Номер провадження: 11-сс/785/330/17
Номер справи місцевого суду: 495/1344/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2017 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Одеської області ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.02.2017 року, якою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, в рамках кримінального провадження №0000202 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту,

встановив:
Зазначеною ухвалою слідчого судді клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВПГУНП в Одеській області ОСОБА_5 задоволено частково та до ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.296 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною йому залишати місце свого проживання в період часу з 22 год. до 07 год. строком до 22.04.2017 року включно із покладенням на нього певних обов`язків, перелік яких зазначений в резолютивній частині ухвали.

27.02.2017 року, поштою, захисник ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, оскільки вважає її незаконною та необґрунтованою.

Зазначена апеляційна скарга надійшла на адресу апеляційного суду 06.03.2017 року.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених КПК України.

Разом з тим, ч.ч. 1 та 2 ст. 309 КПК України встановлюють вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Відповідно до матеріалів провадження, 27.02.2017 року підозрюваний ОСОБА_4 подав до апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.02.2017 року, яка колегією суддів розглянута за його участю, а також за участю його захисника ОСОБА_3 .

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 06.03.2017 року (номер провадження:11-сс/785/295/17) апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.02.2017 року залишена без задоволення, а ухвала слідчого судді без змін.

Проте, в день постановлення апеляційним судом ухвали, до суду також надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , яка дослівно повторює апеляційну скаргу від 27.02.2017 року доводи якої були предметом розгляду апеляційного суду.

Наведене свідчить про те, що ухвала слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.02.2017 року на момент надходження апеляційної скарги захисника ОСОБА_3 вже була переглянута, а нових доводів апеляційна скарга захисника не містить, у зв`язку з чим відсутній предмет для оскарження в апеляційному порядку.

Статтею 422 КПК України передбачений порядок перевірки ухвал слідчого судді, однак в зазначеній нормі закону не передбачені дії апеляційного суду, щодо апеляційних скарг на ухвали слідчого судді, що не підлягають оскарженню.

При цьому, на думку судді-доповідача, в подібних випадках слід керуватися положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього кодексу.

Враховуючи те, що в своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу слідчого судді, яка за такою самою апеляційною скаргою вже була предметом апеляційного оскарження, тому вважаю, що до неї необхідно застосувати загальне правило, передбачене ч. 4 ст. 399 КПК України, а саме - відмовити у відкритті апеляційного провадження, та повернути особі, яка її подала разом із доданими матеріалами.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 24, 309, 392, 399, 419, 422 КПК України, суддя-доповідач,

ухвалив:
У відкритті провадження по апеляційній скарзі захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.02.2017 року, якою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, в рамках кримінального провадження №0000202 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати захиснику ОСОБА_3 разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Суддя Апеляційного суду Одеської області ОСОБА_2