Справа № 755/4824/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" листопада 2016 р. м.Київ
У своїй скарзі скаржник посилається на те, що заява від 14.07.2016 року з якою ОСОБА_3 звернулась до Дніпровського управління ГУНП у м.Києві про визнання її потерпілою в даному кримінальному провадженні, не розглянута по суті та не винесене відповідне процесуальне рішення.
В судове засідання скаржник не зьявилась подала до суду заяву про розгляд без її участі, скаргу підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити.
Прокурор та слідчий в судове засідання з розгляду скарги не з`явилися, повідомлялися судом належним чином про час і місце розгляду скарги, причини неявки суду не повідомили.
Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ст.21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Згідно ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Згідно з ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Відповідно до п.18 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
У відповідності до ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають у особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятки про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Судом встановлено, що 14.07.2016 року ОСОБА_3 було подано повідомлення про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами ВДВС Дніпровського РУЮ у м.Києві, передбачених ст.364, ст.379, ч.2 ст.382 КК України. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 01.02.2016 року зобов`язано слідчого Дніпровського управління поліції ГУНП у м.Києві внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 26.11.2015 року.
14.07.2016 року ОСОБА_3 повторно звернулась до Дніпровського управління ГУНП у м.Києві із заявою про визнання її потерпілою в даному кримінальному провадженні.
18.10.2016 року ОСОБА_3 отримала лист від слідчого СВ Дніпровського управління ГУНП у м.Києві ОСОБА_4 від 11.10.2016 року, в якому слідчий в супереч вимогам КПК України, не прийняв жодного процесуального рішення, а повідомив, що знову не зважаючи на ухвалу слідчого судді, не має підстав для визнання ОСОБА_3 потерпілою в даному кримінальному провадженні.
Згідно ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Вказані вимоги КПК України слідчим не дотримані, що свідчить про обґрунтованість поданої скарги заявником в частині зобов`язання розглянути заяву по суті та винести відповідне процесуальне рішення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 21, 26, 55, 303,309 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1