Вищий спеціалізований суд україни
з розгляду цивільних і кримінальних справ
Ухвала іменем україни 23 травня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене
до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0005710

від 28 серпня 2015 року, за касаційною скаргою прокурора на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 14 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 17 червня 2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя с. Бохоників АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останнього разу за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 23 лютого 2011 року за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 14, ч. 1

ст. 187 КК, на підставі ст. 71 цього Кодексу до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років із конфіскацією 1/3 майна;

01 квітня 2015 року звільненого умовно-достроково на невідбуту частину призначеного покарання строком 1 рік 4 місяці 22 дні,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останнього разу за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 14 серпня 2015 року за ч. 3 ст. 15 ч. 3

ст. 185, 71 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк

4 років 6 місяців,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК,

в с т а н о в и л а:

За вироком Вінницького міського суду Вінницької області

від 14 квітня 2016 року засуджено:

ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК до покарання

у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 71 КК за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком приєднано невідбуту частину покарання за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 23 лютого 2011 року і призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_6 постановлено рахувати з часу затримання 28 серпня 2015 року. На підставі ч. 5 ст. 72 КК ОСОБА_6 зараховано у строк покарання (з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі) строк попереднього увязнення під час досудового розслідування та під час судового розгляду кримінального провадження з 28 серпня 2015 року по 14 квітня 2016 року;

ОСОБА_7 за ч.2 ст. 186 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 71 КК за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком приєднано невідбуту частину покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 14 серпня 2015 року і призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_6 постановлено рахувати з часу затримання 28 серпня 2015 року. На підставі ч. 5 ст. 72 КК ОСОБА_6 зараховано у строк покарання (з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі) строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та під час судового розгляду кримінального провадження з 28 серпня 2015 року по 14 квітня 2016 року.
За вироком місцевого суду ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнано винними і засуджено за те, що 28 серпня 2015 року приблизно о 00.20 год. біля будинку № 123 на вул. Пирогова в м. Вінниці вони з корисливих мотивів повторно за попередньою змовою групою осіб, застосувавши насильство, яке не було небезпечним для життя й здоров`я, відкрито заволоділи належним ОСОБА_10 майном на загальну суму 1223 грн.
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 17 червня

2016 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_11 залишено без змін.
У касаційній скарзі зі змінами до неї прокурор, не оспорюючи доведеності винуватості й правильності кваліфікації дій засуджених, посилаючись на неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить змінити постановлені у кримінальному провадженні судові рішення: вказати в резолютивній частині вироку місцевого про зарахування засудженим в строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення

з 28 серпня 2015 року по 17 червня 2016 року відповідно до ч. 5 ст. 72 КК. В решті судове рішення залишити без зміни. Виключити з ухвали вказівку апеляційного суду про залишення апеляційної скарги зі змінами прокурора без задоволення. На думку прокурора, апеляційний суд всупереч вимогам п. 1 ч. 1 ст. 412, п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК не застосував закон, який підлягав застосуванню.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який частково підтримав касаційну скаргу зі змінами та просив змінити ухвалу апеляційного суду, зазначивши про зарахування ОСОБА_11 у строк відбування покарання строку тримання під вартою з 28 серпня 2015 року по 17 червня 2016 року включно, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, а тому колегія суддів не перевіряла доведеності винуватості засуджених у вчиненні злочину, кримінально-правової оцінки дій за ч. 2 ст. 186 КК, оскільки законність та обґрунтованість судових рішень у цій частині не оскаржувалися.
Доводи прокурора про необхідність зарахування засудженим строку тримання особи під вартою до набрання вироком законної сили у строк покарання за правилами, визначеними у ч. 5 ст. 72 КК, колегія суддів вважає обґрунтованими з огляду на таке.
Згідно з ч. 5 ст. 72 КК (в редакції Закону України від 26 листопада

2015 року № 838-VIII, який набув чинності 24 грудня 2015 року) зарахування судом строку попереднього увязнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє увязнення, провадиться з розрахунку: один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього увязнення, крім іншого, включається строк тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінальної справи до моменту набрання вироком законної сили.
Відповідно до ч. 3 ст. 5 КК вищевказаний закон про кримінальну відповідальність як такий, що пом`якшує та поліпшує становище засуджених до позбавлення волі, має зворотну дію в часі, а отже, підлягає застосуванню до засуджених у цьому провадженні.
Згідно зі ч. 2 ст. 532 КПК у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що щодо ОСОБА_11 було застосовано попереднє увязнення з моменту затримання, тобто з 28 серпня 2015 року. При призначенні покарання за наслідками судового розгляду місцевий суд відповідно до ч. 5 ст. 72 КК зарахував строк попереднього ув`язнення, вирахувавши його до постановлення вироку, а саме з 28 серпня 2015 року по 14 квітня 2016 року. Вирок місцевого суду щодо ОСОБА_11 набрав законної сили 17 червня 2016 року, тобто з дня прийняття рішення апеляційним судом.
Таким чином, у строк призначеного покарання у виді позбавлення волі (з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі) необхідно зарахувати строк тримання під вартою ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили, а саме з 14 квітня 2016 року по 17 червня 2016 року включно.
Керуючись статтями 434, 436, 438, 441, 442 КПК та ч. 5 ст. 72 КК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 17 червня 2016 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_6 змінити.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК ОСОБА_7 та ОСОБА_6 зарахувати в строк відбування покарання строк тримання під вартою до моменту набрання вироком законної сили, а саме з 14 квітня 2016 року по 17 червня 2016 року включно.
Ухвала касаційного суду набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3