АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11 кп /796/1738/2016 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 204, ч.2, КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
При секретареві ОСОБА_5 ,
За участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянула матеріали кримінального провадження № 0000436 за апеляційною скаргою заступника прокурора міста Києва ОСОБА_8 на вирок Солом`янського районного суду міста Києва від 9 серпня 2016 року, яким

ОСОБА_9 , народжений ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Києві, громадянин України, освіта неповна вища, одружений, тимчасово безробітний, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий відповідно до вимог ст. 89 КК України ,-

визнаний винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 204 КК України та йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень.

Вироком вирішено долю речових доказів.

Розглянувши матеріали кримінального провадження та апеляційну скаргу прокурора, судова колегія, -

в с т а н о в и л а :
ОСОБА_7 засуджений за незаконне виготовлення алкогольних напоїв з використання обладнання, що забезпечує масове виробництво алкогольних напоїв на яких відсутні марки акцизного збору, при наступних обставинах.

Так, 10 березня 2015 року у невстановленому місці, за допомогою мережі Інтернет він знайшов оголошення щодо придбання етилового спирту для подальшого виготовлення та розливу в тару з метою реалізації алкогольних напоїв. Поставка етилового спирту прибула від невстановленої слідством особи на ім`я ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_2 , де в подальшому ОСОБА_11 здійснював виготовлення та розливання в окрему тару алкогольних напоїв невідомого походження.

Справу розглянуто в порядку ст. 349 КПК України.

Не погодившись з вироком суду, заступник прокурора міста Києва ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 204 КК України та правильності кваліфікації його дій, просить вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 09 серпня 2016 року скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність та ухвалити новий ворок, яким ОСОБА_7 призначити покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень з конфіскацією незаконно виготовленої продукції та обладнання для її виготовлення.

В обґрунтування прокурор зазначає, що санкцією статті, інкримінованої обвинуваченому, передбачено обов`язкове застосування додаткового покарання у виді спеціальної конфіскації, однак, судом першої інстанції невмотивовано та незаконно не застосовано закон, який підлягав застосуванню та не призначено ОСОБА_7 обов`язкову додаткову міру покарання у виді конфіскації незаконно виготовленої продукції та обладнання для її виготовлення.

Отже прокурор вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 призначено явно несправедливе, невиправдано м`яке покарання, без обов`язкової, у даному випадку спеціальної конфіскації.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який цю скаргу підтримав, обвинуваченого ОСОБА_7 , який у вирішенні цього питання поклався на розсуд судової колегії, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія визнає наступне.

Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_7 за описаних у вироку обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204 КК України були отримані в порядку застосування положень ст. 349 КПК України, порушень процедури застосування цієї правової норми не виявлено і скарг на такі порушення не надійшло, а тому, розглядаючи кримінальне провадження в межах апеляційних вимог, судова колегія ці висновки не досліджує, не оцінює та погоджується з ними.

Санкція ч.2 ст. 204 КК України, за якою ОСОБА_7 визнано винуватим, встановлює покарання за згадане в диспозиції цієї правової норми кримінальне правопорушення у виді штрафу розміром від трьох тисяч до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, втім, всупереч міркуванням апелянта, обов`язкове безальтернативне додаткове покарання у виді конфіскації незаконно виготовленої продукції та обладнання для її виготовлення в чинній редакції ч.2 ст. 204 КК України відсутнє.

Натомість, на цей час до кримінального кодексу України внесені зміни у ст. 961 КК України щодо спеціальної конфіскації, відповідно до яких ця правова норма належить до застосування у випадках, визначених цим кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ч.2 ст. 204 КК України, зокрема, передбачає покарання у виді штрафу від 3000 до 10000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому при призначенні покарання у цьому конкретному випадку і належить застосувати спеціальну конфіскацію не як міру покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст. 204 КК України, а в порядку, передбаченому ст. 961 цього ж кодексу.

Су же першої інстанції, вирішивши знищити незаконно виготовлену продукцію, сировину та знаряддя її виготовлення як речові докази у кримінальному провадженні, цю правову норму не застосував

Отже, апеляційні вимоги прокурора належить задовольнити частково, змінивши вирок суду в частині вирішення долі речових доказів та ухваливши, що речові докази, а саме сировина для виготовлення незаконної продукції та обладнання для її виготовлення підлягають спеціальній конфіскації в порядку ст. 961 КК України .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 413, 418 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва ОСОБА_8 на вирок Солом`янського районного суду міста Києва від 9 серпня 2016 року відносно ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок суду змінити в частині рішення про речові докази.

На підставі ст. 961 КК України застосувати спеціальну конфіскацію та безоплатно вилучити у власність держави алкогольні напої без марок акцизного збору в кількості 328 картонних ящиків зі спиртовмісткою сумішшю з надписом "Пшенична" об`ємом 10 літрів кожна, 126 картонних ящиків зі спиртовмісткою сумішшю з надписом "Єльцин", об`ємом 3 літри кожна, 25 пластикових ємностей з прозорою рідиною по 10 літрів кожна, електронну установку для розливу речовин у ємності марки "Enoitalsa Construzioni meccaniche" 1 штука та прозору рідину з характерним запахом спирту 25900 літрів, які знаходяться на збереженні в ТОВ "Хімакс".

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена касаційним порядком до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців від дня проголошення.

Судді: