№ 207/660/17
№ 1-кп/207/254/17
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 , адвоката обвинуваченої ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське (колишня назва - Дніпродзержинськ) в залі Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська кримінальне провадження № 0000561 за звинуваченням :
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпродзержинська, громадянки України, освіта вища, не одруженої, раніше не судимої, має на утриманні неповнолітню дитину 2007 р.н., працює неофіційно, мешкає у АДРЕСА_1 , зареєстрована у АДРЕСА_2 , звинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_4 06.01.2016 року о 15.00 годині 20 хвилин перебувала в квартирі АДРЕСА_3 , де на ґрунті неприязних відносин у неї виник конфлікт з потерпілою ОСОБА_6 , під час якого у ОСОБА_4 виник умисел на нанесення потерпілій тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій умисел, спрямований на завдання тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , 06.01.2016 о 15:00 годині 20 хвилин, перебуваючи в коридорі квартири АДРЕСА_3 , стоячи обличчям до потерпілої ОСОБА_6 , діючи умисно, кулаками, нанесла потерпілій не менше чотирьох ударів по обличчю та рукам, якими остання прикривала обличчя. Після скоєного ОСОБА_4 місце події залишила. Згідно висновку експерта КЗ «Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи ДОР Кам`янське міжрайонне відділення» № 1584-Е від 27.12.2016 року, ОСОБА_4 спричинила потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді перелому нігтьової фаланги 4-го пальця правої кисті з піднігтьовою гематомою, які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я понад 21 добу.

Потерпілою ОСОБА_6 під час досудового слідства заявлено цивільний позов про відшкодування майнової шкоди в сумі 855 грн., яка складається з витрат на лікування, та моральної шкоди 10000 грн.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 не визнала свою вину у скоєному, пояснила, що зазначена вище квартира АДРЕСА_3 належить на підставі приватизації трьом особам - обвинуваченій, її матері, котра померла у серпні 2015 року, а також брату обвинуваченої. Після смерті матері у квартирі залишився проживати брат обвинуваченої свідок ОСОБА_8 . Мати за життя займалась самогоноварінням, обвинувачена навіть допомогала їй у цьому фізично, так як це було джерелом існування родини. Після смерті матері брат продовжив проживати у квартирі, побутова техніка, меблі залишились у його користуванні, однак він, будучи особою, схильною до вживання наркотичних засобів, став розпродувати речі з квартири, а гроші витрачати на наркотики. З потерпілою ОСОБА_6 у нього були близькі стосунки ще до смерті матері, але обвинувачена вважає, що ОСОБА_6 їх використовувала задля власної вигоди, викупаючи за безцінь речі, які він здавав або продавав. На грунті цього між обвинуваченою та потерпілою склалися вкрай неприязні стосунки, так як обвинувачена намагалась допомогати брату по господарству, купувала йому ліки, коли у нього виникли проблеми із ногою, але через втручання ОСОБА_9 її стосунки з братом теж зіпсувались. Вважає, що потерпіла налаштовує брата проти неї. 06.01.2016 року вдень їй зателефонували сусіди і повідомили, що брат продає меблі з квартири, коли вона підійшла до будинку, меблі були вже завантажені до машини, але їх продаж вдалося відвернути, вона забрала ці меблі. Коли піднялась до квартири, де мешкав брат, у квартирі застала, крім нього, ОСОБА_6 , та стала провокувати конфлікт і обвинувачена відповіла, що їй тут не місце і все, що відбувається, не її справа. Однак ОСОБА_9 накинулась на неї, між ними виникла потасовка, яка тривала декілька хвилин, ОСОБА_9 тягла її за волосся та відірвала капюшон на пальті, брат не втручався, оскільки у нього була зламана нога, врешті він розборонив їх і обвинувачена пішла з квартири. Стверджує, що ударів ОСОБА_9 не наносила, дізналась про її травму пальця згодом, від брата, коли відвідувала його у лікарні. Вважає, що потерпіла могла отримати травму де завгодно, цивільний позов не визнає.
Однак, недивлячись на невизнання своєї провини обвинуваченою ОСОБА_4 , її вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів:
показами потерпілої ОСОБА_6 , котра судовому засіданні пояснила, що була знайома з обвинуваченою до даної події, стосунки були дещо неприязні, але конфліктів не було; 06.01.2016 року вдень вона прийшла до свого знайомого ОСОБА_8 , щоб забрати свій телефон, через деякий час до квартири прийшла його сестра і стала з`ясовувати стосунки з братом, а потім почала поводитись агресивно по відношенню до неї, ображала, надалі почала битись; в результаті нанесла приблизно 4-5 ударів руками їй по голові, а оскільки вона під час побиття закривала голову та обличчя кистями рук, удари прийшлись по пальцям; вона жодних ударів ОСОБА_10 не наносила, тільки захищала голову руками; як саме їй наносились удари, показала під час слідчого експерименту; через декілька хвилин ОСОБА_11 розборонив їх і ОСОБА_10 пішла з квартири; потерпіла забрала свій телефон і теж невдовзі залишила квартиру; у ОСОБА_11 на той час була зламана нога у гіпсі, тому завадити одразу побиттю він не міг; ОСОБА_10 викрала у нього документи на квартиру, постійно провокує її на конфлікти вже після цієї події, стосунки є неприязними. Про те, що в результаті побиття у неї зламаний палець на руці одразу не знала, коли стала відчувати біль та набряк через декілька днів звернулась до лікаря, крім того, 07.01.2016 року був не робочий день, були різдвяні свята і лікарні не працювали; жодних інших травм після вказаної події не отримувала. Вважає, що обвинувачена їй має відшкодувати витрати на лікування як матеріальну шкоду, а також моральну шкоду, котра полягає у нервовому стресі від пережитого, переживаннях внаслідок зміни звичного способу життя, так як зверталась до різних лікарів, заявлений цивільний позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити; призначити покарання зігдно закону;
свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні повідомив, що обвинувачена є його рідною сестрою, з потерпілою він у приятельських стосунках; стосунки з сестрою останнім часом дещо неприязні через спадкування майна після смерті матері, зокрема, квартири, де він залишився проживати; 06.01.2016 року вдень до нього у квартиру АДРЕСА_3 прийшла потерпіла, щоб забрати свій телефон, потім прийшла сестра, стала з ним розмовляти у грубій формі, ОСОБА_9 їй зробила зауваження і між ними стався словесний конфлікт, сестра почала звинувачувати ОСОБА_9 та ображати, а потім стала їй наносити удари, декілька разів вдарила її по голові кулаками, ОСОБА_9 закривала голову руками і удари приходились по пальцям рук, потім вони схопили за волосся одна одну і він їх розборонив; у нього на той час була нога у гіпсі, тому завадити бійці одразу він не зміг; підтверджує, механізм нанесення тілесних ушкоджень, як це вказано під час проведення слідчого експерименту; про те, що у ОСОБА_9 зламаний палець дізнався, коли та прийшла до нього у лікарню, де він лежав із ногою, він повідомив про це сестрі; стосунки між ними досі погані;
свідок ОСОБА_12 , допитаний за клопотанням сторони захисту; у судовому засіданні пояснив, що протягом двох років підтримує фактично шлюбні стосунки з ОСОБА_4 , мешкають разом; знає, що у неї неприязні стосунки із братом, через те, що він залежний від наркотиків і продає майно з їх спільної квартири; очевидцем події злочину не був, але пояснив, що 06.01.2016 року вдень повертався за разом з ОСОБА_10 додому, зупинився поспілкуватись зі знайомим, а ОСОБА_10 пішла вперед, коли дійшов до будинку, де зараз мешкає брат ОСОБА_10 , почув якісь крики вірогідно з квартири через вікно, а через декілька хвилин з підїзду вибігла ОСОБА_10 , на ній був надірваний капюшон пальто, він зрозумів, що відбувся якийсь конфлікт; раніше забороняв їй ходити до брата через погані стосунки між ними; що саме відбулось у квартирі ОСОБА_10 йому не розповідала, на ній тілесних ушкоджень не було;
протоколом слідчого експерименту від 18.01.2016 року з фототаблицями, під час якого потерпіла ОСОБА_6 розповіла про обставини вчинення злочину та показала яким чином нанесені їй тілесні ушкодження (л.с. 28-31);
протоколом слідчого експерименту від 14.03.2017 року з фототаблицями, під час якого свідок ОСОБА_8 розповів як саме було завдано тілесне ушкодження потерпілій ОСОБА_6 обвинуваченою ОСОБА_4 (л.с.61-63);
висновком експерта № 1584-Е від 27.12.2016 року, за яким ОСОБА_4 спричинила потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді перелому нігтьової фаланги 4-го пальця правої кисті з піднігтьовою гематомою, які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я понад 21 добу, давність утворення можливо у термін, вказаний у медичних документах; виникли внаслідок дії твердого предмета, предметів, що призвело до позамежного розгинання нігтьової фаланги 4-го пальця правої кисті (л.с. 57-59);
висновком експерта № 59- Е від 19.01.2017 року, згідно якого виявлені у потерпілої ОСОБА_6 тілесні ушкодження могли виникнути при взаєморозташуванні потерпілої та обвинуваченої і за механізмом, вказаним у протоколі слідчого експерименту за участю потерпілої (л.с. 33);
висновком експерта № 259-Е від 16.03.2017 року, згідно якого виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження могли виникнути при взаєморозташуванні потерпілої та обвинуваченої і за механізмом, вказаним у протоколі слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 (л.с.66).
З висновку експерта № 254-Е від 15.03.2017 року вбачається, що виявлені у потерпілої ОСОБА_6 тілесні ушкодження не могли утворитися за механізмом, вказаним під час слідчого експерименту за участю підозрюваної ОСОБА_4 від 06.03.2017 року (л.с. 66), протокол слідчого експерименту з фототаблицями (л.с.52-55).
Суд критично ставиться до показів обвинуваченої щодо невизнання нею своєї вини і розцінює їх як спробу пом`якшити свою відповідальність, оскільки наявність конфлікту з застосуванням фізичної сили між нею та потерпілою вона фактично визнає, доказів, котрі б спростовували обставини обвинувачення, а саме отримання тілесних ушкоджень потерпілою через дії обвинуваченої, суду не наводить, факт завдання виявлених тілесних ушкоджень потерпілій саме обвинуваченою підтвердив у суді свідок ОСОБА_8 , покази свідка ОСОБА_12 не спростовують вказаних обставин.
Оцінюючи обставини вчинення злочину, суд враховує характер взаємовідносин між свідками та потерпілою і обвинуваченою, той факт, що завданню тілесних ушкоджень передував словесний конфлікт, на грунті якого виникли неприязні стосунки між обвинуваченою та потерпілою.
Виходячи з зібраних у справі доказів, суд вважає вину обвинуваченої ОСОБА_4 в нанесенні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, повністю доведеною і кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 122 КК України.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд враховує обставини та тяжкість скоєного, те, що вчинений злочин відноситься до категорії середньої тяжкості згідно ст. 12 КК України, особу обвинуваченої, яка вину не визнала, раніш не судима, за місцем проживання характеризується позитивно (л.с. 39), у нарколога та психіатра на обліку не перебуває (л.с.37), має на утриманні неповнолітню дитину, обставин, котрі пом`якшують або обтяжують її вину, судом не встановлено, згідно доповіді органу пробації ризик вчинення повторного правопорушення є низьким, тому суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді обмеження волі зі звільненням від відбування призначеного покарання з іспитовим строком згідно ст. ст. 75, 76 КК України.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково, виходячи з вимог ст. ст. 23, 1166 Цивільного кодексу України, вимог співмірності та розумності при визначенні моральної шкоди, а також наявності доказів понесення потерпілою витрат на придбання лікувальних засобів за призначенням лікаря у звязку з лікуванням отриманих тілесних ушкоджень (л.с.105-107), стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_6 у відшкодування матеріальної шкоди витрати на проходження медичного обстеження в сумі 855 грн. , у відшкодування моральної шкоди 3000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 373- 374, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

ОСОБА_13 визнати винною у скоєнні злочину за ч. 1 ст. 122 КК України і призначити покарання - у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона в період іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і буде виконувати покладені на неї обов`язки.
На підставі п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком чинності не обирати.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_6 у відшкодування матеріальної шкоди 855 (вісімсот п`ятдесят п`ять) грн. , у відшкодування моральної шкоди 3000 (три тисячі) грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1