Справа № 462/4953/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 березня 2017 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,
представника потерпілого: ОСОБА_4

потерпілого: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000927 про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Милошовичі Пустомитівського району Львівської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, який працює машиністом піскоподавальної установки в Депо «Львів-Захід», що зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, суд

в с т а н о в и в:
На розгляді Залізничного районного суду м. Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000927 відносно ОСОБА_7 про обвинуваченняу вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Згідно обвинувального акта ОСОБА_7 27.12.2014 року близько 16год. 20 хв. керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2106», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись на проїзній частині дороги вул. Кульпарківська у м. Львові у крайній правій смузі в напрямку виїзду за межі м. Львова, біля будинку №230, порушив чинні вимоги Правил дорожнього руху України, а саме: Р.1 п.1.5, 1.10 (в частині значення термінів «пішохідний перехід», «небезпека для руху»), Р.2 п.2.3 п.п. «б» і «д», Р.12 п.12.3 та Р.18 п.18.4 Правил дорожнього руху України, що проявилось в тому, що він був неуважним і не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, створив загрозу безпеці дорожнього руху, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу та при виникненні небезпеки для руху, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, оскільки перед нерегульованим пішохідним переходом у крайній лівій смузі руху попутного напрямку зупинився транспортний засіб, водій якого надавав можливість пішоходам пройти, відповідно ОСОБА_7 не переконався у відсутності пішоходів на пішохідному переході, по якому в цей час переходили зліва направо відносно напрямку руху транспортного засобу пішоходи ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , не зупинився, щоб дати дорогу пішоходам, для яких могла бути створена небезпека, внаслідок чого відбулася дорожньо-транспортна пригода - наїзд на пішохода, в результаті якого пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 09/2015 у ОСОБА_5 виявлено закритий перелом переднього краю правої вертлюгової западини тазу, які утворилися від контакту тазу справа з тупим предметом, могли бути спричинені 27.12.2014 року під час ДТП автонаїзду автомобіля справа, та відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про закриття відносно ОСОБА_7 кримінального провадження №0000927 на підставі ст.46 КК України, звільнивши його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України. В обґрунтування клопотання покликається на те, що обвинуваченим злочин вчинений вперше і з необережності, примирився з потерпілим ОСОБА_5 та в повному обсязі відшкодував потерпілому заподіяну шкоду, надавши угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Обвинувачений підтримав подане його захисником клопотання, просив закрити кримінальне провадження відносно нього, оскільки він примирився з потерпілим ОСОБА_5 , відшкодував завдану йому матеріальну та моральну шкоду.

Потерпілий ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_4 клопотання обвинуваченого підтримали, зазначивши, що жодних претензій матеріального і морального характеру ОСОБА_5 до ОСОБА_7 не має.
Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання обвинуваченого не заперечив, вважає таке підставним і просить його задовольнити, оскільки ОСОБА_7 вперше вчинив необережний злочин середньої тяжкості, примирився із потерпілим та відшкодував завдану шкоду.

Заслухавши доводи учасників судового розгляду, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання захисника обвинуваченого підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.
Крім того, ст.44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Зі змісту ст.46 КК вбачається, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно положень ст.12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України, є злочином середньої тяжкості. Суб`єктивна сторона даного злочину характеризується необережною формою вини. Як достовірно встановлено судом, обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, примирився з потерпілим ОСОБА_5 , відшкодував добровільно і у повному обсязі завдану шкоду, потерпілий претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, про що подали суду відповідні заяви.

Пунктом 1 ч.2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого, з огляду на те, що ОСОБА_7 вперше вчинив необережний злочин середньої тяжкості, примирився з потерпілим та відшкодував завдані ним збитки, суд приходить до переконання, що клопотання є підставним, відтак таке слід задовольнити і звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Заявлений в даному кримінальному провадженні цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, виходячи з вимог ст.129 КПК України, підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.284, 285, 288, 369-372 КПК України, ст.44, 46 КК України, суд

у х в а л и в:
Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України, у зв`язку із примиренням винного з потерпілим.
Кримінальнепровадження №0000927 відносно ОСОБА_7 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України закрити.
Цивільний позов потерпілого /цивільного позивача/ ОСОБА_5 до ОСОБА_7 залишити без розгляду.
Речові докази:

автомобіль «ВАЗ 2106», номерний знак НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_7 /матеріали кримінального провадження, арк.72-74/ повернути останньому як законному володільцю.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м.Львова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: /підпис/
З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1