АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 642/3427/16-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/821/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.15 п.13 ч.2 ст.115 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6
обвинуваченого - ОСОБА_7
захисника - ОСОБА_8
потерпілого - ОСОБА_9 ,
представника потерпілих - ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова апеляційні скарги прокурора в кримінальному провадженні, ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 на вирок Ленінського районного суду м.Харкова від 29.12.2016 року, стосовно ОСОБА_7 -
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 29 грудня 2016 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Сніжне Донецької області, громадянин України, не одружений, з середньою освітою, раніше не судимий, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнаний винним у скоєнні злочинів передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, п.13 ч.2 ст.115 КК України з призначенням покарання:
- за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України у виді 9 років позбавлення волі;
- за п.13 ч.2 ст.115 КК України у виді 15 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді 15 років позбавлення волі.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбуття покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення та тримання його під вартою з 21 березня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавленні волі.
Вироком встановлено, що 21 березня 2016 року, приблизно о 00-59 год., ОСОБА_7 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на Привокзальній площі в м. Харкові, маючи раптово виниклий умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті іншій особі, під час словесного конфлікту з раніше незнайомими йому ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , який розпочався в приміщенні торгівельної палатки «Сармат», розташованій на Привокзальній площі м. Харкова приблизно о 23- 45 год., та супроводжувався висловлюванням образ та нецензурної лайки з боку ОСОБА_7 на адресу останніх, що принижували їх честь і гідність, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки у вигляді смерті особи та бажаючи їх настання, маючи при собі ніж, з мотивів особистої неприязні, викликаною вищевказаним конфліктом, наніс ОСОБА_11 один удар вказаним ножем, тримаючи його у правій руці, в область розташування життєво - важливих органів, а саме лівого боку тулубу, та один удар в область лівого плеча, чим заподіяв останньому згідно з висновком судово-медичної експертизи від 17.05.2016 № 569-А/16 тілесні ушкодження у вигляді непроникаючого колото - різаного поранення передньої черевної стінки ліворуч, яке за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, та різану рану лівого плеча, яке за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження, тим самим ОСОБА_7 виконав всі дії, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, у зв`язку з тим, що ОСОБА_11 одразу покинув вказане місце події, а саме побіг в напрямку проїзної частини вулиці Конарєва в м. Харкові, де потерпілому ОСОБА_11 своєчасно надали кваліфіковану медичну допомогу.
Крім того, 21.03.2016р., приблизно о 01-00 год., ОСОБА_7 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на Привокзальній площі в м. Харкові, маючи раптово виниклий умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті іншій людині, під час словесного конфлікту з раніше незнайомими йому ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , який розпочався в приміщенні торгівельної палатки «Сармат», розташованій на Привокзальній площі м. Харкова, приблизно о 23.45 год., та супроводжувався висловлюванням образ та нецензурної лайки з боку ОСОБА_7 на адресу останніх, що принижували їх честь і гідність, з мотивів особистої неприязні, викликаної вищевказаним конфліктом, після вчинення закінченого замаху на вбивство ОСОБА_11 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки у вигляді смерті особи та бажаючи їх настання, використовуючи ніж, який ОСОБА_7 тримав у правій руці при собі, умисно наніс ОСОБА_12 три удари вказаним ножем, в тому числі і в область розташування життєво - важливих органів, а саме передньої поверхні грудної клітки, тулубу, чим заподіяв ОСОБА_12 згідно з висновком судово - медичної експертизи № 884-ДМ/16 від 25 квітня 2016 року такі тілесні ушкодження: проникаюче колото - різане поранення передньої поверхні грудної клітки, де встановлений рановий канал, що починається шкірною раною, розташованою по умовній передній серединній лінії в проекції мечоподібного відростка грудини, із наскрізним пошкодженням цього відростка, пошкодженням навколосерцевої сорочки і правого шлуночка, що ускладнилося виливанням крові у навколосерцеву сорочку, цей рановий канал проходить в напрямку спереду назад та дещо знизу вверх та має довжину до 8 см, яке за ступенем тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, також непроникаюче колото - різане поранення на передній бічній поверхні грудної клітки зліва, в проекції 6-7 міжребер`я по передній пахвовій лінії, непроникаюче колото різане поранення в проекції зовнішнього гребня лівої підвздошної кістки, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, бо для їх загоєння необхідний строк більше 6 діб.
Після чого ОСОБА_12 , відчувши реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, спробував втекти від нападника, але підсковзнувся, і в цей момент ОСОБА_7 наздогнав потерпілого, який підвівся та знову намагався втекти від ОСОБА_7 в сторону проїжджої частини вулиці Конарєва в м. Харкові, але ОСОБА_7 , знаходячись позаду та користуючись безпорадним станом потерпілого, який після отриманих тілесних ушкоджень не міг вже виконувати будь-які цілеспрямовані дії, у тому числі надавати опір, наніс ОСОБА_12 , ще три удари ножем, який знаходився у нього в правій руці, в область розташування життєво - важливих органів, а саме задньої поверхні грудної клітки та правого плеча потерпілого, чим заподіяв ОСОБА_12 згідно з висновком судово - медичної експертизи № 884-ДМ/16 від 25 квітня 2016 року наступні тілесні ушкодження: проникаюче колото різане пошкодження задньої поверхні грудної клітки, що починається шкірною раною на задній поверхні грудної клітки в проекції 5-6 міжребер`я по лопатковій лінії, проникає через міжреберні м`язи із подальшим пошкодженням пристінної плеври та нижньої долі правої легені, при цьому в правій плевральній порожнині встановлено біля 1000 мг рихлих кров`яних згустків та 1000 мл рідкої крові, рановий канал має довжину не менше 7 см та направлений ззаду наперед та дещо знизу вверх, яке за ступенем тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, також непроникаюче колото - різане поранення на задній поверхні грудної клітки зліва в проекції 4-5 міжребер по задньопахвовій лінії, яке за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для їх загоєння необхідний строк більше 6 діб, та поверхневу різану рану на передньо-зовнішній поверхні правого плеча у верхній треті, яка за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Після спричинення ОСОБА_7 вказаних тілесних ушкоджень, ОСОБА_12 добіг до кута будинку АДРЕСА_3 , де внаслідок отриманого проникаючого колото - різаного поранення грудної клітки із пошкодженням серця, що ускладнилось розвитком крововиливу в навколосерцеву сорочку, настала смерть останнього, в строк, що вираховується хвилинами з моменту спричинення вищевказаного тілесного ушкодження, яке перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_12 .
Не погодившись з рішенням районного суду, прокурор в кримінальному провадженні, ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник, адвокат ОСОБА_8 подали на нього апеляційні скарги.

Прокурор в апеляційній скарзі просить вирок Ленінського районного суду м.Харкова від 29.12.2016 року скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочинів та особі обвинуваченого. Ухвалити свій вирок із застосуванням більш суворого покарання, а саме: призначити ОСОБА_7 за ч.2 ст.15 ч.1 ст. 115 КК України покарання у виді 12 років позбавлення волі; за п.13 ч.2 ст.115 КК України призначити покарання у виді довічного позбавлення волі; на підставі ст. 70 КК України остаточно призначити покарання у виді довічного позбавлення волі.

В обґрунтування вимог вказує на те, що судом ОСОБА_7 призначено покарання, яке не відповідає вимогам ст. 65 КК України. Посилається на те, що ОСОБА_7 умисно позбавив життя потерпілого ОСОБА_12 , та не довів свій намір умисно позбавити життя потерпілого ОСОБА_11 до кінця лише за обставин, які не залежали від його волі. Крім того посилається на те, що обвинувачений вчинив особливо тяжкі злочини. Під час скоєння злочинів перебував у стані алкогольного сп`яніння, свою вину не визнав, каяття у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не висловив.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_8 , в апеляційній скарзі просить вирок Ленінського районного суду м.Харкова від 29.12.2016 року скасувати та призначити новий судовий розгляд.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує на те, що суд, визнаючи ОСОБА_7 винним , посилається на покази свідка ОСОБА_13 , який зазначав, що на вулиці було темно та він не розгледів чоловіків, але побачив, що у одного із них блиснув якийсь предмет, схожий на ніж. Суд на підставі цих показів зробив висновки, що ніж був у руці обвинуваченого ОСОБА_7 , а не у Кохана, як свідчить про це засуджений.

Крім того покази свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 підтверджують покази ОСОБА_7 , який вказував на те, що потерпілі у нього забрали документи, він просив їх повернути, а потерпілі насміхались над ним та не повертали їх.

Суд в своєму рішенні вказує, що доводи обвинуваченого про те, що потерпілі наносили йому удари спростовані показами потерпілого ОСОБА_11 та свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , даними відеозапису. Але свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 не бачили, що відбувалось на вулиці, оскільки перебували в палатці кафе та вийшли на вулицю пізніше.

З відеозапису, який був оглянутий в судовому засіданні, видно, що потерпілі перші нанесли удари ОСОБА_7 , від яких він відступив, що підтверджується показами засудженого.

ОСОБА_7 , відбиваючись від ОСОБА_11 , наносив удари на рівні своєї руки, не маючи умислу їх нанесення в життєво важливу ділянку тіла.

Крім того захисник посилається на характеристику особи обвинуваченого, а саме відсутність судимостей, не перебування на обліку у лікарів нарколога та психіатра, наявність статусу особи переміщеної з тимчасово окупованої території України та наявність посвідчення командира танку 3 класу.

Обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить вирок Ленінського районного суду м.Харкова від 29.12.2016 року змінити та перекваліфікувати його дії на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили смерть, в зв`язку з перевищенням меж необхідної оборони, та призначити йому відповідне покарання, а також зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення.

В обґрунтування вимог посилається на відсутність в його діях умислу на позбавлення життя потерпілих та провокування конфлікту самими потерпілими, в зв`язку з чим він повинен був себе захищати. Вказує на те, що потерпілі, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, висловлювали на його адресу образи, чим принижували його та забрали його документи.

Вказує на те, що під час конфлікту між ним та потерпілими, він захищався ,що видно на записах камер спостереження, оскільки потерпілі деякий час наносили йому удари , погрожували вбивством , а потім один з нападників дістав ніж, який ОСОБА_7 перехопив та наніс удари.

Крім того посилається на те, що судом необґрунтовано визнано обставиною , яка обтяжує покарання, скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння , оскільки відповідна експертиза не проводилась.

Вислухавши доповідь судді; пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали свої апеляційні скарги, при цьому обвинувачений, як і захисник, просив скасувати вирок і призначити новий судовий розгляд; пояснення прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу ; пояснення представника потерпілого ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу прокурора; вивчивши матеріали справи , колегія суддів , вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають , зважаючи на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції шляхом:

допиту обвинуваченого, потерпілого ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ;

вивчення письмових доказів, які містяться в матеріалах справи , у тому числі протоколів огляду місця події, протоколу впізнання, протоколу слідчого експерименту, висновків судово-медичних експертиз (у тому числі за результатами слідчого експерименту з потерпілим), висновків судової медико - криміналістичної експертизи ножа, висновків цитологічних експертиз;

вивчення речових доказів, серед яких маються аудіозаписи звернення потерпілого ОСОБА_22 до поліції , відеозаписи камер спостереження , вилучений при затриманні ОСОБА_7 ніж,

повно та всебічно встановив фактичні обставини справи і винність ОСОБА_7 як в закінченому замаху на вбивство ОСОБА_11 , так і умисному вбивстві ОСОБА_12 .

В мотивувальній частині вироку, суд навів переконливі докази вини ОСОБА_7 , розкрив їх зміст , проаналізував та дав їм належну оцінку, з якою колегія суддів погоджується (а.с.124-135 т.2).

Обвинувачений ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді не заперечував, що наносив удари ножем як потерпілому ОСОБА_11 так і ОСОБА_12 .

Доводи апеляційної скарги як захисника так і обвинуваченого, що нанесення ударів ножем було викликано нападом потерпілих, які напали на ОСОБА_7 та намагались його вбити , не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду.

При цьому суд врахував пояснення потерпілого ОСОБА_11 , який пояснив, що саме обвинувачений чіплявся до нього та ОСОБА_12 . Це змусило ОСОБА_11 звернутись по телефону до поліції та повідомити про це обвинуваченому, після чого ОСОБА_7 зненацька наніс Кохану два удари ножем в живіт та плече. Потерпілий ОСОБА_22 категорично заперечував, що він та ОСОБА_12 наносили удари ОСОБА_7 (а.с.126 т.2 )

Також суд врахував пояснення свідка ОСОБА_18 , який є знайомим обвинуваченого, і безпосередньо приймав участь в події. Свідок зазначив, що між обвинуваченим та потерпілими мала місце обопільна сварка, в ході якої ОСОБА_22 та Дрозд хватали один одного , але бійки не було. Потім свідок бачив, що спочатку ОСОБА_23 ( ОСОБА_22 ) побіг від обвинуваченого зігнувшись та тримаючись рукою за живіт. Після цього ОСОБА_24 , спитавши «чи він також хоче отримати» , почав наносити удари ОСОБА_25 ( ОСОБА_26 ) , який теж намагався втекти. Безпосередньо свідок ножа під час нанесення ударів не бачив, але , коли ОСОБА_24 затримала міліція , у останнього знайшли ніж і свідок зрозумів, що ОСОБА_24 наносив потерпілим удари ножем (а.с.127 т.2)

Свідок ОСОБА_13 пояснив в судовому зсіданні, що бачив четверо чоловіків, які стояли біля лінійного відділу міліції та розмовляли. Бійки між ними не було. Після цього свідок бачив , що у одного чоловіка в руці блиснув предмет, схожий на ніж, і одразу після цього почув крик. Після цього один з чоловіків тримаючись за бік побіг в напрямку Укрпошти , а інший до управління залізниці. (а.с.127 т.2)

Свідок ОСОБА_19 та ОСОБА_21 пояснили про обставини затримання обвинуваченого та те, що у останнього був ніж , який був у крові (а.с128 т.2).

Крім того, висновки суду першої інстанції щодо відсутності за боку потерпілих нападу на ОСОБА_24 об`єктивно підтверджуються даними відеозапису камер спостереження , які були оглянуті в судовому засіданні . Зміст записів , наведений у вироку, свідчить про те, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 під час конфлікту не тримали в руках будь-яких предметів , ударів обвинуваченому не наносили, їх поведінка несла загрози життю та здоров`ю обвинуваченого. (а.с.131,133 т.2)

При цьому суд першої інтенції також врахував, що відповідно до запису телефонного повідомлення, саме ОСОБА_22 зателефонував до поліції та повідомив , що до них чіпляється невідомий у військовій формі, який знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, та намагається вчинити побиття (а.с.131 т.2).

Наявності у Дрозда легких тілесних ушкоджень (синець та садна на голові та правій нозі, які могли бути отримані протягом доби до огляду , якій відбувся о 12.45год. 21.03.16р.), суд першої інстанції дав належну оцінку в сукупності з іншими доказами.

Суд врахував відсутність даних про побиття ОСОБА_24 потерпілими; пояснення ОСОБА_24 в ході огляду стосовно того , що отримав ушкодження за інших обставин, та факт силового затримання обвинуваченого. (а.с.132 т.2)

Доводи апеляційної скарги захисника та обвинуваченого стосовно того, що ОСОБА_22 та ОСОБА_26 спровокували конфлікт , ображали його та забрали у нього документ, також були спростовані в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_22 пояснив обставини виникнення конфлікту , відповідно до яких, ОСОБА_24 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, спочатку почав хуліганським чином поводити себе в павільйоні кафе , де відпочивали потерпілі , потім хизувався посвідченням учасника бойових дій . Коли потерпілі роздивилися посвідчення та повернули його ОСОБА_24 , останній вимагав надати йому на перевірку документи та нецензурно лаявся на потерпілих (а.с.126 т.6).

Ці обставини виникнення конфлікту також підтвердив свідок ОСОБА_18 .

Працівниці кафе ОСОБА_16 та ОСОБА_17 в судовому засіданні підтвердили, що саме ОСОБА_24 в павільйоні «Сармат» розпочав сварку, висловлювався нецензурно , вимагав у потерпілих надати документи, в зв`язку з чим ОСОБА_24 та ОСОБА_27 просили залишити павільйон. Також свідки пояснили, що два інших чоловіка ( ОСОБА_22 та ОСОБА_26 ) вели себе в павільйоні належним чином і претензій до них не було (а.с.127-128 т.2)

Суд також врахував , що документ , який зі слів обвинуваченого нібито відібрали у нього ОСОБА_22 та ОСОБА_26 , було вилучено після затримання саме у ОСОБА_24 . (а.с.133 т.2).

Посилання захисника , що обвинувачений наносив удари на рівні своєї руки, без умислу попасти в життєво важливі органи та сильного замаху , що свідчить про відсутність умислу на позбавлення життя ОСОБА_22 та ОСОБА_26 , в судовому засіданні спростовані даними судово-медичних експертиз (зокрема локалізацією поранень обох потерпілих у життєво важливі органи (живіт у ОСОБА_22 та грудна клітина у ОСОБА_26 ) , характером самих ран (розмір та глибина ранових каналів), кількістю ножових ударів. (а.с.129-130 т.2).

Також про наявність умислу на вбивство свідчить динаміка дій ОСОБА_24 , який зразу після нанесення ударів ножем в живіт та плече Кохану , почав наносити удари ножем ОСОБА_26 , спочатку в передню поверхню грудної клітини , а потім і в задню поверхню , не зважаючи на те, що останній намагався втекти і будь-якої загрози для обвинуваченого не створював.

Доводи апеляційних скарг обвинуваченого та захисника щодо безпідставності визнання судом обставиною , що обтяжує покарання, знаходження ОСОБА_24 в стані алкогольного сп`яніння, не відповідають дійсності , оскільки повністю спростовані поясненнями, не тільки потерпілого ОСОБА_22 , свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_28 , але й поясненнями товариша обвинуваченого, ОСОБА_27 , який повідомив , про те, що в день скоєння злочину неодноразово вживав горілку з обвинуваченим.

Таким чином підстав для задоволення апеляційних вимог захисника та обвинуваченого, в межах доводів зазначених в апеляційних скаргах , колегія суддів не вбачає.

Інші , передбачені кримінальним процесуальним законом, підстави для скасування вироку та призначення нового судового розгляду кримінального провадження , також відсутні.

За таких обставин апеляційні скарги захисника та обвинуваченого задоволенню не підлягають.

Суд призначив покарання ОСОБА_7 з дотриманням вимог ст. 65 КК України , а саме. Суд в повному обсязі врахував тяжкість скоєних злочинів ; дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий,на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, є особою переміщеною з тимчасово окупованої території , звільнений в запас після 3 місяців 27 днів військової служби в зв`язку з невиконанням службових обов`язків та систематичне вживання алкоголю ; обставину, що обтяжує покарання у виді скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння; відсутність обставин, що пом`якшують покарання.

Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Відповідно до вимог ст.64 КК України , довічне позбавлення волі встановлюється за вчинення особливо тяжких злочинів і застосовується лише у випадках, спеціально передбачених цим Кодексом, якщо суд не вважає за можливе застосовувати позбавлення волі на певний строк.
Посилання прокурора, в обґрунтування необхідності призначення обвинуваченому довічного позбавлення волі, на те , що ОСОБА_7 умисно позбавив життя потерпілого ОСОБА_12 , та не довів свій намір умисно позбавити життя потерпілого ОСОБА_11 лише за обставин, які не залежали від його волі, позбавлені правового змісту , оскільки є кваліфікацією дій обвинуваченого, а не обставиною, яку суд може враховувати при призначенні покарання.

Те , що обвинувачений скоїв особливо тяжкі злочини та знаходився в стані алкогольного сп`яніння також прямо зазначено та враховано судом у вироку, як зазначено вище (а.с.134 т.2).

Посилання прокурора та те, що ОСОБА_7 не визнав свою вину та не виявив каяття не є достатньою підставою для призначення обвинуваченому найсуворішої міри покарання.

При цьому колегія суддів враховує, що відсутність каяття є наслідком невизнання вини обвинуваченим. Право не визнавати свою вину у скоєному злочині, давати будь-які пояснення за висунутим обвинуваченням, або взагалі відмовитись від пояснень, є однією з основних гарантій права на захист. Більш того невизнання вини обвинуваченим або відсутність каяття не передбачено ст.ст. 64,65,67 КК України як обставини , які суд може враховувати при визначенні виду та розміру покарання.

За таких обставин, підстав вважати неможливим виправлення ОСОБА_7 та попередження скоєння ним нових злочинів з застосуванням покарання у виді позбавлення волі на певний строк, колегія суддів не вбачає. Також нема підстав вважати , що, призначене судом першої інстанції, покарання є явно несправедливим через м`якість.

Тому підстав для задоволення апеляційної скарги прокурор колегія суддів також не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405,407 КПК України, судова колегія,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги прокурора, захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення , а вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2016 року відносно ОСОБА_7 , залишити без змін.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання призначеного ОСОБА_7 вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2016 року строк попереднього ув`язнення з 30 грудня 2016 року до 30 березня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий
Судді -