердження ознак складу злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину, а якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
З огляду на викладене, враховуючи відсутність у заяві ОСОБА_2 від 23.01.2017 р. об`єктивних даних на підтвердження наявності ознак складу злочину, про вчинення якого подана заява, з урахуванням того, що під час судового розгляду не встановлено обставин, які б свідчили про бездіяльність Тисменицької місцевої прокуратури, приходжу до висновку про необґрунтованість скарги, у задоволенні якої слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 307 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в :
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність Тисменицької місцевої прокуратури та зобов`язання вчинити дії у порядку ст.303 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1