Справа №485/1676/16-к 03.05.2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
3 травня 2017 року м. Миколаїв.

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
Головуючого судді: ОСОБА_1 ,
Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря: ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000651 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Снігурівського районного суду Миколаївської області від 11.01.2017 року відносно

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Снігурівка Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, судимого вироками від

1) 23.12.2003 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ст.185 ч.3 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. На підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;

2) 28.09.2004 року Апеляційним судом Миколаївської області за ст.ст.185 ч.3; 70 ч.4; 71 ч.1 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки;

13.03.2007 року згідно ухвали Казанківського районного суду Миколаївської області від 02.03.2007 року умовно-достроково звільнений від відбування покарання на невідбутий строк 1 рік 7 днів;

3) 22.12.2008 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ст.ст.15 ч.2, 185 ч.3 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

4) 16.08.2010 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ст.ст.185 ч.3; 186 ч.3; 70 ч.4; 71 ч.1 КК України до позбавлення волі на строк 5 років;

29.01.2013 року на підставі постанови Миколаївського районного суду Миколаївської області - заміна невідбутої частини покарання на обмеження волі на строк 2 роки 3 місяці 26 днів;

07.11.2013 року згідно ухвали Новобузьського районного суду Миколаївської області від 30.10.2013 року умовно-достроково звільнений від відбування покарання на невідбутий строк 1 рік 6 місяців 25 днів;

зареєстрованого і проживаючого: АДРЕСА_1 ,

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України,

Провадження №11-кп/784/279/17 Головуючий суду 1 інстанції: ОСОБА_7

Категорія: ст.185 ч.3 КК України Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_1

Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_8 ,

обвинувачений: ОСОБА_6 ,

захисник: ОСОБА_5 ,

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
ОСОБА_6 визнаний винним у вчинені злочину, передбаченому ст.185 ч.3 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Прийняті рішення про цивільний позов потерпілої, речові докази та відшкодування процесуальних витрат.
Цим же вироком засуджений
ОСОБА_9 , якій визнаний винним у вчинені злочину, передбаченому ст.185 ч.3 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_9 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладенням обов`язків, з числа передбачених ст. 76 КК України.
Вирок відносно обвинуваченого ОСОБА_9 не оскаржений.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 .
Просить вирок відносно ОСОБА_6 змінити, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.
За змістом апеляційної скарги не оспорюючи фактичних обставин інкримінованого злочину, висновків суду про доведеності вини та кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 , твердить про невідповідність призначеного ОСОБА_6 покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого.

Водночас, погоджуючись з видом та розміром призначеного ОСОБА_6 покарання, вважає наявними підстави для звільнення від його відбування на підставі ст.75 КК України. Посилається на його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повернення потерпілій викраденого майна.
Зазначає, що ОСОБА_6 попросив вибачення в потерпілої і визнав її претензії щодо відшкодування моральної шкоди.

Вважає, що суд не врахував посередні характеристики ОСОБА_6 за місцем проживання, де він мешкає разом з матір`ю, яка є інвалідом 3 групи і потребує його догляду. Стверджує, що ОСОБА_6 має постійне джерело доходів від сезонних сільськагосподарських робіт, а також роботи вантажником на залізниці.

Узагальнений виклад позицій інших учасників судового провадження.
В запереченнях на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 прокурор ОСОБА_10 просить відмовити в її задоволенні, а вирок суду відносно ОСОБА_6 залишити без змін. Наводить свої міркування з приводу безпідставності доводів апеляційної скарги захисника.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
В період часу з 11 по 12 листопада 2016 року, більш точного часу в ході досудового слідства не встановлено, в м. Снігурівка Миколаївського області обвинувачені ОСОБА_9 і ОСОБА_6 , якій має незняту, непогашену судимість за злочин проти власності та виступив ініціатором злочину, за попередньою змовою, реалізуючи злочиний умисел на заволодіння чужим майном, діючи з прямим умислом і з корисливих мотивів, через пошкоджене вікно проникли до будинку потерпілої ОСОБА_11 по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрали металевий сейф вартістю 640 грн. разом з шкіряним мисливським патронташем вартістю 470 грн., чим спричинили їй матеріальну шкоду на загальну суму 1110 грн. Викраденим розпорядилися на свій розсуд.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_8 , який просив залишити оскаржуваний вирок без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та додатково надані, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд прийшов до таких висновків.
Рішення суду про визнання ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, за якій його засуджено, а також кваліфікація дій, апелянтом не оскаржуються, в зв`язку з чим відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.
Що стосується покарання, то воно призначено обвинуваченому ОСОБА_6 відповідно до вимог ст.ст. 65, 66 КК України з урахуванням тяжкості та конкретних обставин злочину, ролі ініціатора в його вчиненні; особи обвинуваченого, який тричі судимий за вчинення злочинів проти власності, має постійне місце проживання, де характеризується, як особа, що систематично вживає алкогольні напої, не має утриманців, тісних соціальних зв`язків, працездатний, але не працює і не перебуває на обліку у центрі зайнятості; його віку, стану здоров`я (перебування на обліку в лікаря нарколога з діагнозом «сіндром залежності від опіоїдів»); а також обставин, які пом`якшують покарання: щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину. Тобто судом враховані ті обставини, на які посилається апелянт.

Саме з врахуванням зазначених обставин, особи обвинуваченого ОСОБА_6 , обставин, які пом`якшують покарання, суд 1 інстанції дійшов вірного висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі на певний строк, яке є безальтернативним видом покарання, передбаченим ч.3 ст.185 КК України, та призначив його у мінімальному розмірі санкції вказаної норми закону.
Твердження апелянта ОСОБА_5 про повернення обвинуваченими потерпілій викраденого майна не ґрунтуються на матеріалах провадження, оскільки викрадені ними сейф і мисливський патронташ продані, а гроші витрачені на алкогольні напої. В подальшому, викрадене повернуто потерпілій не обвинуваченими, а працівниками поліції внаслідок оперативно-розшукових дій.

Що стосується вибачень, які приніс ОСОБА_6 потерпілій під час судового розгляду, визнання підстав для відшкодування їй моральної шкоди, то зазначене є проявом щирого каяття у вчиненому злочині, яке належно враховано судом при призначенні покарання.

За таких обставин, призначене ОСОБА_6 покарання є справедливим за своїм видом та розміром, повністю відповідає тяжкості вчиненого ним злочину, особі обвинуваченого і підстави для його пом`якшення (призначення з застосуванням ст.69 КК України) - відсутні.

Щодо похилого віку матері обвинуваченого ОСОБА_6 , якає інвалідом 3 групи, на чому наголошує апелянт, то зазначена обставина жодним чином не стримала його від вчинення інкримінованих дій, а тому не є підставою для пом`якшення покарання. Твердження апелянта про те, що мати ОСОБА_6 потребує догляду за станом свого здоров`я, а також про наявність в нього постійного місця роботи, яке б було джерелом доходу, жодним чином не підтверджено.

Апеляційний суд зауважує на тому, що згідно характеристики, виданої секретарем Снігурівської міської ради від 28.12.2016 року, ОСОБА_6 за час проживання зарекомендував себе з негативного боку, систематично вживає спиртні напої, офіційно не працює та переймається тимчасовими заробітками, товаришує з подібними за поведінкою особами (а.п.34). Відповідно до характеристики, виданої депутатом Снігурівської міської ради ОСОБА_12 , ОСОБА_6 проживає за вказаною адресою близько 20 років. За час проживання зарекомендував себе по різному. З слів сусідів схильний до крадіжок, в зв`язку з чим часто виникають спори з цього приводу.

За такого, зазначені обставини не можуть бути підставами для звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, а доводи апелянта в цій частині - є безпідставними.
Крім того, апеляційний суд вважає, що підлягає врахуванню і позиція потерпілої під час судового розгляду, яка не просила про пом`якшення покарання обвинуваченим.

Апеляційний суд приймає до уваги вказані обставини і приходить до висновку, що вони не знижують суспільну небезпеку вчинених ОСОБА_13 дій з огляду на тяжкість злочину, особу обвинуваченого, якій є неодноразово судимим за вчинення аналогічних тяжких злочинів і, неодноразово будучи звільненим від відбування покарання, знову вчиняв нові злочини, в тому числі, в період іспитового строку, а також в період умовно-дострокового звільнення.

Зазначене свідчить, що такий інститут права, як звільнення від відбування покарання з випробуванням, не є ефективним для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Таким чином, не встановлено обставин, які б свідчили про можливість його виправлення без відбування покарання, в зв`язку з чим відсутні підстави для звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

За такого, в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 належить відмовити, а оскаржуваний вирок має залишатися в силі.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а вирок Снігурівського районного суду Миколаївської області від 11.01.2017 року стосовно ОСОБА_6 без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Головуючий:
Судді: