Справа № 182/3703/17
Провадження № 1-кс/0182/1310/2017
У Х В А Л А
Іменем України
21.07.2017 року м. Нікополь

Слідчий -суддя Нікопольського міськрайонного суду, Дніпропетровської області, ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 травня 2017 року за №0002238 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Червоногригорівка Нікопольського району, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, не одруженого, освіта середня, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 187 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В :
Слідчий СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 187 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що 30 травня 2017 року розпочато кримінальне провадження за № 0002238 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.1,6 ч. 2 ст. 115 ч.2 ст.15 п.6 ч.2 ст.115 ч.3 ст.289, ч.4 ст. 187, 263 ч.1 КК України.

20 липня 2017 року по вказаному кримінальному провадженню було оголошено підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 289 КК України за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя потерпілого, та за ч. 4 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання та просили обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки останній вчинив особливо тяжкі злочини, за які законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 10 до 15 років. Причетність ОСОБА_5 в скоєнні ним суспільно небезпечного діяння, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: показаннями потерпілої та свідків, висновками отриманих судово-медичних, криміналістичних експертиз, протоколом огляду місця події та протоколами проведеними обшуками, та вилученими речовими доказами, та іншими матеріалами кримінального провадження. ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки, вчинив особливо тяжкий злочин та усвідомлює що за даний злочин може понести покарання у вигляді позбавлення волі. Підозрюваний може незаконно впливати на потерпілу та свідків по даному кримінальному провадженню, а також знищити речові докази які мають суттєве значення по даному кримінальному провадженню, а саме мобільний телефон вбитого ОСОБА_7 , який не вилучений. Тому прокурор і слідчий вважають, що інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти цим ризикам і просять обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 проти клопотання слідчого заперечували та просили обрати стосовно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що ОСОБА_5 визнав свою провину. Він має постійне місце реєстрації і проживає разом зі своєю цивільною дружиною, що вказує на наявність міцних соціальних зв`язків. Тому, ризики на які посилається слідчий та прокурор не підтверджуються. Також зазначили, що підозрюваний працює на підробітках, а тому має постійний необхідний дохід для прожиття. Наміру ухилятися від досудового слідства та суду ОСОБА_5 не має, оскільки після вчинення злочину постійно проживав за місцем свого мешкання, а не повідомив про вчинені злочини лише тому, що заборгував крупну суму грошей ОСОБА_8 та боявся його помсти. Просили обрати домашній арешт за адресою: АДРЕСА_2 .

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, перевіривши підстави застосування зазначеного запобіжного заходу вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.. 177 КПК, на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку слідчого судді в наданих матеріалах наявні докази, які свідчать про обґрунтованість підозри, пред`явленої підозрюваному. З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, та зважаючи на положення, закріплені у ст.. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слід врахувати позицію ЄСПЛ, яку він неодноразово висловлював у різних рішеннях (наприклад «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.07.2011 р. та інших), відповідно до якої термін «обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення». Тим більш, що відповідно до практики ЄСПЛ факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Підозра оголошена ОСОБА_5 підтверджується доданими до клопотання доказами, а саме протоколом огляду місця події від 30.05.2017 року під час якого виявлено два трупи з вогнепальними пораненнями, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 , яка вказала що впізнає особу, що спричинила їй вогнепальне порання, яке виявилося небезпечним для її життя, протоколами допиту свідків та протоколами обшуків під час яких було виявлено речові докази, в тому числі і зброю, за допомогою якої найімовірніше були завдані тілесні ушкодження померлим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також потерпілій ОСОБА_9 та речі викрадені з будинку ОСОБА_9 .

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, у складі групи осіб, які знайомі між собою, до того ж злочини інкриміновані йому вчинені з застосуванням вогнепальної зброї, тому він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки усвідомлює тяжкість покарання у разі доведеності його вини. Незважаючи на те, що ОСОБА_5 визнає обставини, викладені в оголошеній йому підозрі, він відмовився від надання показів, що вказує на його бажання приховати обставини вчиненого злочину з метою уникнення кримінальної відповідальності. На думку слідчого судді обґрунтовано існує ризик того, що підозрюваний може впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки проживає в невеличкому селищі міського типу Червоногригорівка, по сусідству з потерпілою ОСОБА_9 , яка випадково залишилася жити після застосування стосовно неї вогнепальної зброї під час нападу та на даний час відповідно до постанови слідчого від 30.06.2017 року стосовно неї вжито заходів безпеки у зазначеному кримінальному провадженні.

Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Цей захід може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (наприклад, рішення ЄСПЛ „Нечипорук і Йонкало проти України від 21.07.2011 року, „Осаковський проти України від 17.07.2014 року та ін).

Слідчий суддя вважає, що суспільний резонанс, який викликаний вчиненням в невеличкому населеному пункті, де проживають усі підозрювані у вказаному кримінальному провадженні, вбивства двох осіб та розбійного нападу на ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , з застосуванням вогнепальної зброї, викликало обурення і страх серед мешканців смт.Червоногригорівки, вимагає ізоляції осіб, причетних до його скоєння.

З урахуванням викладеного вважаю, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі і домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , не зможе запобігти вказаним ризикам. Оскільки, інкриміновані злочини вчинені із застосуванням насильства, згідно із ч.4 ст. 183 КПК України, розмір застави не визначається слідчим суддею.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 176-177, 183, 193-194, 196-197 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , задовольнити.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, тобто ухвала діє до 18 вересня 2017 року.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1