АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/48/17 Справа № 205/3/17/17-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2017 року

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі матеріали за апеляційними скаргами потерпілої ОСОБА_6 та прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 січня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, який

зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

представника

потерпілої ОСОБА_10 ,

слідчого ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну та необгрунтовану та обрати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обгрунтування апеляційної скарги прокурор посилається на те, що ухвалою суду першої інстанції не забезпечені цілі та принципи вирішення питання про доцільність обрання підозрюваному відповідного запобіжного заходу. Прокурор зазначає, що посилання слідчого судді на відсутність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є безпідставними, оскільки за умовами домашнього арешту, застосованого до ОСОБА_7 , йому заборонено відлучатися з дому лише з 21:00 по 06:00 годин. За таких умов підозрюваний має можливість зустрічатись зі свідками та здійснювати незаконний вплив на них, що може негативно вплинути на встановлення істини у справі. Прокурор вказує на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину проти життя та здоров`я особи, при цьому він офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела прибутку та може переховуватись від слідства через ймовірність суворого покарання за інкримінований злочин.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги, потерпіла зазначає, що слідчий суддя не взяв до уваги всі обставини справи та наслідки злочинних дій підозрюваного ОСОБА_7 . Вказує на те, що під час розгляду клопотання слідчого потерпілий знаходився у дуже важкому стані в лікарні, але цей факт не був прийнятий до уваги. Звертає увагу, що 04 січня 2017 року потерпілий ОСОБА_12 від спричинених йому тілесних ушкоджень помер. Посилається на те, що існують реальні ризики, що підозрюваний може ухилятися від слідства і суду. Звертає увагу, що умови домашнього арешту, застосовані до ОСОБА_7 , є дуже м`якими, оскільки йому заборонено відлучатися з дому лише з 21:00 по 06:00 годин і за таких умов підозрюваний має можливість зустрічатись та тиснути на свідків.

В запереченні захисник ОСОБА_9 просить у задоволенні апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_6 відмовити, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 січня 2017 року про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту терміном до 05 березня 2017 року залишити без зміни.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 січня 2017 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Новокодацького ВП Дніпропетровського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області та застосовано щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту терміном до 05 березня 2017 року включно, який полягає у забороні залишати житло в період часу з 21.00 годин до 06.00 години, з покладанням на підозрюваного процесуальних обов`язків.

При вирішенні питання про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вказав на недоведеність прокурором обставин, які б вказували на неможливість застосування щодо ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, оскільки жодних доказів на підтвердження наявності підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, під час розгляду клопотання стороною обвинувачення надано не було, разом з тим, слідчий суддя встановив наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, з посиланням на тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, також пославсь на те, що з пояснень підозрюваного ОСОБА_7 встановлено, що він повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро розкаявся і на даний час співпрацює зі слідством та прийшов до висновку про те, що до підозрюваного ОСОБА_7 необхідно застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника потерпілої, який підтримав вимоги апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_6 та просив їх задовольнити, думку прокурора, який просив задовольнити вимоги апеляційних скарг, доводи захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційних скарг та наполягали на залишенні ухвали слідчого судді без зміни, пояснення слідчого, перевіривши надані матеріали за клопотанням слідчого та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційних скарг підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

В частині 1 ст. 194 КПК України зазначено, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ухвала про застосування запобіжних заходів має відповідати вимогам ст. 196 КПК України, відповідно до якої слідчий суддя зазначає відомості про:

1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа;

2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу;

3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу;

4) посилання на докази, які обгрунтовують ці обставини;

5) запобіжний захід, який застосовується.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

З наданих матеріалів вбачається, що слідчий суддя встановив наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Колегія суддів, перевіривши та проаналізувавши надані суду матеріали, не погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність слідчим та прокурором існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у даному кримінальному провадженні.

З наданих матеріалів вбачається наявність ризикам відповідно до ст. 177 КПК України, а саме: можливість незаконно впливати на свідків, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із застосування насильства.

У зв`язку із допущеними порушеннями кримінального процесуального закону ухвала слідчого судді на підставі ч. 1 ст. 412, п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України підлягає скасуванню із постановленням нової ухвали апеляційного суду, якою слід задовольнити частково апеляційні скарги прокурора, потерпілої та клопотання слідчого, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати житло цілодобово за місцем його проживання.

Одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 176 КПК України є домашній арешт.

Зі змісту ст. 181 КПК України слідує, що домашній арешт як вид запобіжного заходу може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Колегія суддів вважає, що застосування саме такого запобіжного заходу можливо з урахуванням наявності постійного місця проживання підозрюваного за адресою: АДРЕСА_1 , разом з матір`ю, що вказує на міцні соціальні зв`язки в місці постійного проживання, а також з метою запобігання встановленим ризикам.
Враховуючи наведене, доводи апеляційних скарг прокурора та потерпілої щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту ОСОБА_7 не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, на підозрюваного слід покласти зобов`язання здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 та потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 січня 2017 року скасувати.

Постановити нову ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області, якою клопотання слідчого СВ Новокодацького ВП Дніпропетровського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що полягає в забороні залишати житло цілодобово строком до 05 березня 2017 року.

Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого СВ Новокодацького ВП Дніпропетровського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_13 .

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді
______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4