АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 596/1077/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/789/169/17 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2017 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

з участю - прокурора ОСОБА_6

захисника- ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Гусятинського районного суду від 8 липня 2017 року,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Гусятинського районного суду від 8 липня 2017 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новопілля, Криворізького району, Дніпропетровської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні малолітня дитина, тимчасово не працюючого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України. Щодо ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначено заставу в розмірі в розмірі 240 000 грн. для внесення на депозитний рахунок Тернопільського управління ДСА України у Тернопільській області.

Датою закінчення строку дії ухвали зазначено 20 год. 40 хв. 06 вересня 2017 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді змінити, обрати підозрюванму ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді обмеженого домашнього арешту щоденного перебування по місцю проживання з 22:00 по 08:00 години та зменшити суму застави до мінімального розміру. Вважає, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам закону у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону під час її ухвалення, а також у зв`язку з невідповідністю висновків слідчого судді, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Зокрема, слідчий суддя в ухвалі посилається на показання потерпілого ОСОБА_10 , який пояснив, що ОСОБА_8 фактично був присутній тільки під час події, про яку він зазначає, щодо інших істотних обставин події, а саме: можливої домовленості про участь, ролі та мети ОСОБА_8 потерпілий повідомити не може. Таким чином, слідчий суддя не перевірив питання щодо законності затримання ОСОБА_8 та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України. В судовому засіданні ОСОБА_8 відмовився від дачі показань, як наслідок не спростував та не підтвердив зазначені слідством обставини. Крім того, ОСОБА_8 відмовився від участі в будь-яких слідчих діях, однак всупереч цьому проведено впізнання особи за його участю, що є відкритим тиском з боку слідства на його особу. На думку захисника, докази винуватості ОСОБА_8 , на які посилається прокурор є припущеннями і ґрунтуються на твердженнях потерпілого, якому невідомі всі обставини справи. Зазначає, що жодних належних доказів щодо наявності ризиків слідством не наведено, крім посилання на ознаки п.п. 1,3 ст.177 КПК України. Також, слідчий суддя постановивши ухвалу, не в повній мірі врахував та неналежно оцінив обставини, передбачені ст.178 КПК України, які слід врахувати при обрані запобіжного заходу. Вказує на відсутність обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного ОСОБА_8 , думку його захисника ОСОБА_7 , які просили задовольнити апеляційну скаргу із наведених в ній мотивів винести нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді обмеженого домашнього арешту або зменшити розмір застави, прокурора, який заперечував проти задоволення вказаної апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Як вбачається з клопотання та наданих в апеляційний суд матеріалів, 7 липня 2017 року в Гусятинське відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області надійшло повідомлення від потерпілого ОСОБА_10 жителя смт. Гусятин Тернопільської області про те, що 7 липня 2017 року о 18 год., двоє невідомих чоловіків, погрожуючи предметом незаконно заволоділи належним йому автомобілем марки "БМВ-530", який зареєстрований на території Республіки Польща, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , чим спричинили йому матеріальну шкоду.

У вчиненні цього кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_8 , житель м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, якому 8 липня 2017 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Відповідно до ст. 63 Конституції України підозрюваний ОСОБА_8 відмовляється давати будь-які показання та відповідати на запитання.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення як зазначено в ухвалі слідчого судді підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_10 від 7 липня 2017 року, протоколами огляду місця події від 7 та 8 липня 2017 року, показаннями потерпілого ОСОБА_10 від 8 липня 2017 року, рапортом інспектора поліції ОСОБА_11 від 7 липня 2017, показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 від 7-8 липня 2017 року та іншими матеріалами кримінального провадження.

У ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_8 не працює та не навчається, проживає в Дніпропетровській області, що свідчить про ризик його неявки до слідчих органів Тернопільської області у разі потреби проведення слідчих дій.

Крім того, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, вчиненого у групі осіб за попередньою змовою, поєднаного із погрозою застосування насильства небезпечного для життя і здоров`я потерпілого.

8 липня 2017 року старшим слідчим СВ Гусятинського відділення поліції Підволочиського ГУНП в Тернопільській області складено повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України. Того ж дня старший слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 звернувся до Гусятинського районного суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Гусятинського районного суду від 8 липня 2017 року вищевказане клопотання слідчого задоволено та застосовано відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 20 год. 40 хв. 6 вересня 2017 року та визначено заставу в розмірі 240 000 грн.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд відповідно до статей 176-178 КПК України, які регламентують загальні засади обрання запобіжного заходу, та практики Європейського суду з прав людини повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, що у сукупності з тяжкістю вчиненого правопорушення дало можливість слідчому судді прийняти рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тримання під вартою, на думку Європейського суду, має не тільки відповідати закону, але й бути розумним з урахуванням усіх обставин, зокрема, наприклад, мати за мету те, щоб особа не сховалася від органів розслідування та суду, не перешкоджала провадженню розслідування.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді Гусятинського районного суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.

Відповідно до положень ст. ст. 177, 178 КПК України підставою до застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як винятковий запобіжний захід, може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.

При цьому слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного тощо.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, що підтверджується протоколом прийняття заяви потерпілого про вчинене кримінальне правопорушення, протоколами огляду місця події, показаннями потерпілого, рапортом інспектора поліції, показаннями свідків та іншими матеріалами кримінального провадження. Також судом прийнято до уваги характер кримінального правопорушення, а саме напад, з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу(розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, спрямований на заволодіння майном у великих розмірах і ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 12 років з конфіскацією майна або без такої, без альтернативної міри покарання.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, з урахуванням особи ОСОБА_8 та характеру кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. На даному етапі розслідування таке втручання в право підозрюваного на особисту свободу та недоторканість як тримання його під вартою, виправдовує потреби досудового розслідування і застосування більш м`яких запобіжних заходів, про що ставив питання захисник підозрюваного в суді першої інстанції та зазначає в апеляційній скарзі, є неможливим.

На думку колегії суддів, слідчий суддя вірно, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу у відповідності до вимог ст. 177 КПК України, а також з дотриманням вимог ст.196 КПК України правильно ухвалив рішення про задоволення клопотання слідчого та обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави відповідно до ч. 3 ст.183 КПК України.

Це рішення належним чином умотивоване і колегія суддів вважає його правильним.

Твердження захисника в апеляції про відсутність належних доказів вчинення підозрюваним ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення колегія суддів вважає безпідставними, оскільки на стадії обрання запобіжного заходу не вимагається, щоб було достатньо доказів саме для висновку про винуватість особи у вчиненні того чи іншого правопорушення. На цьому етапі провадження слідчий суддя повинен перевірити наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка, виходячи із практики Європейського суду з прав людини, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Ці вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Доводи захисника ОСОБА_7 щодо відсутності належного обґрунтування наявності ризиків, вказаних у клопотанні слідчого про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також про відсутність мотивів щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, колегія суддів вважає надуманими, оскільки ці обставини належним чином досліджені слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого і враховані при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу, про що свідчить зміст ухвали слідчого судді.

З цих же підстав колегія суддів не погоджується з твердженням захисника апелянта про те, що суд не взяв до уваги особу підозрюваного, його стан здоров`я, характеристики та наявність постійного місця проживання, так як слідчий суддя в повній мірі та у визначеному законом порядку врахував всі обставини при обранні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді не заслуговують на увагу, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою належним чином дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання даного виду запобіжного заходу.

Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді Гусятинського районного суду від 8 липня 2017 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 законна та обґрунтована, а тому підстав для її скасування, та обрання іншого запобіжного заходу, про що ставить питання захисник ОСОБА_7 , не вбачає.

Під час апеляційного розгляду судової справи підозрюваний ОСОБА_8 заявив клопотання у якому просить зафіксувати факт застосування до нього фізичного та психічного насильства, про невідкладне проведення йому судово-медичної експертизи та вжити заходи до забезпечення безпеки його особи.

Під час судового розгляду кримінального провадження Гусятинським районним судом підозрюваний ОСОБА_8 не заявляв такого клопотання і, відповідно слідчий суддя не приймав щодо цього процесуальних рішень, передбачених ст. 206 КПК України. Зовнішній вигляд підозрюваного ОСОБА_8 жодні інші обставини наведені у заяві ОСОБА_8 не дають підстав для обґрунтованої підозри порушення законодавства щодо нього та вжиття заходів негайного реагування. З цих підстав, колегія суддів вважає необхідним про наявність повідомлення ОСОБА_8 про вчинення щодо нього неправомірних дій інформувати прокурора Тернопільської області.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 404, 405 422, КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Гусятинського районного суду від 8 липня 2017 року про задоволення клопотання старшого слідчого СВ Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 без змін.

Ухвала Апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2