Ухвала

16 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 07 жовтня 2016 року про відмову засудженому у поновленні строку на апеляційне оскарження вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2015 року,
в с т а н о в и л а:
вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2015 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 07 жовтня 2016 року відмовлено ОСОБА_4 у задоволенні його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного вироку та апеляційну скаргу повернуто засудженому.

Зі змісту касаційної скарги засудженого вбачається, що він не погоджується з вказаними судовими рішеннями.

Виходячи з положень ст. 429 КПК України касаційна скарга має відповідати вимогам, визначеним ст. 427 цього Кодексу, відповідно до яких у касаційній скарзі зазначаються: найменування суду касаційної інстанції; прізвище, ім`я, по батькові (найменування), поштова адреса особи, яка подає касаційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є, судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; перелік матеріалів, які додаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Однак, касаційна скарга засудженого не відповідає наведеним вимогам процесуального закону.

Так, касаційна скарга засудженого, не містить належного обґрунтування незаконності оскаржуваної ухвали апеляційного суду постановленої за результатом розгляду його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та необхідності її скасування на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України з огляду на положення статей 399, 412, 413 цього Кодексу.
Також, прохальна частина касаційної скарги засудженого складена без урахування вимог ст. 436 КПК України, що регулює повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги, оскільки засуджений не зазначив, що суд касаційної інстанції має зробити з оскаржуваною ухвалою суду апеляційної інстанції.
Крім того, як вбачається з ухвали апеляційного суду вирок районного суду щодо ОСОБА_4 в апеляційному порядку не переглядався, оскільки апеляційний суд відмовив засудженому у поновленні строку на апеляційне оскарження.

При цьому, ОСОБА_4 у касаційній скарзі, по суті, посилається на незаконність вироку суду першої інстанції щодо нього в частині невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Тобто засуджений фактично не наводить підстав, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали апеляційного суду про відмову у поновленні строку на апеляційне оскарження.

При цьому, оскільки вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_4 в апеляційному порядку не переглядався то враховуючи положення ст. 424 КПК України зазначений вирок не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.
Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України та п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 07 жовтня 2016 року про відмову засудженому у поновленні строку на апеляційне оскарження вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2015 року, залишити без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ОСОБА_1 __________________ ОСОБА_2 ___________________ ОСОБА_3