Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2016 року слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю:
адвоката ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 на рішення, дії та бездіяльність слідчого під час досудового розслідування,-
В С Т А Н О В И В :
Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді із вищезазначеною скаргою мотивуючи свої вимоги тим, що слідчим відділом фінансових розслідувань ДПІ у Подільському районі Головного управління ДФС у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000022 від 23.06.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 205-1, ч. 2 ст.15, ч.5 ст.191 КК України.
Зазначає, що 30.11.2016 року, за адресою: АДРЕСА_1 , в якій на даний час проживає ОСОБА_5 , на підставі ухвали слідчого судді, було проведено обшук, в ході якого, працівниками правоохоронним органів були вилучені речі та документи, які представляють значну цінність для ОСОБА_5 .
Посилається на те, що 05.12.2016 року адвокатом ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 через канцелярію, було подано старшому слідчому слідчого відділу фінансових розслідувань ДПІ у Подільському районі Головного управління ДФС у місті Києві ОСОБА_7 клопотання про повернення вилучених під час обшуку 30.11.2016 року речей та документів ( відповідно до протоколу обшуку від 30.11.2016 року).
Звертає увагу слідчого судді на те, що станом на 09.12.2016 року, ОСОБА_5 , жодної відповіді щодо результатів розгляду поданого клопотання з слідчого відділу фінансових розслідувань ДПІ у Подільському районі Головного управління ДФС у місті Києві не отримала, також їй як особі, у якої було тимчасово вилучено майно під час проведення обшуку, не повідомлено про те, що на тимчасово вилучене майно було накладено арешт, не вручено копію відповідної постанови суду про арешт майна, а тому вважає, що на даний час грубо порушуються законні права останньої.
Враховуючи вищевикладене, а також керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 234, 235, 236, 303-307 КПК України звертається з даною скаргою до слідчого судді та просить зобов`язати старшого слідчого слідчого відділу фінансових розслідувань ДПІ у Подільському районі Головного управління ДФС у місті Києві ОСОБА_7 повернути ОСОБА_5 тимчасово вилучене в неї 30.11.2016 року майно, яке зазначене в протоколі обшуку від 30.112016 року.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримує скаргу з вищевикладених підстав, обґрунтувавши поясненнями просить її задовольнити.
Слідчий СВ ФР ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у місті Києві ОСОБА_4 , який входить до групи слідчих у кримінальному провадженні № 0000022 від 23.06.2016 року, в судовому засіданні заперечує проти скарги, мотивуючи тим, що вилучене у ОСОБА_5 під час обшуку 30.11.2016 року майно, не є тимчасово вилученим, а тому поверненню їй не підлягає. Просить слідчого суддю залишити скаргу без задоволення.
Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , слідчого, дослідивши матеріали клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, а також матеріали кримінального провадження № 0000022 від 23.06.2016 року слідчий суддя приходить до висновку, що вона (скарга) не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено в судовому засіданні, в провадженні слідчого відділу фінансових розслідувань ДПІ у Подільському районі Головного управління ДФС у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 23.06.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 205-1, ч.2 ст. 15, ч. 5 ст.191 КК України.
07.11.2016 року ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва було задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_8 про проведення обшуку та надано дозвіл на проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_2 , яка на праві власності належать ОСОБА_9 , з метою відшукання та вилучення: документації ДП «СУПЕР-ФРАНТ» щодо придбання та реалізації товаро-матеріальних цінностей у 2015-2016 роках (як офіційна, так і чорнова бухгалтерія); електронної техніки, на якій міститься інформація про придбання та реалізацію товаро-матеріальних цінностей (комп`ютери, ноутбуки, мобільні телефони, планшети, компакт-диски, флеш-накопичувачі, сервери); печаток, штампів, кліше, бухгалтерських документів підприємств-нерезидентів та резидентів України, які не зареєстровані за обшукуваною адресою, готівкових грошових коштів, походження яких не буде підтверджено документально та які здобуті шляхом порушення законодавства України.
30.11.2016 року старшим слідчим слідчого відділу фінансових розслідувань ДПІ у Подільському районі Головного управління ДФС у місті Києві ОСОБА_7 було проведено обшук за вищезазначеною адресою, в ході проведення якого виявлено та вилучено ряд речей та документів, що підтверджується Протоколом обшуку від 30.11.2016 року.
В подальшому, а саме 09.12.2016 року вказані речі та документи були оглянуті слідчим, визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження № 0000022 від 23.06.2016 року.
Стаття 234 КПК визначає, що обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.
Відповідно до ст. 235 КПК України, ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи повинна відповідати загальним вимогам до судових рішень, передбачених цим Кодексом, а також містити відомості про: 1) строк дії ухвали, який не може перевищувати одного місяця з дня постановлення ухвали; 2) прокурора, слідчого, який подав клопотання про обшук; 3) положення закону, на підставі якого постановляється ухвала; 4) житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, які мають бути піддані обшуку; 5) особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; 6) речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук.
Згідно ч. 7 ст. 236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
З викладеного вбачається, що однією із основних вимог, які ставляться до ухвали про надання дозволу на проведення обшуку, є зазначення в ній переліку речей, документів або осіб, для виявлення яких проводиться обшук, оскільки дана обставина є вирішальною при встановленні належності речей, які вилучені до певної групи, зокрема чи є це відшукувані речі чи вони належать до тимчасово вилученого майна, порядок і підстави здійснення якого визначено Главою 16 КПК України.
Як вже зазначалося вище, 07.11.2016 року ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва було задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_8 про проведення обшуку та надано дозвіл на проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_2 , яка на праві власності належать ОСОБА_9 .
Слідчий суддя дослідивши зміст зазначеної ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, а також зміст Протоколу обшуку від 30.11.2016 року та Протоколу огляду документів від 09.12.2016 року приходить до висновку, що вилучені слідчим 30.11.2016 року під час обшуку речі та документи, наявні в переліку майна щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання та вилучення, відповідно до ухвали слідчого судді від 07.11.2016 року, а тому вони (речі та документи) не є тимчасово вилученим майном, як то стверджує адвокат ОСОБА_3 і на них не поширюється дія норм Глави 16 КПК України «Тимчасове вилучення майна», зокрема вказане майно не підлягає арешту в порядку визначеному ч. 5 ст. 171 КПК України і не може бути негайно повернуто особі в якої його було вилучено.
Згідно ст.ст. 22, 23 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
З врахуванням вищевикладеного, а також встановлених в судовому засіданні обставин, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що старшим слідчим слідчого відділу фінансових розслідувань ДПІ у Подільському районі Головного управління ДФС у місті Києві ОСОБА_7 прийнято рішення, здійснено дію або допущено бездіяльність, які можуть бути оскарженні в порядку визначеному ст. 303 КПК України.
Факт утриманням органом досудового розслідування вилучених під час обшуку 30.11.2016 року речей та документів, згідно переліку вказаного в Протоколі обшуку, не є порушенням ч. 1 ст. 100, ст. 169, ч. 5 ст. 171 КПК України, а також ст. 41 Конституції України, оскільки вказані речі та документи вилучені та утримуються на підставі та у спосіб, визначені Конституцією України та КПК України.
Зі змісту статей 26, 94 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Слідчий суддя оцінивши надані сторонами докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а також оцінивши сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку між собою приходить до висновку, що скарга адвоката ОСОБА_3 не знайшла своє доведення в судовому засіданні, є такою, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, а тому задоволенню не підлягає.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 22, 23, 26, 84, 93, 94, 131, 167-169, 170-174, 236, 303, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 на рішення, дії та бездіяльність слідчого під час досудового розслідування відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. КиєваОСОБА_1