Справа № 344/2503/17
Провадження № 1-кс/344/646/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000011 від 18.01.2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся з вказаним клопотанням, в якому просив накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: транспортний засіб - автомобіль марки RENAULT TRAFIC, 2006 року випуску, колір білий, №куз. НОМЕР_1 . Метою ж застосування такого заходу забезпечення зазначив забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

Володілець (власник) майна підозрюваний ОСОБА_4 на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України в судове засідання не викликалася.

Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно ч.1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається в тому числі з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З вимог ч.6 ст. 170 КПК України вбачається, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів клопотання вбачається, що військовою прокуратурою Івано-Франківського гарнізону здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного у Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000011 від 18.01.2017р. за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.11.2016р. об 11 год. 47 хв. старший інструктор-пілот працівник Збройних Сил України ОСОБА_4 , будучи відповідальним за безпеку польотів та старшим екіпажу повітряного судна Л-39, тобто службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими функціями, у порушення вимог пп. 14, 15 підрозділу 1 розділу ІІ Правил виконання польотів державної авіації України, затверджених наказом Міністерства оборони України від 05.01.2015 № 2, пп. 1.3, 1.4, 3.2 Положення про старших пілотів інструкторів, старших пілотів (не військовослужбовців) авіаційних військових частин Повітряних Сил Збройних Сил України, затвердженого наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 18.02.2016 № 25, своїх функціональних обов`язків, затверджених наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 03.02.2015 № 6, та послідовності виконання дій, передбачених чинним «Руководством по летной эксплуатации самолета Л-39», а саме п. 133, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, та, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, виконуючи політ в районі аеродрому військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ) у складі екіпажу повітряного судна Л-39, бортовий номер 122, заводський номер НОМЕР_4 , організовуючи та контролюючи виконання льотчиком ОСОБА_5 вправи 28(4) «Контрольний політ у хмарах», замість рукоятки опускання/піднімання шторки взявся за рукоятку відкриття замків ліхтаря задньої кабіни літака, яка знаходиться нижче, та потягнув її на себе, що призвело до зриву відкидної частини ліхтаря задньої кабіни даного повітряного судна та її розгерметизації, що створило загрозу безпеці польоту, у зв`язку з чим відкидна частина ліхтаря задньої кабіни була пошкоджена, є непридатною для використання без подальшого капітального ремонту чи заміни, що завдало державі в особі Міністерства оброни України шкоду на суму 158758 (сто п`ятдесят вісім тисяч сімсот п`ятдесят вісім) грн. 50 (п`ятдесят) коп.

20.01.2017р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України. 09.02.2017р. ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри.

У даному кримінальному провадженні заявлено цивільний позов про відшкодування підозрюваним ОСОБА_4 завданої кримінальними правопорушеннями, в загальній сумі 158758 (сто п`ятдесять вісім тисяч сімсот п`ятдесять вісім) гривень.

Згідно довідки з регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області за підозрюваним ОСОБА_4 зареєстровано транспортний засіб - автомобіль марки RENAULT TRAFIC, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_5 , №куз. НОМЕР_1 .

Відповідно до ч.8 ст. 170 КПК України передбачено, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є видом втручання у право на мирне володіння майном, що закріплено у ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини втручання у це право має мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для задоволення клопотання, оскільки майно перебуває у власності підозрюваного, до якого можуть бути застосовані заходи кримінально-правового характеру, та з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), оскільки, незастосування накладення арешту, може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, та унеможливить виконання вироку в частині можливого задоволення цивільного позову, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, вважаю,що клопотання слід задовольнити та накласти арешт на майно підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки RENAULT TRAFIC, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_5 , № куз. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - шляхом заборони на його відчуження та розпорядження.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1