Провадження №1-кп/748/171/17
Єдиний унікальний № 748/1041/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2017 року м. Чернігів
Чернігівський районний суд Чернігівської області
у складі :

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження № 0000089 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Количівка Чернігівського району, Чернігівської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В:
28 січня 2017 року, близько 22 години 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні бані за адресою: АДРЕСА_1 , в ході конфлікту, що виник на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_6 не менше одного удару ножем в область живота, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини з ушкодженням великого сальника та тонкого кишківника, ускладненого гемоперитонеумом, котрі виникли від дії гострого предмету, що має колючо-різальні властивості, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 169 від 24.03.2017 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що потерпілий є його другом з дитинства. В суботу, вранці, 28 січня 2017 року вони із потерпілим - ОСОБА_7 зранку на пилорамі напиляли дрова, щоб ввечері піти до бані, яка знаходилася в господарстві ОСОБА_8 . Він протопив баню. Невдовзі підійшли ОСОБА_9 та зять ОСОБА_6 ОСОБА_10 , а хвилин через 10 прийшов потерпілий. ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та потерпілий сиділи за столом. Він пішов до парилки, куди заходив разів три-чотири. Під час цього вживав горілку, випивши приблизно три рази по сто грамів, або більше. З поведінки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 він зробив висновок, що у них інтимні стосунки, про що він сказав потерпілому, коли сиділи за столом. Потерпілий, реагуючи на його слова, підбіг до нього і вдарив кулаком по голові. Після цього він нічого не пам"ятає. Можливо, втратив свідомість від удару. Прийшов до тями в ямі, яка планувалася під майбутній басейн і знаходиться в приміщенні бані рядом із душовою. Обличчя та руки були в нього в крові. Одяг на ньому був мокрий. Додому дістався «городами», але як добирався, пам`ятає смутно. Пам`ятає, що ніж знаходився на столі. Вищезазначені події відбувалися десь о 21 -22 годині 28 січня 2017 року. Чому вдарив ножем ОСОБА_13 та як наносив йому удар ножем не пам"ятає, але з усіма обставинами, що викладенні в обвинувальному акті погоджується, вину свою визнає в повному обсязі, в скоєному щиро розкаюється. Шкодує, що так вийшло, просить вибачення у потерпілого.

Вислухавши пояснення обвинуваченого, допитавши потерпілого, свідків, дослідивши інші документальні докази у даному кримінальному провадженні, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні ним кримінального правопорушення за ч.1 ст.121 КК України, що підтверджується наступними доказами :

Так, потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що в суботу вранці, 28 січня 2017 року вони із ОСОБА_3 на його пилорамі напиляли дрова, домовившись ввечері, десь о 18 годині піти до бані. Він купив пива 2 л, таранки. Зустрівши ОСОБА_14 , запропонував також їй піти до бані. Вона погодилася, виявивши бажання попити пива та поїсти рибу. Прийшла десь о 18 годині 30 хвилин 19 годині 00 хвилин. Після цього він з обвинуваченим пішли до парилки, а ОСОБА_10 і ОСОБА_15 сиділи за столом і пили пиво, до парилки не заходили. Вийшовши з парилки він пішов за стіл, де сиділи ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Обвинувачений до столу не підходив, мабуть соромився ОСОБА_15 , і знаходився в кімнаті душової, час від часу заходячи до парилки. В той вечір, він пив пиво, а також горілку. ОСОБА_3 пив тільки горілку, а ОСОБА_9 - пиво. Приблизно через дві години, десь о 20 годині, ОСОБА_15 пішла додому, а він зайшов до будинку. Повернувся до бані через 10-15 хвилин. Коли заходив до кімнати відпочинку, ОСОБА_18 вдарив його по голові пляшкою з-під горілки марки «Козацька рада». Від удару він не впав, а тільки нагнувся, тому що удар був не міцний. У відповідь він вдарив ОСОБА_3 кулаком чи долонею, точно не пам`ятає, від чого останній впав на стіл, зламавши його та стілець, який стояв поруч. Більше він ОСОБА_3 не бив. Пояснити, звідки в обвинуваченого виникла травма голови, порізані руки, вибиті зуби, він не може. Після цього він пішов кликати ОСОБА_19 , щоб вгамувати ОСОБА_3 , оскільки останній був в стані алкогольного сп`яніння. Повернувшись до бані з ОСОБА_10 , обвинуваченого вони не побачили, подумали, що він пішов додому. Потім він вирішив зайти до душової, змити кров, яка була у нього на голові та руках після удару, нанесеного обвинуваченим. В той момент коли він заходив до душової, ОСОБА_20 , який знаходився за дверима, наніс йому удар ножем в живіт. Після цього ОСОБА_10 , який стояв за ним, різко штовхнув двері, від удару яких ОСОБА_3 впав до ями, яка знаходилася поруч із душовою. До лікарні його відвезла дружина. Пояснити, чому ОСОБА_3 його вдарив, не може, раніше подібних ситуацій у них не було. Вони з ОСОБА_18 товаришували з дитинства і взагалі майже ніколи не сварилися. Обвинувачений добра людина. Йому дуже шкода його старих батьків. Щодо міри покарання поклався на розсуд суду і просив суворо не карати і призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Свідок ОСОБА_21 суду пояснила, що 28.01.2017 вона зайшла до доньки потерпілого ОСОБА_22 , по справам. Потерпілий запросив її в баню і вона погодилася. О 18-00 год. вона з потерпілим зайшла в приміщення бані, там був обвинувачений. В бані вона пила пиво та спілкувалася лише з потерпілим. ОСОБА_18 з ними не спілкувався, можливо на якийсь час і присідав до них за стіл, але не надовго. Через півтори години вона пішла додому. При ній ніякого конфлікту та бійки в бані не було. З потерпілим у неї дружні стосунки, обвинуваченого знає як не конфлікту людину.

Свідок ОСОБА_23 , яка є донькою потерпілого, суду пояснила, 28.01.2017 батько з ОСОБА_18 , який є їх сусідом, збиралися відпочивати в бані. О 18-00 год. до неї зайшла ОСОБА_24 по справам. Батько запросив ОСОБА_24 в баню і та погодилася. Її чоловік ОСОБА_25 , вона та дитина залишилися в будинку, повечеряли та біля 21-00 години полягали спати. Близько 22-00 години прийшов батько та попросив її чоловіка піти з ним в баню. Через 5-10 хвилин чоловік повернувся та повідомив, що ОСОБА_18 підрізав батька. В баню вона не заходила. Обвинуваченого знає з дитинства. Він часто вживає алкогольні напої, але не конфліктний і не агресивний. Може охарактеризувати його як добру, спокійну людину.

Свідок ОСОБА_26 , яка є дружиною потерпілого, суду пояснила, що 28.01.2017 біля 20-00 години приїхала додому з роботи. Донька із зятем їй сказали, що потерпілий знаходиться в бані. Вона з дітьми повечеряла та лягла спати. Потім її розбудив зять - ОСОБА_25 та повідомив, що її чоловіка підрізав ОСОБА_27 . Після чого вона чоловіка відвезла на машині до лікарні. ОСОБА_28 в той вечір вона не бачила. В баню не заходила. Коли вийшла з будинку, чоловік вже знаходився в машині. Обвинуваченого знає як не конфліктну людину. Була дуже здивована таким вчинком обвинуваченого.

У судовому засіданні прокурором було заявлено про відмову від допиту свідка ОСОБА_29 , проти чого не заперечували інші учасники, з урахуванням положень ст.ст. 22, 26 КПК України, така заява прокурора підлягає задоволенню.

В судовому засіданні досліджені протоколи слідчих дій, та інші долучені до матеріалів кримінального провадження документи, які в сукупності з іншими доказами, підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження здоров"ю потерпілого ОСОБА_6 , а саме:

- даними про внесення до ЄРДР факту кримінального правопорушення, відповідно до заяви ОСОБА_10 ;

-довідкою Чернігівської Центральної районної лікарні, згідно якої ОСОБА_6 , поступив до лікарні 28.01.2017 о 22 год 35 хв. з колото-різаною раною в області середньої лінії живота, поставлений діагноз: проникаюче ножове поранення черевної порожнини з пошкодженням тонкої кишки, великого сальника. Алкогольне сп`яніння. На огляді лікаря, ОСОБА_6 повідомив, що травму отримав вдома під час бійки з сусідом, який наніс йому удар ножем (а.п.52);

- висновком експерта № 169 від 17.02.2017 установлено, що у потерпілого ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото - різаного поранення черевної порожнини з ушкодженням великого сальника та тонкого кишківника, ускладненого гемоперитонеумом, котрі виникли від дії гострого предмету, що має колючо - різальні властивості і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. Комплекс тілесних ушкоджень, виявлений у ОСОБА_6 , по давності утворення, може відповідати даті 28.01.2017. Згідно медичної документації на ім`я ОСОБА_6 (медична карта стаціонарного хворого № 884 хірургічного відділення Чернігівської ЦРЛ) рановий канал має направлення «дорзально, в глиб живота, в бік черевної порожнини», відповідно і тілесні ушкодження, наносились в такому ж напрямку. Виходячи з кількості ушкоджень, описаних в наданій на експертизу медичній карті стаціонарного хворого № 884, їх характеру та розташування, експерт припускає, що потерпілий міг піддаватися впливу, як мінімум 1 (однієї) травмуючої дії. Експерт не виключає можливості, що тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_6 , могли бути заподіяні ножами, вилученими з місця події 29.01.2017 та наданими на експертизу. (а.п.102-105);

- протоколом огляду місця події та фотоілюстративною таблицею до нього від 29.01.2017, згідно якого оглядалось господарство АДРЕСА_1 , де проживає обвинувачений. Під час огляду будинку в приміщенні кухні було виявлено та вилучено хустинку білого кольору зі слідами РБК, яка була оглянута, згідно протоколу від 10.02.2017, приєднана до справи як речовий доказ та передана в камеру зберігання речових доказів (а.п.65-71);

- висновком експерта №98 від 16.02.2017 установлено, що на вилученій в господарстві обвинуваченого, хустці знайдено кров людини. В даних слідах крові мало місце змішання крові, походження даних слідів від підозрюваного ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_6 не виключається ( а.п.72-75);

- заявою обвинуваченого про добровільну видачу належної йому сорочки та спортивних штанів, в яких він знаходився 28.01.2017, які приєднані до справи як речовий доказ та передані в камеру зберігання речових доказів, при огляді яких, згідно протоколу від 29.01.2017 встановлено, що на спортивних штанах в нижній частині наявні сліди нашарування піску, землі та сліди речовини бурого кольору, а на задній частині сорочки наявні плями з речовиною бурого кольору не визначеної форми, в нижній частині сорочки мається нашарування піску та грунту (а.п.53-59);

- висновком експерта №109 від 17.02.2017 установлено, що на сорочці та спортивних штанах, вилучених у підозрюваного ОСОБА_3 , знайдено кров людини. Походження даних слідів від ОСОБА_3 експертом не виключається при наявності зовнішньої кровотечі. Даних за присутність крові в цих слідах від потерпілого ОСОБА_6 не отримано ( а.п.60-64);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 31.03.2017 з фототаблицею до нього, де потерпілий ОСОБА_6 за участі понятих вказує конкректні обставини заподіяння йому ножового поранення обвинуваченим ОСОБА_3 , що мало місце 28.01.2017 у приміщенні бані по АДРЕСА_1 (а.п.76-84);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 11.04.2017 року з фототаблицею до нього, де свідок ОСОБА_29 зазначав, що бачив як обвинувачений ОСОБА_3 наніс ножове поранення потерпілому ОСОБА_6 28.01.2017 у приміщенні бані по АДРЕСА_1 ( а.п.85-92);

- висновком судово-психіатричної експертизи № 150 від 16.02.2017, згідно якого у ОСОБА_3 мав місце органічний розлад особистості та поведінки, обумовлений епілепсією, але він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними на період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється. На теперішній час у ОСОБА_3 має місце органічний розлад особистості та поведінки, обумовлений епілепсією, але останній не перешкоджає його участі у проведенні досудового слідства та судовому розгляді по даному кримінальному провадженню. Він може правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження, та давати про них правильні свідчення ( а.п.150-155)

Згідно протоколів відібрання біологічних зразків від 14.02.2017, у потерпілого ОСОБА_6 були відібрані зразки відбитків пальців та долоней обох рук та зразки венозної крові. За висновком експерта-імунолога № 89 від 14.02.2017, кров потерпілого ОСОБА_6 відноситься до групи 0 (1) з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВ0 ( а.п.93-97) .

Відповідно до протоколів відібрання біологічних зразків від 16.02.2017, у підозрюваного ОСОБА_3 були відібрані зразки відбитків пальців та долоней рук та зразки венозної крові. За висновком експерта-імунолога № 97 від 16.02.2017, кров підозрюваного ОСОБА_3 відноситься до групи А (11) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (а.п.98-101).

Згідно Виписки №220 із медичної карти ОСОБА_3 , оглянутого 29.01.2017 о 02-25 хв., останній перебував в стані алкогольного сп`яніння, діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Гостра інтоксикація ускладнена травмою ( а.п.149).
Згідно копії довідки Чернігівської центральної районної лікарні, обвинувачений ОСОБА_3 29.02.2017 о 03-30 год. був оглянутий черговим лікарем та лікарем хірургом, відповідно до даних висновку експерта №96 від 30.01.2017, у обвинуваченого ОСОБА_3 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми правої половини грудної клітки з переломами 7.8.9 ребер, синцем та забиттям м`яких тканин, синці та забиття м`яких тканин волосяної частини голови, обличчя, обох верхніх кінцівок, садна обличчя, волосяної частини голови, правих верхньої та нижньої кінцівок, травматичний дефект коронкової частини 43 зуба, котрі виникли від дії тупих, твердих предметів. Крім того, в нього мається різана рана долонної поверхні 3-го пальця правої кисті, котра виникла від дії гострого предмету, що має різальні властивості.

Закрита травма правої половини грудної клітки з переломами 7.8.9 ребер, синець та забиття м`яких тканин в сукупності, як наслідок одного травматичного процесу відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступнею тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, на строк більше ніж 21 добу, різана рана долонної поверхні 3-го пальця правої кисті відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, синці та забиття м`яких тканин волосяної частини голови, обличчя, обох верхніх кінцівок, садна обличчя, волосяної частини голови, правих верхньої та нижньої кінцівок, травматичний дефект коронкової частини 43 зуба як усі в сукупності, так і кожне окремо відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.
Комплекс тілесних ушкоджень, виявлений у ОСОБА_3 , по давності утворення, може відповідати даті 28.01.2017. Також експерт зазначив, що приймаючи до уваги характер та локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_3 , утворення їх комплексу при падінні з висоти власного зросту на площину, виключається ( а.п.106-107,145).

Надані суду докази з приводу їх належності, допустимості та достовірності сторонами кримінального провадження не оспорювались.

Досліджені вищенаведені докази суд визнає належними та допустимими, вони свідчать про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_6 , бо вдаряючи ножем у життєво-важливий орган (живіт) потерпілому, обвинувачений усвідомлював можливість заподіяння тяжкої шкоди здоров`ю останнього і свідомо припускав її настання (непрямий умисел).

Вирішуючи питання допустимості доказів наданих стороною обвинувачення, а саме: протоколу огляду місця події від 29.01.2017 з фотоілюстративною таблицею до нього, згідно якого оглядалося господарство АДРЕСА_1 , протоколів огляду вилучених під час огляду даного господарства речей, речових доказів, які були вилучені з місця події 29.01.2017 за вказаною адресою та висновків експертів проведених по даним речовим доказам, суд зобов`язаний визнати ці докази недопустимими з наступних підстав.
За нормами ч.2 ст.237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи. Суд вважає, що словосполучення «здійснюється згідно з правилами» свідчить про те, що дана норма відсилає не до порядку отримання дозволу на обшук, а до порядку її виконання, здійснення, який закріплений ст.236 КПК України. Тобто, при вирішенні допустимості доказів отриманих в результаті огляду житла чи володіння особи, слід керуватися ст.233 КПК, яка регламентує порядок проникнення до житла чи іншого володіння особи.
Відповідно до ч.1 ст.233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.
Згідно частини третьої ст.233 КПК України слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.
Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.
Як вбачається з протоколу на а.п. 109, огляд місця події проводився без дозволу власника, на підставі рапорту оперативного чергового, що не було спростовано стороною обвинувачення.
Разом з тим, слідчий, після проведення огляду господарства потерпілого, в порядку ч.3 ст.233 КПК України, негайно не звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на проведення такого огляду.
Враховуючи те, що огляд господарства АДРЕСА_1 та області від 29.01.2017 був проведений без згоди власника, без звернення до слідчого судді після його проведення, вказаний доказ суд визнає недопустимим, також суд визнає недопустимими похідні від нього докази: протоколи огляду речей від 10.02.2017 з фотоілюстративною таблицею до них, висновки експертів № 110, №111 , №112 від 17.02.2017, речові докази, вилучені під час огляду місця події ( а.п.109-136).
Оцінюючи зібрані та перевірені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд знаходить, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 мали місце і містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України як умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає за необхідне визнати щире каяття, оскільки він визнає свою вину і готовий нести кримінальну відповідальність та його похилий вік.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно довідки Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні №172 від 31.01.2017, ОСОБА_3 за медичною допомогою до психіатра в диспансерне відділення не звертався (а.п.146).

Відповідно до даних Чернігівської центральної районної лікарні №232 від 15.02.2017, ОСОБА_3 перебуває на «Д» обліку у лікаря психіатра з 2004 року з діагнозом: Епілепсія у формі рідких поліморфічних судомних нападів і виражених змін особистості по епітипу, ускладнених алкоголізацією. На «Д» обліку у лікаря нарколога не перебуває ( а.п147).

Згідно даних Чернігівського обласного наркологічного диспансеру №143 від 31.01.2017, ОСОБА_3 з 11.03.1994 перебуває на обліку з приводу : Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності ( а.п.148).

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 151 від 16.02.2017, у ОСОБА_3 на теперішній час не виявлено психічних та поведінкових розладів вживання алкоголю з синдромом залежності, у зв`язку з чим протиалкогольне лікування йому не показане ( а.п.156-159).

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, враховує фактичні обставини справи, предмет посягання та умови, що стали підставою для їх вчинення, його ставлення до цього, особу винного, який в силу ст.89 КК є не судимий, не притягувався до адміністративної відповідальності, задовільно характеризується за місцем проживання, сімейний стан - має матір інваліда 2 групи, батька пенсійного віку учасника війни, стан здоров`я обвинуваченого, матеріальний стан, враховує обставини, які пом`якшують покарання та обставину, яка обтяжує покарання, думку потерпілого, який не наполягав на суворій мірі покарання, і приходить до висновку, що йому необхідно призначити покарання визначене санкцією інкримінованої частини статті у виді позбавлення волі. Проте, оцінивши ступінь небезпечності його для суспільства, спосіб його життя, сімейний стан, стан здоров`я, поведінку його до, в процесі і після вчинення злочину, наявність погашених судимостей, ставлення до праці, моральність ставлення до людей і загально-соціальних цінностей, поведінку в побуті, згідно характеристики сільської ради поводить себе нормально, потерпілий та свідки - дружина і донька потерпілого, охарактеризували обвинуваченого як добру, не конфліктну людину, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, думку потерпілого, який просив не призначити суворе покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час іспитового строку, тобто його припустимо звільнити від відбуття покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. У зв`язку зі звільненням ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, на нього необхідно покласти обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

В справі потерпілим цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні, а долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України і призначити йому покарання за даний злочин у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк три роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Звільнити ОСОБА_3 з-під варти в залі судового засідання.

Речові докази по справі:

- платок зі слідами РБК; фрагмент картону зі слідами РБК; скляна пляшка ємністю 0,2 л зі слідами РБК; два скляних стакана та три скляні рюмки; кухонний ніж з дерев`яною рукояткою, кухонний ніж з полімерною рукояткою жовтого кольору, хустку білого кольору зі слідами РБК, зразок крові ОСОБА_3 та зразок крові ОСОБА_6 в плямі на марлі, упаковані до одного пакунку; спортивні штани, сорочку ОСОБА_3 зі слідами крові, що знаходяться в камері зберігання речових доказів Чернігівського РВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області, знищити.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1