Апеляційний суд Житомирської області
Справа №292/55/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Еатегорія ст.309 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_6
та її представника ОСОБА_8
''
25.08.2015 року прокурор прокуратури Червоноармійського району ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на трактори марки «МТЗ-80», «МТЗ-82», «30-2621В-3». комбайна марки «Єнісей-1200», автомобіль-молоковоз «ГАЗ-3307».
Ухвалою слідчого судді Червоноармійського районного суду Житомирської області від 26.08.2015 року зазначене клопотання прокурора було задоволено.
На прийняте судом рішення до апеляційного суду надійшла апеляційна скарга скаржника ОСОБА_7 , в якій вона порушує питання про скасування ухвали суду та просить відмовити в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно. Вважає, що її право володіти та користуватись належним їй майном суд обмежив незаконно, оскільки законних підстав на те не було. Вказує, що не має жодного доказу який би вказував на вчинення даного кримінального правопорушення. Посилається, що техніка, на яку накладений арешт не є предметом злочину, про що зазначено в ухвалі суду. Зазначає, що посилання слідчого судді про існування ризику, що дана техніка може бути відчужена безпідставні, оскільки будь-яких намірів відчужувати чи розпоряджатися даною технікою іншим чином вона не має. На підстав: наведеного, вважає, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає безумовному скасуванню.
Заслухавши доповідь судді, скаржника ОСОБА_7 та її представника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу з вищевказаних підстав, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, які були предметом розгляду суду першої інстанції та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.171, 173 КПК України, при судовому розгляді клопотання, слідчий суддя повинен перевірити відповідність змісту клопотання вимогам закону, з`ясувати питання наявності правових підстав для накладення арешту та доцільності його накладення в межах даного кримінального провадження.
Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.
Так, відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
При цьому положеннями ч.2 ст.167 КПК передбачено, що вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, підшукані, виготовлені пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Як вбачається з матеріалів провадження, при розгляді клопотання слідчий
судця встановив, що відповідно тих документів, що є в матеріалах справи, ОСОБА_7 , на яку в подальшому було зареєстровано низку тракторів та комбайн, будь-яке майно реорганізованого КСП «Перемога» не виділялось, а автомобіль-молоковоз марки «ГАЗ-3307» за змістом декількох документів, був виділений різним особам, що не дає можливості взагалі встановити власника.
Отже, вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя, прослідивши наявні в матеріалах справи дані, та, врахувавши правові підстави для арешту, з урахуванням зазначених положень КПК України, зваживши на те, що в даному випадку накладення арешту на майно є розумним і співмірним завданням кримінального провадження, з метою запобігання настанню негативних наслідків, які можуть перешкодити кримінальному, провадженню та досягнення дієвості цього провадження, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність накладення арешту на трактори марки «МТЗ-80», «МТЗ-82», «30-262IB-З», комбайн марки «Єнісей-1200», автомобіль-молоковоз «ГАЗ-З307».
Не ґрунтуються на законі доводи скаржника, що вона не є підозрюваною в даному кримінальному провадженні, тому не може бути накладений арешт на її майно з позбавленням її права володіти та користуватися даним майном, оскільки будь-яких правових підстав для накладення арешту немає.
Зокрема, як вірно зазначено в ухвалі слідчого судді, зазначені транспортні засоби є предметом кримінального провадження, мають значення у розслідуванні кримінального правопорушення, та, крім того, існує ризик, що зазначені транспортні засоби можуть бути відчуженні та реалізовані.
Враховуючи зазначене, обставини справи та необхідність встановлення об`єктивної істини у даному кримінальному провадженні, з метою запобігання перешкоджанню кримінального провадження, застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним, у зв`язку з чим, зазначені в апеляційній скарзі ОСОБА_7 доводи та підстави, за яких вона просить скасувати ухвалу слідчого судді, не є визначеними законом підставами для скасування судового рішення.
Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді прийнята у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно та перевірив доцільність накладення арешту у даному кримінальному провадженні. Підстав сумніватися в обґрунтованості накладення арешту на майно, колегія суддів не вбачає.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили після оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді