Провадження № 1кп-200-751-15
У Х В А Л А
Іменем України

22 лютого 2017 року Бабушкінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі : ОСОБА_4

з участю: прокурора: ОСОБА_5

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та

ОСОБА_8

представника ПрАТ «Метлайф»: ОСОБА_9

обвинувачених: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, який мешкає та зареєстрований в АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27 ч.4 ст.190 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м.Дніпропетровська, яка мешкає в АДРЕСА_2 , зареєстрована в АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м.Дніпропетровська, яка мешкає в АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, та клопотання обвинуваченої ОСОБА_11 про визнання доказів недопустимими, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська знаходиться кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_10 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27 ч.4 ст.190 КК України, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

До суду надійшло клопотання обвинуваченої ОСОБА_11 про визнання недопустимими доказами речових доказів та документів, які були вилучені під час обшуків, які були проведені 11.06.2015 за адресами: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , а також складені за результатами обшуків протоколів таких обшуків, постанов про визнання вилученого майна речовими доказами, протоколів огляду таких речових доказів, висновків експертів та всіх інших документів, які є похідними від незаконного вилучення майна та документів. В обґрунтування свого клопотання обвинувачена ОСОБА_11 зазначила, що 11 червня 2015 року на підставі ухвал Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 08.06.2013 були проведені обшуки за вище зазначеними адресами. Суд в ухвалах про проведення обшуків зобов`язав проводити обшуки з обов`язковою відеофіксацією. Однак, відеофіксація під час обшуків в жодному випадку не здійснювалась. Крім цього, обшуки були проведені особами, яким такий дозвіл не надавався.

Також до суду надійшло клопотання обвинуваченої ОСОБА_11 про визнання недопустимими доказами всіх показань свідків, які допитувались на досудовому слідстві, оскільки клопотання про їх виклик та допит у підготовчому засіданні не заявлялися. Визнати недопустимими доказами всі речові докази та/або документи та/або інші матеріали справи, оскільки клопотання про їх долучення до матеріалів справи у підготовчому засіданні не заявлялися.

Крім цього, до суду надійшло клопотання обвинуваченої ОСОБА_11 про визнання недопустимими доказами покази представника ПрАТ «Метлайф» ОСОБА_9 , оскільки його покази є показами з чужих слів, так як 90% інформації він не знає та/або не пам`ятає, а 10 % інформації, яку він надав, він отримав від співробітників адвокатської компанії та з матеріалів справи.

В суді ОСОБА_11 підтримала свої клопотання.

Вислухавши позицію учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, що перебувають у суді, суд вважає необхідним в задоволенні клопотань ОСОБА_11 відмовити з наступних підстав.

Згідно ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Відповідно ст.85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Стаття 86 КПК України вказує, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК України.

В ст.87 КПК України зазначено, що недопустимими доказами є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманої внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод є такі діяння: 1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; 2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження; 3) порушення права особи на захист; 4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на питання, або їх отримання з порушенням цього права; 5) порушення права на перехресний допит; 6) отримання показань від свідка, який надалі буде визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно ст.89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення, а у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим.

На підставі викладеного, суд вважає клопотання обвинуваченої ОСОБА_11 про визнання недопустимими доказами речових доказів та документів, які були вилучені під час обшуків, які були проведені 11.06.2015 на підставі ухвал Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 08.06.2013, а також складені за результатами обшуків протоколів таких обшуків, постанов про визнання вилученого майна речовими доказами, протоколів огляду таких речових доказів, висновків експертів та всіх інших документів, які є похідними від незаконного вилучення майна та документів таким, що не підлягає задоволенню, оскільки стороною обвинувачення письмові або речові докази суду не надавались та судом не досліджувались, що унеможливлює здійснення судом перевірки належності та допустимості зазначених доказів.

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_11 про визнання недопустимими доказами всіх показів свідків, які допитувались на досудовому слідстві, та всі речові докази та/або документи та/або інші матеріали справи, оскільки клопотання про виклик свідків та про долучення доказів не було заявлено під час підготовчого розгляду, суд вважає необхідним залишити без задоволення, оскільки свідки по справі судом не допитувались, будь-які письмові або речові докази суду не надавались та судом не досліджувались. Крім цього, питання допустимості доказів суд вирішує під час їх оцінки в нарадчій кімнаті при ухваленні судового рішення і тільки у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим. Однак, відповідно до ст.87 КПК України, яка містить вичерпний перелік підстав, коли суд зобов`язаний визнати докази недопустимими, не заявлення клопотання про виклик свідків та про долучення доказів під час підготовчого судового засідання не свідчить про очевидну недопустимість показів свідків та письмових або речових доказів, яку суд може встановити під час судового розгляду, оскільки норми КПК України не передбачають обмеження щодо реалізації прав сторін провадження щодо надання ними доказів суду стадіями судового провадження.

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_11 про визнання недопустимими доказами показів представника ПрАТ «Метлайф» ОСОБА_9 в суді, суд вважає необхідним залишити без задоволення, оскільки представник ПрАТ «Метлайф» ОСОБА_9 будучи допитаним, з дотриманням вимог ст.353 КПК України, судом у судовому засіданні дав пояснення стосовно поданої позовної заяви та зазначив, що заява ним складена на підставі документів та інформації, яку йому надала адвокатська компанія, де він працює. Даючи покази він зазначив, що обставини кримінального правопорушення йому відомі із матеріалів кримінального провадження, з якими він був ознайомлений. При цьому, представник ПрАТ «Метлайф» ОСОБА_9 не посилався на яких-небудь осіб зі слів яких йому нібито стало відомо обставини кримінального правопорушення. Під час допиту представника ПрАТ «Метлайф» ОСОБА_9 судом не встановлений факт отримання доказів внаслідок істотного порушення прав та свобод людини тобто очевидної їх недопустимості.

Керуючись ст.89,350 КПК України, суд -
у х в а л и в:
Клопотання обвинуваченої ОСОБА_11 про визнання недопустимими доказами:

речових доказів та документів, які були вилучені під час обшуків, які були проведені 11.06.2015 за адресами: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , а також складені за результатами обшуків протоколів таких обшуків, постанов про визнання вилученого майна речовими доказами, протоколів огляду таких речових доказів, висновків експертів та всіх інших документів, які є похідними від незаконного вилучення майна та документів;

всі показання свідків, які допитувались на досудовому слідстві, всі речові докази та/або документи та/або інші матеріали справи;

покази представника ПрАТ «Метлайф» ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_3

ОСОБА_2