АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУН 648/1075/17 Провадження № 11-кп/791/567/17 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Категорія: умовно дострокове звільнення т Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Херсонської області матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 26 квітня 2017 року, якою йому відмовлено в задоволенні клопотання про умовно дострокове звільнення від призначеного покарання, -

ВСТАНОВИЛА:
З матеріалів провадження вбачається, що до Білозерського районного суду Херсонської області, звернувся засуджений ОСОБА_7 з клопотанням про умовно дострокове звільнення від покарання, призначеного вироком апеляційного суду Херсонської області від 07.04.2008 року за п. 10 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 152, ч. 3 ст. 153, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України у виді 14 років позбавлення волі.

Відмовляючи в задоволенні клопотання місцевий суд постався на те, що ОСОБА_7 хоча й відбув 2/3 строку призначеного покарання, однак враховуючи поведінку засудженого протягом всього строку відбування покарання, зокрема, що поряд з отриманими заохоченнями він систематично допускає порушення режиму утримання, після відмови комісією установи у 2016 році у внесенні клопотання про умовно дострокове звільнення, знову вчинив порушення режиму утримання, що вказує на недоведеність виправлення засудженого та недосягнення мети покарання.
Крім того, як зазначає суд першої інстанції з боку ОСОБА_7 відсутні будь які заходи спрямовані на відшкодування завданої злочинами шкоди.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції засуджений ОСОБА_7 подав на неї апеляційну скаргу .

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою задовольнити його клопотання про умовно дострокове звільнення від призначеного покарання.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що він став на шлях виправлення, має значну кількість заохочень, а всі стягнення погашені в установленому порядку.

Крім того, як зазначає апелянт, він не має змоги відшкодовувати завдану злочинами шкоду у зв`язку з ненадходженням до установи виконавчого листа.

Заслухавши суддю - доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ч.ч. 1 3 ст. 81 КК України до осіб, які в тому числі відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці доведе своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 відбув 2/3 призначеного йому покарання.

Відповідно до характеристики, ОСОБА_7 за час відбування покарання зарекомендував себе посередньо, на заходи виховного характеру і впливу реагує правильно, виконує обов`язки старшого днювального, приймає участь у роботах по благоустрою відділення. З працівниками установи відбування покарань ввічливий та тактовний. Правила санітарії та гігієни не порушує.

Протягом строку відбування покарання має 17 заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці з начальника відділення та установи.
Разом з тим, ОСОБА_7 є особою раніше судимою, за останнім вироком вчинив відразу декілька злочинів різного ступеню тяжкості, наслідком вчинення одного з яких стала смерть людини. За весь час відбування покарання має 15 стягнень за порушення режиму відбування покарання, які на даний час зняті, незалежно від відсутності в установі виконавчого листа будь яких дій спрямованих на відшкодування завданої злочинами шкоди не здійснив.

Вищезазначене вказує на відсутність сумлінної поведінки та ставлення до праці засудженого ОСОБА_7 за весь час відбування ним покарання і свідчить про недоведеність його виправлення.

Відомості про неврахування яких зазначає в апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 були відомі суду першої інстанції нам час розгляду клопотання, та цілком враховані при ухваленні оскаржуваного рішення.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно дострокове звільнення від відбування покарання, з чим погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

За таких обставин, підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції відсутні.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 26 квітня 2017 року, якою йому відмовлено в задоволення клопотання про умовно дострокове звільнення від призначеного покарання - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Судді: