Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

29 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0008992 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Києва, громадянина України,

що зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , судимого:

1) вироком Оболонського районного суду м. Києва від 08.10.2013 року

за ч.1 ст.309 КК України на 1 рік позбавлення волі,

на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання

з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

2) вироком Печерського районного суду м. Києва від 18.06.2014 року

за ч.2 ст.309 КК України на підставі ст.71 КК України

на 2 роки 1 місяць позбавлення волі;

3) вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 06.08.2014 року

за ч.2 ст.185 КК України на підставі ч.4 ст.70 КК України

на 2 роки 7 місяців позбавлення волі;

4) вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 19.05.2015 року

з урахуванням змін, внесених ухвалою Апеляційного суду м. Києва

від 24.09.2015 року, за ч.2 ст.185 КК України на підставі ч.4 ст.70 КК України

на 3 роки 1 місяць позбавлення волі;

5) вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 26.09.2016 року

за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

________________________________

Справа № 11-кп/796/939/2017
Категорія: ч.2 ст.309 КК України
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_7
Доповідач: ОСОБА_1

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 20 січня 2017 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 20.01.2017 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.309 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 26.09.2016 року, більш суворим, призначеним за цим вироком, ОСОБА_6 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці.

Судом прийнято рішення щодо речових доказів та про відшкодування процесуальних витрат.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, встановлені судом, які викладені у вироку, доведеність його винуватості і правильність кваліфікації дій, просить вирок змінити і пом`якшити призначене йому покарання. На думку обвинуваченого, суд першої інстанції не врахував його позитивні характеристики і ухвалив надто суворий вирок.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок суду першої інстанції законним, обґрунтованим і вмотивованим; провівши судові дебати, надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її належить залишити без задоволення, з таких підстав.

Вироком суду визнано доведеним, що ОСОБА_6 26 липня 2016 року близько 15 години 15 хвилин під балконом будинку АДРЕСА_2 знайшов і тим самим повторно незаконно придбав наркотичний засіб метадон (фенадон) масою 0,169 г в поліетиленовому згортку, який невстановлена досудовим розслідуванням особа за гроші в сумі 450 гривень шляхом закладки поклала до пачки з-під цигарок, і незаконно зберігав його при собі в руці без мети збуту до 15 години 20 хвилин того ж дня до появи працівників поліції.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які досліджувалися в порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України, і ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Тому колегія суддів не переглядає їх відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України.

За встановлених судом фактичних обставин кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.2 ст.309 КК України незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинені повторно, є вірною.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли зміну або скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

Що стосується доводів в апеляційній скарзі про суворість призначеного покарання, то колегія суддів вважає їх безпідставними.

При призначенні ОСОБА_6 покарання суд відповідно до вимог ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, та обставину, що його обтяжує, рецидив злочинів, в тому числі ті дані, на які є посилання в апеляційній скарзі.

Колегія суддів звертає увагу на те, що покарання ОСОБА_6 призначено в межах, установлених санкцією частини статті закону України про кримінальну відповідальність, у виді позбавлення волі на строк, найближчий до мінімального, і застосовано принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим при призначенні покарання за сукупністю злочинів, який є найбільш сприятливим для обвинуваченого.

Враховуючи те, що обвинувачений неодноразово судимий, не працює, саме таке покарання буде необхідним і достатнім для досягнення його мети, яка полягає не тільки в карі, а й виправленні обвинуваченого та запобіганні вчиненню злочинів як ним, так і іншими особами.

Тому підстави для пом`якшення призначеного ОСОБА_6 покарання, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 20 січня 2017 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 2 серпня 2016 року по 29 березня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3