УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/5605/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2017 року м. Житомир
Апеляційний суд Житомирської області у складі суддів:
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Житомирі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м Житомира від 17 липня 2017 року про накладення арешту на майно,
прокурора ОСОБА_8 ,
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 17.07.2017 року про накладення арешту на майно: автомобіль марки «Мерседес Бенц» д. н. з. НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_7 та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 про накладення арешту на автомобіль марки «Мерседес Бенц» д. н. з. НОМЕР_1 .
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та не обґрунтованою, винесена з порушенням норм процесуального права.
Вважає, що висновки, викладені в ухвалі слідчого судді, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Судом допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.
Вказав, що слідчий суддя не прийняв до уваги, що даний автомобіль є приватною власністю ОСОБА_7 . Звертаючись із клопотанням про накладення арешту на транспортний засіб, слідчий не надав до суду доказів, які підтверджують, що саме даний автомобіль є доказом злочину, засобом та знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом та отримане за рахунок від вчиненого злочину або це майно буде забезпеченням цивільного позову та підлягає можливої конфіскації .
Зазначив, що 12.07.2017 року ОСОБА_7 передала свій автомобіль знайомому ОСОБА_10 , який повинен був доставити його на СТО для ремонту, що підтвердив і сам ОСОБА_10 , а тому посилання слідчого та слідчого судді на тривалість користування ОСОБА_10 вказаним автомобілем та вчинення ним кримінальних правопорушень слідчим не надано, а слідчим суддею не встановлено.
Послався на те, що власником автомобіля марки «Мерседес Бенц» д. н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_7 .
Слідчий суддя, наклавши арешт на даний автомобіль, порушив право ОСОБА_7 на володіння, користування та розпорядження ним.
Згідно ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 17 липня 2017 року задоволено клопотання слідчого ОВС СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, а саме: автомобіль марки «Меrsеdеs-Веnz Е200», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_7 .
Судом встановлено, що згідно клопотання слідчого досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений слідством час, місці та обставин у ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , виник злочинний умисел, направлений на вимагання чужого майна у місцевих жителів м. Новоград-Волинського Житомирської області.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_10 діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , маючи намір на незаконне вимагання передачі чужого майна, 08.07.2017 близько 14 години зателефонував з використанням засобів мобільного зв`язку до ОСОБА_13 та в ході розмови назначив останньому зустріч на автозаправці «БРСМ», що знаходиться по вул. Житомирській в м. Новоград-Волинський Житомирської області.
Вказаного дня близько 16 години 30 хвилин у домовленому місці ОСОБА_10 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , зустрівся з ОСОБА_13 , де висловив вимогу сплачувати їм щомісячно грошові кошти в сумі 200 доларів США, в разі відмови останнього виконувати їх вимоги, потерпілому було висловлено погрозу у знищенні його майна, яку ним було сприйнято як реальну.
У подальшому ОСОБА_10 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , повторно, з корисливих мотивів, у межах єдиного злочинного умислу направленого на незаконне отримання чужого майна шляхом вимагання в період часу з 09.07.2017 по 13.07.2017 неодноразово телефонував до потерпілого та зустрічався з ним на території м. Новоград-Волинський Житомирської області наполягаючи на виконанні раніше визначених вимог про передачу грошових коштів уже в сумі 3000 грн., а у разі невиконання яких продовжував висловлювати погрози знищення його майна.
Під час телефонної розмови 14.07.2017 ОСОБА_10 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , повторно, з корисливих мотивів, у межах єдиного злочинного умислу направленого на незаконне отримання чужого майна шляхом вимагання домовився про зустріч з потерпілим ОСОБА_13 для передачі грошових коштів у визначеній ним сумі на території автозаправки «БРСМ», що знаходиться у по вул. Житомирській м. Новоград-Волинський Житомирської області.
Цього ж дня, близько 15 години ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 були затримані працівниками правоохоронних органів на території автозаправки «БРСМ», за вказаною вище адресою після фактичного отримання від потерпілого ОСОБА_13 грошових коштів в сумі 3000 гривень.
Процесуальне керівництво у вищевказаному провадженні здійснюється прокуратурою Житомирської області.
За підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України у порядку ст.208 КПК України 14.07.2017 затримано ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_14 .
Слідчим, за погодженням прокурора у кримінальному провадженні відповідно до ст.ст.42, 276, 277, 278 КПК України, 15.07.2017 ОСОБА_10 ОСОБА_11 та ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 189 КК України.
За матеріалами кримінального провадження, встановлено, що підозрюваний ОСОБА_10 на протязі тривалого часу користується автомобілем марки «Меrsеdеs-Веnz Е200», д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_7 та даний автомобіль використовує як знаряддя у своїй злочинній діяльності.
Розслідуванням вчинених кримінальних правопорушень, встановлено, що вищеперераховані речі предмети, тобто майно яке вилучено під час проведеного обшуку у автомобілі марки «Меrsеdеs-Веnz Е200», д.н.з. НОМЕР_2 , є доказом злочину, засобами та знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом та отримане за рахунок від вчиненого злочину. Крім того, з метою збереження речових доказів та недопущення їх втрати до повного встановлення обставин вчинення злочинів у слідства виникла необхідність у накладені арешту на вищеперераховане майно.
Крім того, з метою збереження речових доказів та недопущення їх втрати, у слідства виникла потреба у вирішенні питання про вилучення та накладення арешту на вищевказаний автомобіль марки Mersedes-Benz Е200», д.н.з. НОМЕР_2 , який тривалий час перебував у користуванні підозрюваного ОСОБА_10 із врахуванням необхідності вжиття передбачених законом заходів, щодо забезпечення арешту майна.
Слідчий дійшов до висновку, що підозрюваний ОСОБА_10 використовував вищевказаний автомобіль, як знаряддя для вчинення злочинів, пов`язаних з вимаганням грошових коштів.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення прокурора проти доводів апеляційної скарги, дослідивши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що в судовому засіданні доведено існування розумних підозр вважати, що зазначений автомобіль має значення у кримінальному провадженні у якості речового доказу, оскільки використаний як засіб та знаряддя вчинення кримінального правопорушення і лише такий захід забезпечення кримінального провадження може забезпечити належне зберігання вказаного майна на час проведення досудового розслідування.
Арешт майна це один із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого відповідно до вимог ч.1ст.170 КПК України, полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумної підозри вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Отже посилання апелянта на ту обставину, що оскільки вона не є підозрюваною, обвинуваченою, та особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а тому не може бути прийнято рішення про арешт майна, є безпідставними.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1)збереження речових доказів;
2)спеціальної конфіскації;
3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Звертаючись до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, слідчий послався на те, що автомобіль марки «Меrsеdеs-Веnz Е200», д.н.з. НОМЕР_1 , є знаряддям вчинення злочину та має ознаки речового доказу по кримінальному провадженню, а тому метою накладення на це майно арешту є запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення або відчуження, оскільки вказане майно може містити сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Задовольняючи клопотання слідчого та накладаючи арешт на вказане майно, слідчий суддя, враховуючи зазначені обставини, обґрунтовано виходив з того, що матеріалами провадження підтверджено, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказаний транспортний засіб є знаряддям злочину, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а завданням арешту є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, втрати, знищення, використання, передачі або відчуження.
З такими висновками погоджується і колегія суддів.
В матеріалах провадження наявна копія постанови слідчого ОСОБА_9 від 15.07.2017 року про визнання речей та предметів речовими доказами у кримінальному провадженні і передачу їх на зберігання, а саме автомобіля марки «Меrsеdеs-Веnz Е200», д.н.з. НОМЕР_1 , (а.с.9-11).
Доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують та не дають підстав вважати, що судом були порушені норми кримінального процесуального закону, які б призвели до постановлення незаконного судового рішення.
Керуючись ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м Житомира від 17 липня 2017 року, якою накладено арешт на майно - автомобіль марки «Меrsеdеs-Веnz Е200», д.н.з. НОМЕР_1 - без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: