АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2017 року м.Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

При секретарі ОСОБА_5

За участю:

прокурора ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , що діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2016 р. за скаргою ОСОБА_8 на постанову слідчого від 29.09.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000818 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_8 порушує питання про скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2016 р. про відмову у задоволенні скарги захисника ОСОБА_8 на постанову слідчого від 29.09.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000818, та постановлення нової ухвали, якою скасувати постанову слідчого про закриття вищезазначеного кримінального провадження. Одночасно апелянтом порушене питання про поновлення строку апеляційного оскарження вказаного рішення.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2016 р. було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову слідчого від 29.09.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000818 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що слідчим були ґрунтовно спростовані факти застосування до ОСОБА_7 недозволених методів слідства, перевищення службових повноважень співробітниками МВС та СБУ в Дніпропетровській області, з посиланням на відповідні матеріали кримінального провадження.

На виконання вимог ч. 2 ст. 9 КПК України слідчим було всебічно та повно досліджено обставини кримінального провадження, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 110 КПК України постанова слідчого є вмотивованою та містить відомості про зміст обставин, які є підставами для її винесення, мотиви такого рішення, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, а отже підстав для її скасування не вбачається.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, ОСОБА_8 вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, постановлена без повного та всебічного вивчення всіх обставин справи, та підлягає скасуванню.

На думку апелянта, низка висновків слідчого судді, в тому числі щодо належної перевірки відповідних обставин в рамках кримінального провадження № 0000420, допиту ОСОБА_7 у присутності захисника, - є помилковими та суперечать дійсним обставинам справи.

Апелянт вказує, що висновок суду про те, що незаконний вплив на ОСОБА_7 не мав місця зважаючи на те, що останній на це не скаржився, не є правомірним, оскільки відсутність скарг з боку ОСОБА_7 у 2012 р. пояснюється його побоюваннями за власне життя та близьких.

Крім того, зазначає, що 01.06.2016 р. у підозрюваного було виявлено тілесні ушкодження, що підтверджується даними судово-медичної експертизи, і питання обставин їх виникнення та осіб, що їх заподіяли, у межах досудового розслідування не досліджувалося, а сам факт існування такого експертного висновку був новиною для прокурора, що брав участь у розгляді скарги захисника ОСОБА_8 слідчим суддею, що свідчить про неповноту та однобічність проведеного розслідування.

Вказує, що посилання суду на те, що до самого закриття кримінального провадження потерплий та його представник не ініціювали проведення будь-яких процесуальних дій, спростовується тим, що ОСОБА_8 відповіді на свій адвокатський запит не отримала, при цьому як вона, так і ОСОБА_7 про будь-які слідчі та процесуальні дії повідомлені не були, на їх адреси не надсилався жодний процесуальний документ, обсяг проведеного досудового розслідування їм не був відомий.

Також зазначає, що після скасування ухвалою слідчого судді від 02.08.2016 р. раніше винесеної у даному кримінальному провадженні постанови слідчого від 29.04.2016 р. про його закриття, слідчий не провів будь-яких процесуальних дій, допустивши тим самим невиконання обов`язкових вимог слідчого судді, викладених у згаданій ухвалі, після чого 29.09.2016 р. виніс оскаржувану постанову про закриття того ж кримінального провадження, аналогічну попередній за змістом.

Вказує, що посилання слідчого судді на неконкретність показань ОСОБА_7 , що не дають можливості ідентифікувати осіб, які застосовували до нього недозволені методи, є необґрунтованими, оскільки він дійсно не знає їх анкетних даних, втім з його показань можуть бути складені фотороботи, за якими відповідні співробітники МВС та СБУ можуть бути ідентифіковані.

Також посилається на низку порушень процесуальних прав ОСОБА_7 як потерпілого у даному кримінальному провадженні, що, на її думку, мали місце.

Заслухавши суддю-доповідача; потерпілого та його представника, які апеляційну скаргу підтримали з викладених у ній підстав; прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на її необгрунтованість; проаналізувавши доводи апеляційної скарги та співставивши їх з наданими матеріалами, колегія суддів приходить до наступного.

Так, згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається зокрема у разі встановлення відсутності у діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Як вбачається з наданих матеріалів, ці вимоги закону на етапі досудового розслідування у даному кримінальному проваджені були дотримані не в повному обсязі.

Так, підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань було викладене в ухвалі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04.12.2014 р. доручення Генеральній прокуратурі України перевірити обставини, оголошені у судовому засіданні ОСОБА_7 щодо застосування до нього заборонених методів ведення досудового слідства, а саме фізичного та психологічного тиску.

Показання ОСОБА_7 , які стали підставою для надання такого доручення, полягали у тому, що до останнього було застосоване фізичне насильство під час його затримання 31.05.2012 р. та наступного проведення обшуку за місцем його проживання, а також після його доставляння близько 04:00 годин 01.06.2012 р. до приміщення по вул. Леніна у м. Дніпропетровську працівники правоохоронних органів неодноразово били його, застосовували тортури, психічне насильство, внаслідок чого ним була підписана явка з повинною.

Перевіряючи ці обставини, орган досудового розслідування обмежився лише залученням до матеріалів кримінального провадження копій процесуальних рішень за наслідками розгляду скарг інших фігурантів кримінального провадження відносно ОСОБА_7 ; з`ясуванням особи ОСОБА_9 , на якого послався у своїх показаннях потерпілий, та залученням копій матеріалів службового розслідування щодо останнього; допитом потерпілого ОСОБА_7 .

Такий обсяг проведеної перевірки не може вважатися достатнім для прийняття законного та обгрунтованого рішення за заявою ОСОБА_7 .

Так, потерпілий та його захисник під час апеляційного розгляду зазначили, що при затриманні останнього та проведенні обшуку за місцем його проживання здійснювалася відеозйомка, а відповідний запис перебуває у матеріалах кримінального провадження відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_10 . Такий відеозапис дійсно може мати значення для підтвердження або спростування доводів потерпілого, втім питання про його існування залишилося поза увагою слідчого.

Крім того, згідно наданим представником потерпілого матеріалам 01.06.2012 р. було проведено судово-медичну експертизу ОСОБА_7 , яка виявила наявність в нього легких тілесних ушкоджень, в тому числі таких, час утворення яких збігається з обставинами, що є предметом розслідування у даному кримінальному провадженні. Разом з тим, питання про механізм утворення цих тілесних ушкоджень і про те, чи пов`язані вони з неправомірними діями працівників правоохоронних органів відносно ОСОБА_7 , у межах досудового розслідування не розглядалося, будь-який висновок щодо цих обставин слідчим зроблений не був.

Також з показань ОСОБА_7 , наданих Індустріальному районному суду м. Дніпропетровська, вбачається, що при доставлянні останнього до ізолятору тимчасового утримання вранці 02.02.2016 р. в нього було виявлено численні тілесні ушкодження, втям ця обставина слідством не перевірялася, показання потерпілого у цій частині не спростовані.

З працівників правоохоронних органів, які 31.05.2012 р. та 01.06 2012 р. брали участь у слідчих діях щодо ОСОБА_7 , слідчим був допитаний лише співробітник СБУ ОСОБА_11 , будь-які інші учасники подій не встановлювалися та допитувалися, а щодо начальника УКР ГУМВС України у Дніпропетровські області ОСОБА_9 , на якого прямо вказує потерпілий, слідчий обмежився витребуванням та залученням до кримінального провадження матеріалів службового розслідування, що не може вважатися належним та достатнім обсягом перевірки.

З урахуванням наведеного колегія суддів оцінює оскаржувану ухвалу слідчого судді, якою останній погодився з законністю та обґрунтованістю оскаржуваної постанови слідчого, як передчасну, та вважає за необхідне її скасувати та постановити нову ухвалу, якою постанову слідчого - скасувати, кримінальне провадження - повернути прокурору для організації досудового розслідування, у межах якого належить усунути вищезазначену неповноту та однобічність, а також, у випадку надходження клопотань від учасників кримінального провадження щодо вчинення будь-яких процесуальних дій, - розглянути та вирішити їх у встановленому законом порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 309, 310, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , що діє в інтересах потерпілого ОСОБА_7 , - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2016 р. про відмову у задоволенні скарги захисника ОСОБА_8 на постанову слідчого від 29.09.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000818 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою постанову слідчого від 29.09.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000818 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, - скасувати, кримінальне провадження повернути прокурору для організації досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3