Провадження № 1-кс/331/1559/2017
ЄУН № 331/2902/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2017року місто Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність компетентних працівників військової прокуратури Запорізького гарнізону, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 27 квітня 2017 року та за заявою від 22 травня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:
У квітні 2017 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від ОСОБА_3 , надійшла скарга на бездіяльність компетентних працівників військової прокуратури Запорізького гарнізону, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 27 квітня 2017 року.

В обґрунтування вимог, викладених в скарзі, заявником зазначено, що 27 квітня 2017 року він звернувся до військової прокуратури Запорізької області з повідомленням про скоєння злочину, де прохав внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань його повідомлення та порушити кримінальну справу за фактом ненадання допомоги при можливості її надати, скоєне суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 135, ч. 1 ст. 136 КК України.

Проте, черговий прокурор на протязі значного часу був відсутній на робочому місці, у звязку з чим він свою заяви залишив у поштовій скриньці, яка знаходиться в приміщенні військової прокуратури Запорізького гарнізону.

В той же день, вимушений був звернутися до суду з відповідною скаргою щодо невнесення прокурором військової прокуратури Запорізького гарнізону до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На підставі викладеного, просив слідчого суддю визнати порушення слідчим СВ процесуального права, передбаченого ч. 1 ч. 4 ст. 214, ст. 217, ст. 307 КПК України, яке полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 27 квітня 2017 року та його бездіяльність в дотриманні норм КПК України.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_5 від 04 травня 2017 року відкрито провадження по зазначеній скарзі та призначено до розгляду на 12 травня 2017 року 16 годину 00 хвилин. (а.с. 5)

У зв`язку із закінченням повноважень судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_5 та на підставі Розпорядження керівника апарату Жовтневого районного суду м. Запоріжжя № 32 від 12 травня 2017 року відповідальним працівником канцелярії суду проведено повторний автоматичний розподіл справи № 331/2902/2017 (провадження № 1-кс/331/1559/2017). (а.с. 7)

В порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 КПК України, та автоматичного розподілу кримінальних проваджень між суддями в провадження слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 передана на розгляд зазначена скарга.

Ухвалою слідчого судді ОСОБА_1 від 13 травня 2017 року скарга ОСОБА_3 прийнята до провадження та призначена до розгляду. (а.с. 8)

В процесі розгляду справи по суті ОСОБА_3 надав суду уточнену скаргу, в якій остаточно просить слідчого суддю:

- визнати порушення слідчим СВ процесуального права, передбаченого ч. 1 ч. 4 ст. 214, ст. 217. ст. 307 КПК України, яке полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 27 квітня 2017 року та 22 травня 2017 року (за одним фактом кримінального правопорушення) та його бездіяльність в дотриманні норм КПК України;

- визнати знищення його повідомлення про вчинення злочину від 27 травня 2017 року прокурором ОСОБА_6 ;

- зобов`язати слідчого вчинити певну процесуальну дію щодо розгляду його повідомлення, в судовому порядку поновити порушене слідчим процесуальне право, шляхом зобов`язання слідчого внеси до Єдиного реєстру досудових розслідувань та порушити кримінальну справу за фактом ненадання допомоги при можливості її надати , скоєну суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 135, ч. 1 ст. 136 КК України;

- зобов`язати слідчого надати йому довідку, в якій повідомити про дату внесення інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження та прийняте по ньому процесуальне рішення. (а.с. 36-43)

Ухвалою слідчого судді ОСОБА_1 від 12 червня 2017 року прийнято до розгляду уточнену скаргу ОСОБА_3 , як остаточну, в частині оскарження бездіяльності компетентних працівників військової прокуратури Запорізького гарнізону, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 27 квітня 2017 року та за заявою від 22 травня 2017 року. В іншій частині, у прийнятті до провадження уточненої скарги ОСОБА_3 на дії прокурора ОСОБА_6 щодо знищення повідомлення ОСОБА_3 про вчинення злочину від 27.05.2017 року відмовлено. (а.с. 44-45)

В обґрунтування вимог, викладених в уточненій скарзі, заявником зазначено, що 27 квітня 2017 року він звернувся до військової прокуратури Запорізької області з повідомленням про скоєння злочину, де прохав внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань його повідомлення та порушити кримінальну справу за фактом ненадання допомоги при можливості її надати, скоєне суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 135, ч. 1 ст. 136 КК України.

Так як, станом на час розгляду скарги в суді його заява про скоєння злочину до ЄРДР невнесена, доказом є наявність в провадженні суду його скарги на бездіяльність слідчого органу, в судовому засіданні 22 травня 2017 року йому стало відома, що його заява про вчинення злочину від 27.04.2017р. знищена черговим прокурором військової прокуратури Запорізького гарнізону.

Тому, 22 травня 2017 року він ще раз звернувся до військової прокуратури Запорізької області з повідомленням про скоєння злочину від 27 квітня 2017 року за тією ж подією, яка також відповідальними працівниками військової прокуратури Запорізького гарнізону в ЄРДР не внесена.

Вважає, що посадовими особами військової прокуратури Запорізького гарнізону не виконані вимоги, передбачені ч.1 ст. 214 КПК України.

29 травня 2017 року заявник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи письмова розписка про отримання судової повістки 26 травня 2017 року в приміщенні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, відповідно до якої заявник ОСОБА_7 був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Проте, 29 травня 2017 року засобами електронного зв`язку ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про відкладення розгляду справи у звязку з перебуванням в судовому засіданні в Жовтневому районному суді м. Дніпро.

У зв`язку з неявкою заявника та наявністю заяви про відкладення розгляду справи та наявністю вимоги заявника щодо його виклику у судове засідання засобами поштового зв`зку, розгляд скарги було відкладено на 13 червня 2017 року 14.30 год.

13 червня 2017 року ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове відправлення № 69 2, яке повернулося на адресу суду з поміткою працівника пошти «за закінчення терміну зберігання».

У зв`язку з неявкою заявника та вимогою заявника щодо його виклику у судове засідання засобами поштового зв`зку, розгляд справи відкладено на 22 червня 2017 року 15.00 год.

22 червня 2017 року ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка про отримання судової повістки 19 червня 2017 року в приміщенні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, відповідно до якої заявник ОСОБА_7 був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Заявник в судове засідання не з`явився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій останній просить слідчого суддю проводити розгляд його скарги у режимі відеоконференції у найближчий час в суді за місцем його мешкання у м. Дніпро, а саме у Жовтневому районному суді м. Дніпро.
Ухвалою слідчого судді ОСОБА_1 від 22 червня 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про проведення розгляду його скарги на бездіяльність компетентних працівників військової прокуратури Запорізького гарнізону, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 27 квітня 2017 року та за заявою від 22 травня 2017 року у режимі відео конференції відмовлено.

Таким чином, судом приймалися всі можливі заходи повідомлення ОСОБА_7 про час та місце розгляду справи, у якій він має статус заявника.
Згідно ст. 134 КПК України слідчий суддя під час досудового розслідування чи суд під час судового провадження має право за власною ініціативою або за клопотанням слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, потерпілого, його представника здійснити судовий виклик певної особи, якщо слідчий суддя чи суд встановить наявність достатніх підстав вважати, що така особа може дати показання, які мають значення для кримінального провадження, або її участь у процесуальній дії є обов`язковою. Суд здійснює судовий виклик учасників кримінального провадження, участь яких у судовому провадженні є обов`язковою.

Частиною ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Крім того, однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України « Про статус суддів» : - при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та об`єктивний розгляд судових справ з дотриманням установлених законом строків.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що розгляд справи за відсутності заявника або його представника не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Представник військової прокуратури Запорізького гарнізону в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Виходячи з зазначених нормативно-правових актів України та з урахуванням того, що заявником при наявності достатнього часу для подання письмових пояснень щодо скарги та доказів своєї позиції зазначених дій не виконано, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін та ухвалити по справі рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказах.

Згідно ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до Листа № 1640/0/4-12 від 09.11.2012 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а саме п. 2 зазначено, що у ст. 303 КПК визначено порядок оскарження бездіяльності, яка може полягати в наступному: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Слід мати на увазі, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

При розгляді даної скарги суд виходить з того, що інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування є важливою гарантією захисту прав учасників кримінального процесу, зокрема, відповідно до приписів п. 17 ч. 1 ст. 7 КПК України забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності є однією із загальних засад кримінального провадження.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. (ч. 1 ст. 9 КПК України).

Згідно ч.1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Частиною другої цієї норми передбачено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Відповідно до Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 року за № 139, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 травня 2016 р. за № 680/28810 визначенні строки внесення відомостей до Реєстру. Зокрема, відповідно до п.3.1 розділу 1 зазначеного Положення, унесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням строків, визначених КПК України та цим Положенням, а саме про: заяву, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення - у термін, визначений частиною першою статті 214 КПК України.

Згідно п. 2 підрозділу 1 Порядок внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру розділу 2 Порядок формування та ведення Реєстру Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначений ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду зі скаргою заявником на підтвердження факту звернення до військової прокуратури Запорізького гарнізону із заявою про вчинення кримінального правопорушення копії повідомлення з відміткою про його отримання, до скарги долучено не було, про що свідчить акт № 31 від 27.04.2017р., складений працівниками канцелярії, з якого вбачається, що під час прийняття скарги від ОСОБА_3 не виявилося вказаного у додатку документу, а саме: повідомлення про скоєння злочину. (а.с. 2)
Заявником в судовому засіданні на підтвердження факту звернення надано копію повідомлення про скоєння злочину, де заявник просив внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань його повідомлення та порушити кримінальну справу за фактом ненадання допомоги при можливості її надати, скоєне суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 135, ч. 1 ст. 136 КК України. (а.с. 23)

Вивченням копії наданого заявником в судовому засіданні повідомлення від 25 квітня 2017 року встановлено, що воно не містить відмітки про його отримання відповідальним працівником військової прокуратури Запорізького гарнізону.
З листа заступника військового прокурора Запорізького гарнізону вих.. № 2812 вих. 17 від 26.05.2017 року вбачається, що 27 квітня 2017 року черговим у військовій прокуратурі Запорізького гарнізону був прокурор військової прокуратури Запорізького гарнізону ОСОБА_6 , який в період часу з 12 год. 15 хв. до 14 год. 30 хв. був відсутній у приміщенні військової прокуратури, оскільки приймав участь у судових засіданнях, виконуючи функцію щодо підтримання державного обвинувачення. Додатково зазначив, що 27.04.2017р. по обліку вхідної кореспонденції жодних заяв та скарг громадянина ОСОБА_3 у військовій прокуратурі Запорізького гарнізону не обліковувалося. (а.с. 22)
Аналізуючи вищевикладені норми процесуального права та встановлені обставини, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 на бездіяльність компетентних працівників військової прокуратури Запорізького гарнізону, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 27 квітня 2017 року задоволенню не підлягає, оскільки заявником не підтверджено належними та допустимими доказами факту звернення до військової прокуратури Запорізького гарнізону з відповідним повідомленням про вчинення злочину.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання заявника щодо поміщення ним відповідної заяви про вчинення злочину від 27.04.2017 року до поштової скриньки, яка перебуває у приміщенні військової прокуратури, та знищення його заяви прокурором ОСОБА_6 , оскільки вони є неспроможними та не доведеними належними та допустимими доказами, передбаченими нормами КПК України.

Надалі матеріалами справи встановлено, що 22 травня 2017 р. ОСОБА_3 було подано до військової прокуратури Запорізького гарнізону повідомлення про скоєння злочину, де він просив внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань його повідомлення та порушити кримінальну справу за фактом ненадання допомоги при можливості її надати, скоєне суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 135, ч. 1 ст. 136 КК України. (а.с. 38-39)
Згідно ч.1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до Листа № 1640/0/4-12 від 09.11.2012 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а саме п. 2 зазначено, що у ст. 303 КПК визначено порядок оскарження бездіяльності, яка може полягати в наступному: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Слід мати на увазі, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Кожен, чиї права та свободи викладені у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, що діяли як офіційні особи (Рекомендація Rec (2004) 6 Комітету Міністрів Державам-членам СЕ, прийнята Комітетом Міністрів 12.05.2004 року).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права, що визначено у рішенні ЄСПЛ «Chahal v. the UK», n. 145.

Крім того, у рішенні ЄСПЛ 13.12.2012 року «Souza Ribeiro v. France» визначено, що особлива увага має приділятися забезпеченню оперативності вирішення питань, порушених при зверненні до засобу юридичного захисту, оскільки не виключено те, що надмірна тривалість такої процедури може позначитися на адекватності такого засобу.

Повідомлення ОСОБА_3 про вчинення дій, що містять ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 135 та ч. 1 ст. 136 КК України від 22.05.2017р., в той же день була отримана відповідальним працівником військової прокуратури Запорізького гарнізону ОСОБА_8 (а.с. 40)
Після цього жодних дій, спрямованих на внесення наданих відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та здійснення досудового слідства даним органом досудового слідства не вчинялося.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 КПК, з урахуванням положень Глави 26.

Відповідно до ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 на бездіяльність компетентних працівників військової прокуратури Запорізького гарнізону, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 22 травня 2017 року, є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність компетентних працівників військової прокуратури Запорізького гарнізону, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 27 квітня 2017 року відмовити.
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність компетентних працівників військової прокуратури Запорізького гарнізону, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 22 травня 2017 року - задовольнити.

Зобов`язати компетентних працівників військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України відповідно до вимог ст. 214 КПК України, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення на підставі повідомлення ОСОБА_3 від 22 травня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
22.06.2017