Справа №712/1730/17
Провадження № 1-кс/712/810/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про арешт майна
16 лютого 2017 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 при секретарі за участю прокурора ОСОБА_2 , старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Черкаській області підполковника поліції ОСОБА_3 , винесеного у кримінальному провадженні №0000221 від 11.07.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України, погоджене з прокурором прокуратури міста Черкаси радником юстиції ОСОБА_2 про накладення арешту,

В С Т А Н О В И В:

До Соснівського раойнного суду м. Черкаси звернувся з клопотанням про накладення арешту старший слідчий СУ ГУНП в Черкаській області підполковник поліції ОСОБА_3 , яка знаходиться в слідчій групі з розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових, розслідувань під №0000221 від 11.07.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України . Клопотання мотивується тим, що 11 липня 2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження № 0000221 за фактом підробки договорів ТОВ «СХК» з метою заволодіння майном товариства, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 та ч. 1 ст. 358 КК України. Встановлено, що впродовж 2009 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Покотило МВ, ОСОБА_6 , підробили ряд договорів з ТОВ «СКХ» з метою заволодіння майном товариства. Прокуратурою міста Черкаси 12.07.2013 визначено підслідність та кримінальне провадження направлено для проведення розслідування до слідчого підрозділу Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області. У кримінальному провадженні 19.02.2016 створена слідча група, до складу якого увійшли слідчий СВ Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_7 та старший слідчий СУ Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_3 .

Будучи допитаною ОСОБА_8 показала, що вона звернулася з заявою з приводу того, що впродовж 2009 року ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 .. ОСОБА_6 було укладено ряд фіктивних договорів стосовно ТОВ «СХК» з метою заволодіння майном товариства, та додала, що 14.04.2010 нею було додатково встановлено, що 08.04.2010 відбулося засідання Пирятинського районного суду Полтавської області з розгляду справи за позовом Покотила МВ до ТОВ «СХК» та ОСОБА_11 про стягнення боргу в сумі 6000 000 грн., де ніби-то поручителем боржника є ТОВ «СХК». Крім того вона ознайомилась з матеріалами справи в Госаподарському суді Черкаської області та виявила, що копії договорів поруки ТОВ «СХК» з ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 є підробними, так як на договорах не підпис її матері та в отриманих у спадок документах оригінали таких договорів відсутні.

Представник ТОВ «СХК» ОСОБА_13 , який призначений розпорядником цього підприємства судом, був присутній на судовому засіданні та не маючи на руках договору-поруки між ТОВ «СХК» та ОСОБА_10 , позовні вимоги позивача ОСОБА_10 визнав повністю. Потерпіла вказує, що договір-поруки, укладений між ТОВ «СХК» та ОСОБА_10 підроблений, так як на договорі не підпис її матері - ОСОБА_14 , яка в 2009 році померла.

За результатами проведеного розслідування встановлено, що ОСОБА_8 являється спадкоємицею та власником корпоративних прав в розмірі 100% статутного капіталу ТОВ «СХК» (засновником ТОВ є з 2007 року ОСОБА_14 , мати ОСОБА_8 ). Впродовж 2009 року Невідомський ОСОБА_15 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 уклали ряд фіктивних договорів стосовно ТОВ СХК з метою заволодіння майном товариства.

Між КС «Імперія» та громадянином ОСОБА_6 28.02.2008 укладено кредитний договір, за умовами якого він отримав кредит в сумі 436900 грн., що підтверджується копіями видатковими касовими ордерами.

КС «Імперія» та ТОВ «СХК» 10.04.2008 мід собою уклали договір поруки №Б08/32/2, згідно умов якого ТОВ «СХК» поручилося перед КС «Імперія» за виконання ОСОБА_6 своїх зобов`язань за кредитним договором від 28.02.2008 в повному обсязі. Відповідно до даних кредитної спілки «Імперія», ТОВ «СХК» має заборгованість за договором поруки №508/32/2. Цей факт спростовує в своїх показах ОСОБА_8 , остання вказує, що договір поруки не укладався, підпис та печатка на договорі не ставилася. Також ОСОБА_8 зазначила, що КС «Імперія» надала до суду претензію від 02.03.2009 про заборгованість ТОВ «СХК» та відповідь на неї від 31.03.2009 про визнання цієї заборгованості, що зі слів останньої також не відповідає дійсності, так як жодної претензії ТОВ «СХК» не отримувало: відповіді не надавало. Відповідно печатка та підпис не ставилися.

Будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_9 показав, що він працює електромонтером на підприємстві «Уманьгаз» та жодного відношення до підписання договору позики від 29.05.2009 він не має, гр. ОСОБА_14 ніколи не бачив, а про ТОВ «СХК» почув вперше від слідчого. Даний договір не підписував.
Між ОСОБА_10 та ОСОБА_16 14.05.2009 був укладений договір позики на суму шість мільйонів гривень.
ОСОБА_10 14.05.2009 був укладений договір поруки з ТОВ «СХК» та ОСОБА_16 .
Кедитна спілка «Імперія» в особі розпорядника майна арбітражного керуючого ОСОБА_17 08.02.2010 звернулася до Господарського суду м. Черкаси про порушення справи про банкрутство. В заяві від 08.02.2010 зазначено, що ухвалою Господарського суду Черкаської області від 20.02.2009 порушено провадження у справі №01/500 про банкрутство кредитної спілки «Імперія».

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 15.06.2009 відсторонено від виконання повноважень голову правління кредитної спілки «Імперія» ОСОБА_14 та виконання обов`язків керівника кредитної спілки «Імперія» тимчасово покладено на розпорядника майна боржника арбітражного керуючого ОСОБА_18 , а 22 лютого 2010 ОСОБА_13 подав заяву про призначення його арбітражним керуючим по справі про банкрутство ТОВ «СХК», заяву було задоволено.

В ході проведення ліквідаційної процедури товариства «СХК» ліквідатор ОСОБА_13 виставив майно банкрута, яке належало ОСОБА_14 , - ТОВ «СХК» - комплекс нежитлових будівель, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , - на продаж з аукціону та відповідно до протоколу №1 аукціону без оголошення ціни продажу майна банкрута ТОВ «СХК» від 20 листопада 2012 року здійснив продаж переможцю аукціону, яким став ОСОБА_19 .

16 квітня 2013 року між ТОВ «СХК», від імені якого діяв ліквідатор товариства ОСОБА_13 та ОСОБА_19 було укладено договір купівлі-продажу комплексу нежитлових будівель.

Відповідно до даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником комплексу нежитлових будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , - являється товариство з обмеженою відповідальністю «Флєр».

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити, мотивуючи тим, що на даний час комплекс нежитлових будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , був проданий за заниженою ціною; за короткий час був перепроданий іншій особі, і є підстави вважати, що будуть продовжуватися вчинятися незаконні дії, що можуть виражатися у подальшому переоформленні приміщення на інших громадян.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, слідчого дослідивши матеріали клопотання, прийшов до наступного.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.
Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суду у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Статтею 173 КПК України, передбачено, що Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. Не допускається арешт майна/коштів банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, а також майна/коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
В даному випадку прокурором не доведено необхідність накладення арешту на майно, а саме: комплекс нежитлових будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві приватної власності належить ТОВ «ФЛЄР», які є добросовісним набувачем відповідно чинного законодавства, а тому клопотання не підлягає до задоволення.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст.170-173КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_20