Справа № 344/4648/17
Провадження № 1-кп/344/392/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Підпечари Тисменицького району Івано-Франківської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Злочин вчинено за наступних обставин.

27.07.2016 близько 10 год. 00 хв. водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки ГАЗ-3302 СПГ, реєстраційний № НОМЕР_2 , заїхав у двір будинку №10а по вул. Угорницька в м.Івано-Франківську, де зупинився. Після вивантаження продуктів до магазину «Джем» ОСОБА_5 повернувся до свого автомобіля, сів за кермо та увімкнув двигун.

Порушуючи вимоги пунктів 2.3.б, 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України, ОСОБА_5 проявив неуважність, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, для забезпечення безпеки руху не звернувся за допомогою до інших осіб, а щоб виїхати з прибудинкової території, розпочав маневр рух транспортним засобом заднім ходом. В той час дворовою територією в напрямку від задньої частини автомобіля ГАЗ-3302 СПГ, йшла пішохід ОСОБА_6 , 1955 року народження, на яку автомобіль під керуванням ОСОБА_5 задньою частиною вчинив наїзд.

У результаті порушення ОСОБА_5 Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки з переломами 5-6 ребер зліва, ускладнена малим лівобічним гемотораксом, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечні для життя в момент спричинення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав, повністю підтвердив обставини вчиненого злочину відповідно до викладеного. Так, ОСОБА_5 суду показав, що 27.07.2016 близько 10 год. 00 хв. приїхав автомобілем марки ГАЗ-3302, що належить ТОВ «Глобинський м`ясокомбінат», у двір будинку №10а, що по вул. Угорницька в м.Івано-Франківську, до магазину «Джем» для вивантаження продуктів. Після вивантаження продуктів повернувся до автомобіля, сів за кермо та завів двигун. В той час біля магазину також стояв великий вантажний автомобіль, що загороджував видимість. Розпочав маневр руху заднім ходом, але з-за фури раптово побачив жінку, посигналив, але вже було пізно, вчинив на неї наїзд, жінка впала. Одразу викликав карету швидкої допомоги, що доставила потерпілу у медичний заклад, а також працівників поліції. На час події мав водійський стаж 3 роки, за вказаним маршрутом їздив неодноразово, другий місяць на цьому автомобілі розвозив по магазинах продукти харчування, вказана робота є його єдиним джерелом доходів. Крім того зазначив, що на даний час проживає у м.Івано-Франківську за вказаною адресою з ОСОБА_7 , з якою знаходиться у фактичних шлюбних відносинах, за 3 місяці очікують народження спільної дитини, а також з ними проживає малолітня дочка ОСОБА_7 , що теж знаходиться фактично на його утриманні. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати, та не позбавляти його права керування, оскільки це єдине джерело його доходу.

Потерпіла ОСОБА_4 вказала, що позов не заявляє, щодо покарання обвинуваченому просила його суворо не карати.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.1 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, дані про особу винного, зокрема молодий вік, те, що обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, офіційно не працює, не одружений, однак перебуває в фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_8 , що зараз на шостому місяці вагітності та не працює, утримує її та її дитину від минулого шлюбу, на обліках ОНД та ОПНЛ№3 не перебуває; щире каяття, відсутність претензій матеріального та морального характеру потерпілої як обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

За таких обставин, враховуючи позицію прокурора, що просила призначити покарання обвинуваченому у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян без позбавленням права керувати транспортними засобами, позицію потерпілої та обвинуваченого, що просили суворо не карати обвинуваченого, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч.1 ст.286 КК України у виді штрафу без позбавлення права керувати транспортними засобами як єдиного джерела доходу сім`ї обвинуваченого, оскільки таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для його виправлення та для запобігання вчиненню злочинів як ним, так і іншими особами.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи відповідно до ч.2 ст.124 КПК України покласти на обвинуваченого.

Питання речових доказів у справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався, цивільний позов не заявлявся.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд-

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень без позбавленням права керувати транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави із зарахуванням на рахунок №0002, отримувач: УДКСУ у місті Івано-Франківську Івано-Франківської області, банк отримувача: ГУДКСУ в Івано-Франківській області, МФО: 836014, код ЄДРОУ: 37952250, код класифікації доходів: 24060300 "Інші надходження" 439 гривні 80 копійок процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення судової експертизи: №4.2-632/16 від 29.09.2016.

Речові докази: автомобіль марки ГАЗ-3302 СПГ, реєстраційний № НОМЕР_2 , (згідно постанови від 01.08.2016) вважати повернутим власнику - ТОВ «Глобинський м`ясокомбінат».

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_9