Справа № 357/8272/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/696/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 4 20.06.2017

УХВАЛА
Іменем України
20 червня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора: ОСОБА_5 ,
при секретарі: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , прокурора, яка брала участь в розгляді справи судом першої інстанції, та потерпілого ОСОБА_9 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.04.2017 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з випробуванням, із іспитовим строком 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.
Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7 задовольнити частково та стягнуто з обвинуваченого на користь потерпілого 22 293 (двадцять дві тисячі двісті дев`яносто три) грн. 02 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 40 000 (сорок тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
В С Т А Н О В И Л А :
Згідно вироку суду, 09 березня 2016 року, приблизно о 05 годині 00 хвилин ОСОБА_7 , знаходився за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_2 , де між останнім та потерпілим ОСОБА_9 , який був у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, обумовлених майновим конфліктом, виникла штовханина та бійка. Під час бійки ОСОБА_7 усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, умисно з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень наніс один удар коліном правої ноги в область носа потерпілого ОСОБА_9 , чим заподіяв останньому тілесні ушкодження, що згідно з висновком експерта від 01.06.2016 року за №192/д, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію як небезпечні для життя.
Не погоджуючись з вироком захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить його скасувати та провадження закрити на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України.
Обґрунтуванні вказує, що ОСОБА_9 прийшов в квартиру обвинуваченого о 5 годині ранку без запрошення, в стані алкогольного сп`яніння та почав відразу наносити йому удари руками по тілу ОСОБА_7 , тобто, потерпілий першим розпочав бійку, а обвинувачений оборонявся від його протиправних посягань, що підтверджується показаннями свідків та іншими матеріалами справи, зазначає, що заява потерпілим про притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності була написана майже через місяць після події, що свідчить про те, що саме потерпілий вважав свою поведінку протиправною, яка потягне за собою в майбутньому відповідальність.
Звертає увагу, що ОСОБА_9 під час слухання справи крім іншого, пояснив, що 07.03.2016 року, напередодні конфлікту з ОСОБА_7 , він висловлював в адресу обвинуваченого погрози про його побиття в соціальній мережі та пропонував заробити грошей свідку ОСОБА_10 , якщо той виступить свідком з його боку.
Зазначає, що у висновку експерта від 01.06.2016 року №192/д твердження про те, що спричинене потерпілому ОСОБА_9 тілесне ушкодження було небезпечне саме в момент заподіяння відсутнє, з чого можна зробити висновок, що саме в момент заподіяння тілесного ушкодження потерпілому воно не було небезпечним.
Крім того вважає, що судом було безпідставно задоволено вимоги потерпілого в частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди, звертає увагу, що жодного доказу про те, що в період лікування потерпілому ОСОБА_9 були виписані саме ті ліки та медичні препарати, які вказані в чеках, останній до суду не представив.
Не погоджуючись з вироком, прокурор в апеляційній скарзі просить вирок скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, повторно дослідити характеризуючи матеріали на ОСОБА_7 (вимогу, ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду від 30.04.2013 року та характеристику) , та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 засудити за ч.1 ст.121 КК України на 5 років позбавлення волі.
В обґрунтуванні вказує, що за змістом кримінального закону, для звільнення від відбування покарання з випробуванням суд повинен встановити такі дані про його особу та інші обставини справи, які не були ним враховані при призначенні покарання за вчинення конкретного злочину, і навести мотиви, чому із їх врахуванням він дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, однак, суд не навів жодних підстав щодо можливості звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.
Не погоджуючись з вироком суду, потерпілий ОСОБА_9 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 засудити за ч.1 ст.121 КК України на 5 років позбавлення волі.
В обґрунтуванні вказує, що суд при призначенні покарання не врахував його думку щодо реальної міри покарання обвинуваченому, не прийняв до уваги, що ОСОБА_7 будь-якої матеріальної допомоги на лікування потерпілому не надав, звертає увагу, що він тривалий час лікувався, був прооперований та на даний час потребує оперативного втручання, обвинувачений у вчиненому не розкаявся, вибачення у потерпілого не просив.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора та потерпілого, які підтримали апеляційну скаргу прокурора та потерпілого та заперечили апеляційну скаргу захисника обвинуваченого, обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу захисника та заперечили апеляційні скарги потерпілого та прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до положень ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Як вбачається із матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечного для життя в момент заподіяння ґрунтується на зібраних у справі доказах, які всебічно, повно та об`єктивно перевірені в судовому засіданні і яким суд дав належну юридичну оцінку.
Судом першої інстанції, відповідно до встановлених фактичних обставин кримінального провадження, дії обвинувачених правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, а тому доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого про закриття кримінального провадження у в`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 складу злочину - безпідставні та спростовуються наявними в матеріалах справи та дослідженими під час судового розгляду доказами, зокрема:
-показаннями потерпілого ОСОБА_9 , відповідно до яких він знайомий з обвинуваченим приблизно 2 роки, стосунки між ними були нормальні. За два місяці до події між ними виник конфлікт у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 заборгував йому 200 чи 300 грн., які потерпілий позичив у грудні 2015 року. 09.03.2016 року ОСОБА_9 відпочиваючи, вжив дві пляшки пива, та приблизно о 5 годині ранку зустрів ОСОБА_11 , який повідомив, що йде до ОСОБА_12 . Потерпілий пішов з ним, щоб з`ясувати, чому ОСОБА_7 не повертає борг. ОСОБА_7 відчинив двері та жестом запросив зайти до квартири. Першим зайшов ОСОБА_11 , а потім потерпілий. У квартирі крім цього було ще 56 чоловік, які відпочивали. Після того як лише розпочав розмову з ОСОБА_12 щодо боргу, той наніс йому удар рукою в ліву частину обличчя. Вони почали боротися і потім обвинувачений нагнув потерпілого обличчям до низу та наніс один удар ногою, ймовірно коліном, в область носа. Після чого їх розборонили і він вийшов з квартири. Бійка тривала максимум до 3 хвилин. Ударів ОСОБА_7 не наносив, а лише боровся з ним;
-показаннями свідка ОСОБА_11 , відповідно до яких, він перебуває у тривалих товариських стосунках з ОСОБА_7 та нетривалих товариських стосунках з ОСОБА_9 . Вночі 09.03.2016 він разом з іншими хлопцями відпочивав у квартирі ОСОБА_7 , пили пиво, грали в карти та спілкувалися. Коли закінчилися цигарки він пішов у магазин «Марі» купити пиво. Там зустрів ОСОБА_9 і коли повідомив, що йде до ОСОБА_7 додому, той сказав, що піде з ним. По дорозі ОСОБА_9 повідомив, що йде, щоб з`ясувати щось з приводу конфлікту, який виник між ними, але суті свідку не розповів. Приблизно о 4-5 годині ранку він зайшов до будинку подзвонивши в домофон, після чого ОСОБА_7 відчинив також двері в квартиру і в цей час стояв та щось міняв у телефоні. ОСОБА_11 повідомив, що він не сам, пройшов у коридор та поставив на комод пляшки та став роззуватись і в цей момент ОСОБА_9 став відразу нападати на ОСОБА_7 . Але як ОСОБА_13 наносив удари ОСОБА_7 і момент нанесення ОСОБА_7 удару ОСОБА_9 не бачив, оскільки роззувався. В подальшому ОСОБА_7 пояснив, що між ними мав місце конфлікт з приводу неповернення ОСОБА_9 монітору ОСОБА_7 ;
-показаннями свідка ОСОБА_14 , який повідомив суду, що вночі 09.03.2016 він разом з іншими відпочивав у квартирі ОСОБА_7 , пили пиво та спілкувалися. Коли закінчилися цигарки ОСОБА_11 пішов у магазин, коли повернувся, то бачив як з ним зайшов ОСОБА_15 і відразу без розмови накинувся на обвинуваченого, який в цей момент стояв у коридорі та став наносити йому удари руками в обличчя, але не влучив, так як той ухилявся. ОСОБА_7 став відходити, а потім вони почали боротись, взявшись за руки, і ОСОБА_12 схопивши ОСОБА_9 руками за шию, нагнув йому голову, і наніс один удар коліном в голову ОСОБА_9 , після чого відійшов на кілька кроків від потерпілого. Тілесних ушкоджень на ОСОБА_7 не бачив. ОСОБА_11 під час конфлікту перебував у коридорі. Після події свідку стало відомо, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 мав місце конфлікт з приводу неповернення ОСОБА_9 майна ОСОБА_7 . Про наявність боргу ОСОБА_7 перед ОСОБА_9 йому нічого не відомо;
-показаннями свідка ОСОБА_16 , який підтвердив, що вночі 09.03.2016 року разом з ОСОБА_9 відпочивали та спілкувались спочатку на вулиці а потім перейшли до нічного магазину. ОСОБА_9 випив пляшку пива. Приблизно о 3 годині ночі потерпілий відлучився та повідомив, що передзвонить. Після цього він побачив потерпілого приблизно о 4 годині ранку з перебитим переніссям. Він нічого не пояснив з приводу нанесення йому тілесних ушкоджень, він довів ОСОБА_9 до квартири;
-показаннями свідка ОСОБА_17 , відповідно до яких потерпілий є її сином, з обвинуваченим до події її син перебував у дружніх відносинах, ОСОБА_7 часто бував у них вдома та вони разом грали на комп`ютерах. З приводу обставин заподіяння її сину тілесних ушкоджень та існування конфлікту між ними їй нічого не було відомо. Після заподіяння тілесних ушкоджень син тривалий час лікувався, переніс хірургічне втручання, що потягло погіршення стану здоров`я та як наслідок неможливість повноцінно працювати. До травми працював на будівництві та охоронником;
-показаннями свідка ОСОБА_18 , яка повідомила, що є старшою рідною сестрою потерпілого. Про обставини бійки їй нічого не відомо. 09.03.2016 року збираючись на роботу побачила, що у потерпілого були тілесні ушкодження на обличчі, деформовано ніс. У зв`язку з цим вона викликала лікарів;
-показаннями свідка ОСОБА_19 , яка повідомила, що працює фельдшером станції екстреної медичної допомоги та 09.03.2016 року надавала допомогу потерпілому за місцем його проживання. Огляд проводився приблизно о 14 год. 20 хв. Потерпілий повідомив, що його побили невідомі біля кафе «Монсіті» по вул. Водопійній, в м. Білій Церкві. Потерпілий перебував у стані алкогольного сп`яніння;
-рапортом чергового Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області від 09.03.2016 року про те, що 09.03.2016 о 14 год. 24 хв. від лікаря міської лікарні №2 надійшло повідомлення про надання медичної допомоги ОСОБА_9 з діагнозом: закрита Черпно-мозкова травма, струс головного мозку. 09.03.2016 р. о 05:00 невідомий біля кафе «Монсіті». (а.с. 129);
- заявою від 09.03.2016 року у якій ОСОБА_9 просить притягнути до кримінальної відповідальності двох невідомих осіб, які біля нічного клубу «Монсіті» вчинили бійку та нанесли тілесні ушкодження. (а.с. 130);
-заявою від 04.04.2016 року, у якій ОСОБА_9 просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , який 09.03.2016 року за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 заподіяв йому тяжкі тілесні ушкодження (а.с. 131);
-випискою з історії хвороби №2949 ОСОБА_9 , з якої видно, що останній з 09 по 16.03.2016 року перебував на лікуванні в нейрохірургічному відділенні міської лікарні №2 з діагнозом: ЗЧМТ, струс головного мозку, багато уламковий перлом кісток носа, закритий перелом передньої стінки лівої лобної пазухи. (а.с. 135);
- висновком експерта №192/д від 13.05.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_9 завдано тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію як небезпечні для життя. Локалізація та характер ушкоджень дають змогу вважати, що мала місце не менш ніж одна точка прикладання сили. (а.с. 136-137);
-висновком експерта №286/д від 23.06.2016 року, відповідно до якого не виключена можливість виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 при обставинах, на які вказує ОСОБА_7 згідно із протоколом проведення слідчого експерименту з ним 20.06.2016 року. (а.с. 138);
-протоколом слідчого експерименту від 20.06.2016 та доданим до нього диском з відеозаписом, переглянутим судом, відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_7 на місці вчинення розказав та детально показав характер та механізм нанесення ним ОСОБА_9 тілесних ушкоджень (а.с. 149-151);
-протоколом слідчого експерименту від 03.06.2016 та доданою до нього фототаблицею, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_9 розказав та детально показав характер та механізм нанесення йому ОСОБА_7 , тілесних ушкоджень, зокрема зі слів потерпілого удар йому було нанесено коліном правої ноги в область носа, після того як обвинувачений нахилив його тіло до підлоги (а.с. 152-156);
-висновком експерта №245/д від 08.06.2016 року, відповідно до якого локалізація та характер ушкоджень у ОСОБА_9 не виключають можливості їх виникнення при обставинах вказаних ним у протоколі проведення слідчого експерименту з таблицею зображень (1,2,3) від 03.06.2016 року. Тілесні ушкодження, перераховані в п. 1 підсумків висновку експерта №192/д від 13.05.2016 року не вкладаються в механізм їх виникнення в результаті падіння з висоти власного зросту без прискорення. (а.с.157);
-висновком експерта №278/д від 17.06.2016 року, відповідно до якого характер та локалізація виявленої черепно-мозкової травми у ОСОБА_9 не виключає можливості, після її отримання, здійснювати активні дії, в тому числі пересуватися. (а.с. 158);
-копією карти виїзду екстреної медичної допомоги №58А від 09.03.2016 року з якої видно, що було здійснено виїзд за адресою АДРЕСА_3 до ОСОБА_9 . Зі слів останнього 09.03.2016 року о 05 год. по вул. Водопійній побив невідомий. Обставин не пам`ятає. (а.с. 160);
-копією картки виклику екстреної медичної допомоги №58А від 09.03.2016 року, з якої видно, що 09.03.2016 року о 13 год. 20 хв. сестрою потерпілого було здійснено виклик лікарів за адресою АДРЕСА_3 до ОСОБА_9 . (а.с. 161);
-копією виписки із медичної карти стаціонарного хворого, №4108 з якої видно, що ОСОБА_9 перебував на стаціонарному лікуванні в Білоцерківській МЛ №1 з 26.04.2016 по 06.05.2016 рік.
Колегія судді вважає, що суд обґрунтовано критично поставився до посилань обвинуваченого в тій частині, що нанесення ним удару коліном в область носа потерпілого носило неумисний та інстинктивний характер, так, з досліджених судом доказів в сукупності вбачається, що тілесні ушкодження були завдані виключно активними діями обвинуваченого, обумовленими прикладенням з його боку значної сили з метою нахилити корпус тіла потерпілого вперед та нанесення удару коліном ноги, вказаний механізм свідчить виключно про умисний характер заподіяння тілесного ушкодження.
Щодо посилань захисника про перебування ОСОБА_7 в стані необхідної оборони під час заподіяння тілесного ушкодження ОСОБА_9 , то ці обставини були перевірені судом першої інстанції, їм була надана належна оцінка, вони є допустимими та достатніми, ставити під сумнів які в колегії суддів немає підстав.
Доводи захисника проте, що потерпілий написав заяву про притягнення до відповідальності ОСОБА_7 лише через майже місяць після побиття у зв`язку з тим, що вважав свою поведінку протиправною, не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, оскільки заява про побиття була написана його сестрою ОСОБА_18 09.03.2017 року, через те, що потерпілий себе погано почував (а.с.130), а вже пізніше 04.04.2016 року (а.с.131) була подана заява самим потерпілим.
В апеляційній скарзі прокурор вказує на порушення судом вимог кримінального процесуального законодавства у зв`язку з тим, що застосовуючи до обвинуваченого норми ст. 75 КК України, у вироку не наведено жодних підстав щодо можливості звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, однак, як вбачається з вироку суду, судом першої інстанції було враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується в цілому позитивно, до адміністративної відповідальності не притягувався, на момент вчинення злочину працював без оформлення трудових відносин, має постійне місце проживання, збитки потерпілому не відшкодував, у вчиненому не розкаявся, а також дії потерпілого, який, згідно матеріалів справи фактично спровокував обвинуваченого на бійку, оскільки потерпілий об 05 годині ранку прийшов до обвинуваченого в будинок для з`ясування боргових відносин.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Призначене ОСОБА_7 покарання не суперечить вимогам закону, воно відповідає характеру і ступеню тяжкості вчиненого злочину, даним про особу винного і є необхідним та достатнім для виправлення останнього та попередження нових злочинів, тому апеляційні скарги прокурора та потерпілого є необґрунтованими.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування чи зміни вироку не вбачається.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.04.2017 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Судді: