Справа № 289/988/16-к
Номер провадження 1-кп/289/98/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.12.2016 м. Радомишль
Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000186 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, одруженого, на утриманні має малолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кишинів Молдова та мешканця АДРЕСА_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_3 , громадянина України, освіта середня, одруженого, на утриманні має малолітню дитину, працюючого охоронцем склозаводу смт. Пісківка Бородянського району Київської області, раніше не судимого;
обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,
ВСТАНОВИВ:
27.03.2016 року приблизно о 20.00 годині ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, йшли по вул. Мала Житомирська в м. Радомишль Житомирської області в напрямку центра міста. Проходячи повз територію бази таксі ПП «Миронюк» зустріли незнайомого на той час їм ОСОБА_7 і демонструючи протиправну вседозволеність, виражаючи явну неповагу до існуючих правил поведінки, моральності та добропристойності, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, під нікчемним приводом, діючи з особливою зухвалістю, безпричинно почали наносити удари руками та ногами в обличчя та по тілу ОСОБА_7 , заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді синців та ссадин обличчя, лівого плечового суглобу, травматичної екстракції 1 зуба справа та коронки 1 зуба зліва на верхній щелепі, які по своїй категорії відносяться до легкого ступеню важкості з короткочасним розладом здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їм злочину винним себе не визнав та пояснив, що ввечері 27.03.2016 року він проводив свого знайомого ОСОБА_5 додому. Поблизу бази таксі ОСОБА_5 зіштовхнувся плечима із ОСОБА_7 , який ішов назустріч, після чого вони обмінялися грубими репліками та ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_7 декілька разів, останній впав і ОСОБА_5 вдарив пару раз ногою лежачого, після чого ОСОБА_4 відтягнув ОСОБА_5 . Через деякий час прибігли якісь люди і почали наносити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 удари. Потім приїхала «швидка» і ОСОБА_7 забрали до лікарні.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину визнав частково, пояснив, що разом із ОСОБА_4 вони пили пиво, десь близько 19 години йшли до ОСОБА_5 додому і напроти бази таксі він зіштовхнувся плечима із ОСОБА_7 , почалася бійка між ними двома, а ОСОБА_4 відтягнув ОСОБА_5 і в бійці участі не брав.

Вина обвинувачених у вчинені злочину за пред`явленим обвинуваченням, незважаючи на її заперечення чи часткове невизнання обвинуваченими, підтверджується сукупністю достатніх достовірних даних, здобутих за допомогою доказів, що зібрані з дотриманням встановленого порядку відповідно до КПК України, які в тісному зв`язку між собою безсумнівно викривають обвинувачених і спростовують їх заперечення, а саме.

Про подію злочину на вул. Мала Житомирська вказав допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 та під присягою підтвердив викладені в вироку обставини та пояснив, що близько 20-00 години поблизу бази таксі ПП «Миронюк» обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, безпричинно побили його до втрати свідомості. Зазначив, що били його обидва обвинувачені і навіть тоді, коли він упав і вже не міг піднятися.

Показання потерпілого про характер і локалізацію тілесних ушкоджень знайшли своє пряме підтвердження в об`єктивних даних висновку експерта № 49 від 28.03.2016, які вказують на виявлення у нього тілесних ушкоджень у вигляді синців та ссадин обличчя, лівого плечового суглобу, травматичної екстракції 1 зуба справа та коронки 1 зуба зліва на верхній щелепі, які по своїй категорії відносяться до легкого ступеню важкості з короткочасним розладом здоров`я, що могли виникнути від дії твердих тупих предметів, можливо за обставин і в термін, вказані потерпілим (а.с. 15).

В своїх показаннях свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтвердили показання потерпілого ОСОБА_7 щодо побиття останнього. Так, ОСОБА_8 показав суду, що в березні 2016 року йому зателефонував його знайомий ОСОБА_7 і повідомив, що біля бази таксі його б`ють. Коли ОСОБА_8 із синами під`їхав до місця події побачив, як двоє хлопців били лежачу на землі людину руками та ногами. При наближенні автомобіля ці хлопці почали втікати, а ОСОБА_8 із старшим сином наздогнали їх та затримали. Обвинувачені знаходилися в стані алкогольного сп`яніння, вели себе агресивно, погрожували розправою, висловлювалися в адресу свідків брутальною лайкою. ОСОБА_7 був весь в крові. Потерпілого ОСОБА_7 охарактеризував як спокійну, врівноважену та не конфліктну людину. ОСОБА_10 беззастережно підтвердив зазначені вище покази та повідомив, що його брат та батько затримували обвинувачених, а він надавав допомогу потерпілому ОСОБА_7 , який був сильно побитий та потребував допомоги.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 підтвердив попередні свідчення і щодо побиття обвинуваченими потерпілого ОСОБА_7 поблизу бази таксі, і щодо зухвалої та агресивної поведінки обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 після їх затримання. Щодо стану сп`яніння когось обвинувачених чи потерпілого зазначив, що не пам`ятає.

Як вбачається із показань свідка ОСОБА_12 ввечері 27.03.2016 року йому зателефонувала дружина і повідомила, що біля їх бази таксі бійка. Коли він приїхав, то самої бійки не бачив, але побачив біля огорожі сидить зігнувшись ОСОБА_7 , він був в крові, потім під`їхала «швидка» і медики забрали останнього в лікарню. Крім ОСОБА_7 він побачив на місці події свідків ОСОБА_13 , які намагалися заспокоїти обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Останні вели себе дуже агресивно, кидались і на ОСОБА_13 і на ОСОБА_12 з погрозами та голосно висловлювалися в адресу присутніх словами брутальної лайки.

Допитана в судовому засіданні свідок-очевидець ОСОБА_16 розповіла, що ввечері 27.03.2016 року чергувала на базі таксі і побачила у вікно, як двоє хлопців шли по дорозі, а ОСОБА_17 їх обходив. Через невеликий проміжок часу, вона почула якісь звуки, схожі на удари, відчинила двері на вулицю і побачила, як вказані вище два хлопці б`ють ОСОБА_7 , після чого вона негайно зателефонувала чоловікові і в поліцію та повідомила про бійку. Били ОСОБА_17 хлопці на вулиці під ліхтарем, тільки з протилежного боку дороги. Потім приїхали Бурдакови та зупинили бійку. Приїхала «швидка допомога» і ОСОБА_7 повезли в лікарню, а хлопці ще тривалий час сперечалися та сварилися із ОСОБА_13 .

Аналіз показань потерпілого та свідків, викладених вище, відсутність будь-яких протиріч між ними, їх послідовність, дають підстави дійти висновку щодо їх правдивості.

Перевіркою на місцевості під час огляду місця події (протокол від 18.05.2016 року з фото таблицею) встановлене місце злочину, що з тотожною схожістю збігаються з місцем злочину і перебігом сутички, на які вказала свідок ОСОБА_16 під час дачі показань в суді і свідчить про об`єктивну можливість спостерігати в умовах місця злочину і темного часу доби за бійкою, яка підтвердилася (а.с.24-25).

Добуті відомості з наведених свідчень ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_16 , будучи узгодженими між собою та тісно пов`язаними з відомостями про місце злочину, без жодних сумнівів доводять усвідомлення обвинуваченими перебування їх у громадському місці і в той час, за яких порушення нормального відпочинку з приниженням гідності людини та учинена бійка неминуче поєднані з грубим порушенням громадського порядку.

Дослідженими даними рапортів чергових працівників Радомишльського ВП від 27.03.2016 року зафіксовано факти надходження повідомлень зі служби 102 про бійку на вулиці Мала Житомирська, 119Б, а протоколом від 27.03.2015 року зафіксовано прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 (а.с.5,6,7).

Зібрані свідчення про стан алкогольного сп`яніння обвинувачених не суперечать випискам № 179 та № 178 із медичної карти Радомишльської центральної лікарні № 1 (а.с.8,9), дослідивши які суд зміг безпосередньо переконатися в тому, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знаходилися в стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю.

Узгодженість показань потерпілого із зібраними достовірними документами, які доповнюються показаннями свідків, що відновлюють закономірний перебіг подій у часі й просторі, а так само відсутність в них протиріч з характером і локалізацією тілесних ушкоджень, виключають у суду будь-які сумніви в істинності обставин, які ними підтверджуються, що безсумнівно спростовує версію обвинувачених.

У з`ясованій обстановці у вечірній час доби в громадському місці в своєму бажанні підтримати особистісний престиж на противагу інших членів суспільства обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спонтанно, реалізуючи невизначений умисел, демонстративно порушили нормальний відпочинок громадян з образливим чіплянням до потерпілого ОСОБА_7 та учинили з ним бійку, чим грубо порушили громадський порядок.

Як встановлено в судовому засіданні, під час зустрічі потерпілий не вчинив жодної дії, яка б істотно зачіпала інтереси обвинувачених, а насильство над потерпілим не лише принижувало його особисту гідність, а за спрямованістю дій винних осіб з невизначеним прямим умислом було виразом показової неповаги взагалі, до людської особистості як такої. Відповідно, спонукання обвинувачених, що знайшли свій зовнішній прояв в їх нахабній поведінці, характеризують виключно хуліганські мотиви явної неповаги до суспільства: самоствердження для прояву своєї зверхності і мотив протесту з протиставленням своєї поведінки встановленому громадському порядку.

Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі.

Доводи сторони захисту про відсутність складу інкримінованого обвинуваченим злочину суд оцінює не більше як проявом захисно-установчої поведінки обвинувачених зі спробою уникнути кримінальної відповідальності в повну міру своєї вини.

Аналізуючи пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в частині відсутності в діях ОСОБА_4 мотивів хуліганства, вчиненого групою осіб, суд з урахуванням пояснень потерпілого, а також свідків, знаходить їх безпідставними і такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за скоєний злочин.

Стосовно показань обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до яких він заперечував спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , то суд до них ставиться критично, вважає їх тактикою його захисту та такими, що повністю спростовуються вищенаведеними доказами.

Суд за стійким внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному та всебічному дослідженні всіх з`ясованих обставин обвинувачення в їх сукупності, дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і обставини ними скоєного знайшли своє підтвердження в судовому засіданні дослідженими достатніми доказами, а їх умисні дії, що виразилися у грубому порушенні громадського порядку у формі буйства та учинення бійки з приниженням гідності людини з мотивів явної неповаги до суспільства, що в поєднанні з побоями супроводжувалося особливою зухвалістю, підлягають кваліфікації як хуліганство, вчинене групою осіб, за ч. 2 ст. 296 КК України, на що звертав увагу судів Пленум Верховного Суду України в п. 5,6 постанови № 10 від 22.12.2006 «Про судову практику у справах про хуліганство».

Розв`язуючи питання про вид і міру покарання відповідно до ст. 65 КК України, суд, керуючись правосвідомістю, враховує вчинення умисного насильницького злочину, що посягає на громадський порядок і додатково на здоров`я і майно особи, який віднесений кримінальним Законом за формальними ознаками до категорії злочинів середньої тяжкості з можливістю призначення покарання у виді обмеження волі. За матеріальною ознакою суспільної небезпеки ступінь тяжкості злочину характеризується його етіологією у сфері дозвілля, криміногенним фактором якої слугував ситуативний конфлікт на фоні алкогольного сп`яніння.

Обвинувачені матеріальну шкоду завдану злочином потерпілому не відшкодували, не вибачилися перед ним та скориставшись останнім словом, про своє щире каяття суду не повідомляли, про що також свідчить їх процесуальна поведінка та динаміка їх стосунків із потерпілим.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , на підставі п.13 ч.1 ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Пом`якшуючі покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 обставини відсутні.

Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , при цьому встановлено, що він: раніше не судимий; офіційно не працевлаштований; за місцем реєстрації на диспансерних обліках у нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання надана формальна характеристика, а з колишнього місця навчання в 2008-1011 роках позитивна; одружений, має на утриманні малолітню дитину; інших відомостей не добуто, обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не надано (а.с.31,32-33,34,35,39).

Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , при цьому встановлено, що він: раніше не судимий; офіційно працевлаштований охоронцем склозаводу; за місцем реєстрації на диспансерних обліках у нарколога і психіатра не перебуває; за місцем проживання надана формальна характеристика; одружений, має на утриманні малолітню дитину; інших відомостей не добуто, обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не надано (а.с.40,43,44,45,46).

Обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які до кримінальної відповідальності притягуються вперше, за вчинення одного епізоду хуліганства, покарання можливо призначити у вигляді обмеження свободи і у передбаченому ч. 2 ст. 296 КК України розмірі, оскільки на думку суду саме таке покарання є необхідним й достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Застосування більш суворих розмірів покарання або ізоляції від суспільства, за конкретних обставин справи і поведінки обвинувачених, суд визнає явно не справедливим і достатніх підстав для цього не вбачається, так само як і для застосування правил ст.69 КК України.

Разом із тим, з огляду на тяжкість злочину, особу винних, відсутність обставин, які пом`якшують покарання, наявність обставини, яка обтяжує покарання, відсутність у обвинувачених каяття щодо вчиненого, прагнення примиритися із потерпілим і відшкодувати завдані йому збитки, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 без відбування покарання неможливе, а відтак відсутні належні правові підстави для застосування положень ст.75 КК України.

Речові докази по справі відсутні, цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся, арешт на майно обвинувачених не накладався, процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-378 КПК України, -
УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, призначивши йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

Початок строку відбування покарання обчислювати з дня прибуття і постановки ОСОБА_4 на облік у виправному центрі.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, призначивши йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

Початок строку відбування покарання обчислювати з дня прибуття і постановки ОСОБА_5 на облік у виправному центрі.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1
"___" __________ 20 __
(дата засвідчення копії)