Справа № 755/4468/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ "20" грудня 2016 р.
Слідчий суддя Дніпровського районного суду ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 слідчого СВ ФР ДПІ у Дніпровському районі м. Києва ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про арешт майна, -
Крім того, директор ТОВ «Вент-Ера Сервіс» ОСОБА_4 , на підставі отриманих від невстановленої особи недостовірних фінансово-господарських документів ТОВ «Вент-Ера Сервіс» по взаємовідносинам з ТОВ "Центрокомбуд", в період часу грудня 2014 по березень 2015 року, діючи в порушення вимог діючи в порушення вимог пп. 198.3 ст.198, пп.198.6 ст. 198, пп. 201.4 ст. 201, пп. 201.6 ст. 201, пп. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі зміна та доповненнями), незаконно включив до офіційних документів - податкових декларацій з податку на додану вартість та додатки 5 до декларацій суми дозволеного податкового кредиту з ПДВ за наступні звітні періоди - грудень 2014 року у сумі 157 000 грн., січень 2015 року у сумі 83 333,34 грн., лютий 2015 року у сумі 415 000 грн., березень 2015 року у сумі 16 666,67 грн., а всього на загальну суму 672 000 грн.
06.12.2016 року директору ТОВ «Вент-ЕраСеріс» ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України.
Метою забезпечення можливої спеціальної конфіскації, відшкодування збитків, завданих інтересам держави, забезпечення пред`явлення цивільного позову, на даний час є необхідність арешту на майно, що належить ОСОБА_4 а саме: машино-місце 24.5 кв.м, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився. Будучи повідомлений належним чином, надіслав письмові заперечення на клопотання, просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого, посилаючись на те, що вище вказане майно є добросовісно набутим, і відповідно до КК України, таке майно не може бути піддане спеціальній конфіскації.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не прибуття власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Вислухавши доводи слідчого та дослідивши додані до клопотання копії документів, якими обґрунтовується клопотання, перевіривши наявність документів, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, слідчий суддя прийшов до наступного:
відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
У випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України .
У випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил КПК України.
Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що арешт майна підозрюваного ОСОБА_4 унеможливить уникнення від можливої конфіскації майна та відшкодування спричинених збитків, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання.
На підставі вище викладеного, з метою досягнення дієвості кримінального провадження, керуючись ст.ст. 131, 170-173, 175 КПК України, -
Ухвала про арешт майна виконується негайно.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.
Слідчий суддя