Справа № № 577/647/16-к
Номер провадження 1-о/585/2/17
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И
24 квітня 2017 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі колегії суддів:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2

присяжних - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю секретаря - ОСОБА_6

прокурора - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8

засудженого - ОСОБА_9

розглянувши в судовому засіданні в залі суду місті Ромни Сумської області в режимі відеоконферензв`язку матеріали провадження за заявою засудженого :

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Грузьке, Конотопського району Сумської області, громадянина України, раніше судимого: 31.05.2000 року за ст.. ст.. 81 ч. 3, 46-1, 14 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки з відстрочкою виконання вироку на строк один рік, штрафом 680 грн., конфіскацією 1/ 3 частини майна;

засудженого 23 червня 2005 року Колегією суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Сумської області з урахуванням ухвали Верховного суду України від 25.10.2005 року за ст.. 115 ч. 2 п. 6, 13, 187 ч. 4, 122 ч. 1, 70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна,

про перегляд вироку Апеляційного суду Сумської області від 23 червня 2005 року за нововиявленими обставинами , -

В С Т А Н О В И В:
До Роменського міськрайонного суду Сумської області із Апеляційного суду Сумської області, в порядку ч.2 ст.34 КПК України, направлено заяву засудженого ОСОБА_9 про перегляд вироку Апеляційного суду Сумської області від 23 червня 2005 року, яким його визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених за ст. 115 ч. 2 п. 6, 13, 187 ч. 4, 185 ч. 3, 122 ч. 1, 70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, у зв`язку із нововиявленими обставинами.

Своє клопотання засуджений ОСОБА_9 мотивував тим, що зазначений вирок відносно нього є незаконним. Під час досудового слідства та в ході розгляду матеріалів кримінальної справи в Сумському апеляційному суді не були взяті до уваги його покази та покази Мандрики, а саме: те, що потерпілі залишилися без свідомості, але живими; його покази про кількість нанесених ударів; неправильність показань обвинуваченої ОСОБА_10 . Під час слідства не було призначено необхідних експертиз щодо ОСОБА_10 і не було порушено кримінальної справи за підозрою в навмисному вбивстві громадянки ОСОБА_11 підозрюваною ОСОБА_10 . Його дії були кваліфіковані більш тяжчою статтею, ніж необхідно, що в подальшому суттєво вплинуло на рішення суду, при призначенні йому міри покарання. Він не погоджується з тим, що два різних епізоди, дії яких кваліфікуються різними статтями, а саме: ст. 121 ч. 2 і ст. 187 ч. 3, об`єднані в ст. 115 ч.2, п. 6, 13. Мотивів для вбивства ОСОБА_12 у нього не було і після того, як він та ОСОБА_13 побили ОСОБА_12 , він залишався без свідомості, але живим, а висновків експертиз, коли настала смерть ОСОБА_12 , немає.

По другому епізоду під час слідства йому стало відомо, що потерпіла ОСОБА_11 померла від численних травм, нанесених по голові тупим предметом, тобто як встановило слідство цим предметом була сокира, якою він користувався, але він наніс 2 3 удари, які не спричинили смерть потерпілій, вона лише втратила свідомість і залишалася живою, але в який час та від яких ударів померла потерпіла, експертиза не з`ясувала, хоча він чітко вказав, куди саме і скільки ударів наніс. Також його сокира була знайдена у домогосподарстві ОСОБА_10 десь у дровах і це не там, де він її залишив. Йому нещодавно стало відомо від мешканців с. Дубинка, що між ОСОБА_10 і ОСОБА_11 були неприязні стосунки, тому ці та інші факти вказують, що саме вона здійснила умисне вбивство ОСОБА_11 , а факт цих неприязних стосунків не був досліджений досудовим слідством і не був відомий суду. Не встановлено, при яких обставинах речі з місця злочину потрапили до домогосподарства ОСОБА_10 , а також інші речі та гроші. Дані обставини в досудовому розслідуванні не були досліджені і не були відомі суду, що могло суттєво вплинути на рішення суду та кваліфікації статей і міри покарання.

В зв`язку з цим просив викликати до суду в якості свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які можуть підтвердити наявність неприязні відносин між ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , а також за наслідками провадження за нововиявленими обставинами, винести рішення про скасування вироку Сумського апеляційного суду від 23.06.2005 року, яким він засуджений, та ухвалити новий вирок, яким пом`якшити призначене покарання, призначивши його у вигляді певного строку позбавлення волі; перекваліфікувати його дії на два різні епізоди зі ст. 115 ч. 2 п. 6, 13 на ст. 121 ч. 2 по першому епізоду та на ст.. 187 ч. 3 КК України по другому епізоду, що не пов`язано з навмисним вбивством; винести новий вирок на підставі ст. 467 п. 1 КПК України.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_9 заяву про перегляд вироку за нововиявленими обставинами підтримав, пославшись на обставини, викладені в ній. Просив змінити йому покарання у виді довічного позбавлення волі призначивши строковий вид покарання.

Захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні також підтримав заяву засудженого ОСОБА_9 та враховуючи те, що висновки судово-медичної експертизи не дають однозначної відповіді, що саме від дій ОСОБА_9 настала смерть потерпілої ОСОБА_11 , просив задовольнити заяву засудженого.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_9 необхідно відмовити за необгрунтованістю.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, а також з`ясувавши думки учасників провадження, суд приходить до наступного висновку.

Вироком Апеляційного суду Сумської області від 23 червня 2005 року, ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених за ст.. 115 ч. 2 п. 6, 13, 187 ч. 4, 185 ч. 3, 122 ч. 1, 70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Ухвалою Верховного суду України від 25.10.2005 року вирок апеляційного суду Сумської області змінено: закрито провадження відносно ОСОБА_9 за ч.3ст.185 КК України та виключено з вироку рішення суду про застосування до ОСОБА_9 примусового лікування від алкоголізму, і вважати засудженим ОСОБА_9 за ст.. 115 ч. 2 п. 6, 13, 187 ч. 4, 122 ч. 1, 70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

Відповідно до статті 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема - обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ч.2 ст.459 КПК України, нововиявленими обставинами визнаються: 1/. Штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 2/. Зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження; 3./ Скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4/. Визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом; 5/. Інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

До нововиявлених обставин належать обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду.

Тобто обов`язковою умовою розгляду справи за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстави для перегляду, повинні бути абсолютно новими, раніше невідомими слідчим органам і суду, такими, що у матеріалах справи не висвітлені і потребують окремого розслідування.

Перевіряючи доводи засудженого ОСОБА_9 та його захисника за злочинами, передбаченими ст.. 115 ч. 2 п. 6, 13, 187 ч. 4, 122 ч. 1, 70 КК України, суд, оцінивши доводи засудженого та сторони захисту, за даними злочинами, про які їм було відомо не лише на час звернення із заявою, а і під час проведення судового слідства в суді першої інстанції, тобто в Апеляційному суді Сумської області, суд не вважає дані обставини нововиявленими.

Так, відповідно до вироку Апеляційного суду Сумської області від 23 червня 2005 року з показів обвинувачених ОСОБА_9 і ОСОБА_17 не вбачається того, що Вегера залишався живим, а лише втратив свідомість, а, навпаки, вони в судовому засіданні пояснили, що «повернувшись до ОСОБА_18 сказали, що ОСОБА_19 більше її ображати не буде…». (а. с. 112 115, т. 5). А також вироком встановлено, що в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 заявив, що «на веранді він підібрав з підлоги пеньок і два рази вдарив ОСОБА_20 по голові» (а. с. 115, т. 5).

З вироку Апеляційного суду Сумської області від 23 червня 2005 року з показів обвинуваченого ОСОБА_9 , що «…вони повернулися до ОСОБА_21 і повідомили їй, що ОСОБА_22 вони вбили…» (а. с. 116, т. 2).

Дані обставини повністю спростовують доводи засудженого ОСОБА_9 про те, що дані показання засуджених за цим вироком не були взяті до уваги в судовому засіданні.

Стосовно доводів засудженого ОСОБА_9 щодо того, що не було призначено експертиз про час і причини смерті ОСОБА_11 , то вони спростовуються висновками експерта № 225 від 03.09.2004 року та № 224 від 25.10.2004 року (а. с. 267 270, т. 2; а. с. 258 259, т. 2).

Стосовно посилання засудженого ОСОБА_9 на невідповідність висновків додаткової судово-медичної експертизи, що механізм утворення тілесних ушкоджень ОСОБА_22 не співпадає з механізмом, показаним ОСОБА_9 під час відтворення обстановки та обставин події, суд вважає їх такими, які не можуть бути підставою для повторного розгляду кримінального провадження, оскільки стосовно цих обставин зроблені відповідні висновки апеляційним судом Сумської області під час розгляду справи та перевірені Верховним судом України під час перегляду вироку.

Водночас, обставини, які зазначені в заяві ОСОБА_9 , як нововиявлені, по суті такими не є, позаяк фактично є висловленням його особистої незгоди з вироком суду і йому в ході судового розгляду кримінальної справи як Апеляційним судом Сумської області так і Верховним судом України вже надавалась правова оцінка.

На думку суду, доводи сторони захисту та засудженого ОСОБА_9 спрямовані на нове дослідження та оцінку доказів, які вже досліджувалися та оцінені Апеляційним судом Сумської області, що є неприпустимим з огляду на положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так в пункті 52 рішення ЄСПЛ «Рябих проти Росії», правова визначеність передбачає повагу до принципу остаточності судових рішень. Цей принцип полягає в тому, що жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного і зобов`язуючого судового рішення, в цілях проведення повторного розгляду і винесення нового рішення по справі.

Перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами не може розглядатися як замаскована апеляція, а є лише простою можливістю існування двох поглядів на проблемні питання, і не може бути підставою для повторного розгляду кримінального провадження.

Виходячи із вищевикладеного, суд прийшов до висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення заяви засудженого ОСОБА_9 про перегляд вироку Апеляційного суду Сумської області від 23 червня 2005 року, відносно нього, у зв`язку із нововиявленими обставинами.

Керуючись ст.ст. 459, 466 - 467 КПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :
Заяву засудженого ОСОБА_9 про перегляд вироку Апеляційного суду Сумської області від 23 червня 2005 року у зв`язку із нововиявленими обставинами- залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення, засудженим протягом семи днів з дня отримання її копії.

Головуюча суддя -підпис-
Суддя: -підпис-
Присяжні : - підписи-
Копія вірна:
СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1