УХВАЛА
Іменем України
16 грудня 2016 року м. Дніпро
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 про зобов`язання посадової особи Прокуратури Дніпропетровської області внести відомості до ЄРДР за повідомленням ОСОБА_3 від 25.11.2016 про вчинення слідчим прокуратури Дніпропетровської області кримінальних правопорушень за ознаками ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 372 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська на бездіяльність прокурора Дніпропетровської області щодо не внесення відомостей до ЄРДР, в якій просить зобов`язати посадову особу Прокуратури Дніпропетровської області внести відомості до ЄРДР за повідомленням ОСОБА_3 від 25.11.2016 про вчинення слідчим прокуратури Дніпропетровської області кримінальних правопорушень за ознаками ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 372 КК України.
В обґрунтування скарги зазначив, що 25.11.2016 він подав до Прокуратури Дніпропетровської області заяву про вчинення слідчим прокуратури Дніпропетровської області кримінальних правопорушень за ознаками ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 372 КК України, в якій вказав, що при проведенні судового слідства по кримінальному провадженню № 0000011 за клопотанням сторони захисту Амур-Нижньодніпровеьким районним судом м. Дніпропетровська постановлена ухвала про проведення судової почеркознавчої експертизи від 08.05.2015 № 4544-14. Згідно висновку експертизи, 10 підписів, виконаних від імені слідчих Дніпропетровського РВ ОСОБА_5 та ОСОБА_6 їм не належать, тобто підписи підроблені, що вони підтвердили на допиті в суді в якості свідків. Сторона захисту звернулася до Київської незалежної судової експертизи, якою зроблено висновок фізико-хімічного дослідження протоколу обшуку від 05.09.2012 автомобіля «Порш Каєн», д/н № НОМЕР_1 . Згідно отриманого висновку експерта № 1470 від 12.11.2015 напис у протоколі «Также изымается, как пояснил ОСОБА_7 все вышеперечисленное, кроме изьятых документов принадлежит ему», за виявленими зовнішніми ознаками є допискою, що вказує на фальсифікацію матеріалів даного доказу. Документи, які були вилучені при обшуку автомобіля належать ОСОБА_7 , що підтверджується прізвищем самого ОСОБА_7 на документах. Тому є логічним те, що дописка виконана набагато пізніше ніж 05.09.2012 слідчим прокуратури Дніпропетровської області. Вказані дії слідчого призвели до притягнення завідомо невинного ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності. В порушення ст. 214 КПК України відомості до ЄРДР протягом 24 годин не внесені. Тому просив скаргу задовольнити.
Заявник в судовому засіданні вимоги скарги підтримав та просив її задовольнити, додатково зазначивши, що вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.02.2016, яким виправдано ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 263 КК України, визнано даний протокол допиту недопустим доказом, оскільки він складений із порушеннями вимог КПК України, тому є підстави вважати, що при його складанні слідчим вчинено кримінальне правопорушення, для чого в межах внесеного до ЄРДР кримінального правопорушення необхідно та можливо провести додаткові слідчі дії, які не можливо вчинити в межах процедури визнання протоколу недопустим доказом, і за допомогою яких можливо встановити обставини підроблення протоколу.
Прокурор в судовому засіданні проти скарги заперечував, просив відмовити у її задоволенні, зазначивши, що дійсно вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська виправдано ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 263 КК України, визнано протокол допиту недопустим доказом, тобто, судом вже надана оцінка даному протоколу, а тому немає підстав для внесення відомостей до ЄРДР.
Вислухавши в судовому засіданні заявника, прокурора, дослідивши матеріали скарги, встановлено наступне.
Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.02.2016, який набрав законної сили 22.06.2016 за результатами перегляду Апеляційним судом Дніпропетровської області, виправдано ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 263 КК України.
Як вбачається зі змісту вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.02.2016, прокуратурою Дніпропетровської області ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, тобто, у незаконному поводженні зі зброєю, що, «...05.09.2012, в період часу з 21.50 год. по 22.30 год., в районі автовокзалу, який розташовано за адресою АДРЕСА_1 під час проведення санкціонованого обшуку належного ОСОБА_8 - сестрі ОСОБА_7 , автомобіля «Порш Каєн» № НОМЕР_2 , яким постійно користувався ОСОБА_7 , у відділенні лівої передньої дверці з боку водія виявлено та вилучено предмет у вигляді ножа довжиною 308 мм, який відповідно до висновку експерта № 70/03-712 від 07.11.2012 є мисливським ножем загального призначення, виготовленим саморобним способом та відноситься до категорії холодної зброї колючої дії, та який ОСОБА_7 умисно переміщував у своєму транспортному засобі, тобто носив без передбаченого законом дозволу».
Умисні дії ОСОБА_7 , що виразилися в носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу, і кваліфікуються за ч.2 ст.263 КК України.
На думку сторони обвинувачення, винуватість ОСОБА_7 підтверджується показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протоколом обшуку від 05.09.2012, з якого вбачається, що при обшуку автомобіля «PORSCHE CAYENNE», реєстраційний номер НОМЕР_2 чорного кольору в лівій передній двері працівниками, міліції у присутності понятих виявлений і вилучений мисливський ніж з рукояткою коричневого кольору у чохлі. Також в автомобілі виявлені та вилучені мобільні телефони, інші предмети та речі, які були упаковані в поліетиленові пакети та опечатані. Щодо виявлених при обшуку предметів, як зазначено у протоколі, ОСОБА_7 пояснив, що «...все, окрім знайдених документів, належить йому...», висновком експерта № 70/03-712 від 07.11.2012, з якого вбачається, що ніж довжиною 308 мм, вилучений 05.09.2012 під час обшуку автомобіля «PORSCHE CAYENNE» реєстраційний номер НОМЕР_2 , є мисливським ножем загального призначення, виготовлений саморобним способом і відноситься до категорії холодної зброї колючої дії, протоколом огляду предметів від 21.10.2012, відповідно до якого були оглянуті речі та документи, вилучені в ході обшуку 05.09.2012, у тому числі мисливський ніж, речовим доказом - мисливським ножем.
Доказами у кримінальній справі є такі, що одержані відповідно до закону, фактичні дані, які загалом відповідають вимогам належності до справи, допустимості та достовірності.
Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому законом (ч. 1 ст.86 КПК України)
Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини (ч. 1 ст.87 КПК України).
Фактичні дані є недопустимими і не повинні мати значення доказів, якщо вони отримані з порушенням процесуальної форми слідчої дії. Фактичні данні як докази мають бути достовірними, що означає відповідність їх і змісту тому, що мало місце в дійсності, у буквальному смислі - це дані, які відповідають дійсності фактам.
Обвинувачений ОСОБА_7 під час судового розгляду свою провину не визнав. Суду показав, що злочин він не скоював. З приводу виявленого ножа, який відповідно до висновку експерта є холодною зброєю, показав, що він йому не належить, про його існування в автомобілі йому нічого не було відомо. Проведення обшуку автомобіля «Порш Каєн», під час якого був вилучений ніж, слідчий ОСОБА_12 провів з грубими порушеннями вимог КПК України.
Всі докази, матеріали кримінального провадження щодо вилученого ножа, сфальсифіковані, а досудове розслідуванню по кримінальній справі здійснювалося слідчими Дніпропетровського РВ ГУМВС України в Дніпропетровські області, а також слідчим прокуратури ОСОБА_13 з порушеннями норм кримінального процесуального законодавства України. Дописку, яку слідчий ОСОБА_12 вчинив в протоколі обшуку і де він вказав, що «Как пояснил ОСОБА_7 , все вышеперечисленное, кроме изьятых документов, принадлежит ему» (т.1 а.с.151-152), дійсності не відповідає і є умисним спотворенням процесуального документу та обставин того, що насправді відбувалося під час обшуку. Вважає, що ніж міг потрапити в автомобіль, тому що, крім нього, автомобілем користувалися всі члени сім`ї - батько ОСОБА_7 , мати ОСОБА_14 , сестра ОСОБА_8 , цивільна дружина ОСОБА_15 , часто зі своїми близькими знайомими їздили в різні місця на відпочинок, тому не виключає того, що хтось із знайомих міг залишити ніж в цьому автомобілі. Але найбільш достовірним, що ніж йому підкинули ввечері 05.09.2012 працівники міліції під час проведення обшуку. Крім того, його спеціально слідчим було позбавлено права на захист, яке полягає у неможливості ним або адвокатами поставити питання експерту при призначенні експертизи, заявити клопотання про надання дозволу бути присутнім при проведенні експертом окремих досліджень.
Стороною захисту заявлено клопотання про визнання доказів недопустимими - протоколу обшуку від 05.09.2012 року автомобіля «PORSCHE CAYENNE», реєстраційний номер НОМЕР_2 , складеного слідчим ОСОБА_16 .
Суд дійшов висновку, що показання і твердження обвинуваченого щодо своєї невинуватості, стороною обвинувачення не спростовані, крім того, відсутні об`єктивні докази, які би спростовували показання обвинуваченого та його твердження, «що ніж йому не належить, про його існування в автомобілі йому нічого не було відомо».
Під час судового розгляду не встановлені свідки, які би бачили, знали, що ОСОБА_7 до обшуку, носив або перевозив у автомобілі ножі, які би вказували, що вилучений ніж у чохлі - належить саме обвинуваченому.
Під час досудового розслідування чохол та ніж на наявність відбитків на них слідів рук обвинуваченого ОСОБА_7 , не досліджувалися, а під час обшуку і складання протоколу обшуку експерт-криміналіст для цієї слідчої дії слідчим не долучався та участі у обшуку не приймав, відбитки слідив рук не виявляв та не вилучав, що дають право суду вважати про відсутність на чохлі, ножі відбитків слідив рук ОСОБА_7 .
Слідчим ОСОБА_12 у протоколі обшуку від 05.09.2012 записано, щодо виявлених при обшуку предметів, як зазначено у протоколі, ОСОБА_7 пояснив, що «...все, окрім знайдених документів, належить йому...».
Але, у протоколі не записано слідчим і не вказано, що ОСОБА_7 визнав належність йому саме вилученого ножа та відсутні взагалі які-небудь пояснення обвинуваченого з цього приводу. Більш того, перед початком обшуку ОСОБА_7 було пропоноване видати речі, предмети та інші предмети, які він незаконно зберігає, на що останній заявив, що «нічого забороненого нема».
Крім того, відповідно до висновку за результатами проведення фізико-хімічного експертного досліджені матеріалів документів №1470 від 12.11.2015 - фрагмент рукописного тексту в електрофототрафічній копії протоколу обшуку від 05.09.2012 «(Также изымается) Как пояснил ОСОБА_7 все вышеперечисленное кроме изьятых документов принадлежит ему», за виявленими зовнішніми ознаками, - є допискою.
Суд не погодився з твердженням сторони обвинувачення, що вказаний висновок є недопустимим доказом, тому що в ньому відсутні відомості, що експерт попереджався про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України, оскільки, - експерт не відмовився від виконання покладених на нього обов`язків, у будь якому випадку несе кримінальну відповідальність за дачу свідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків, якщо в його діях будуть наявні ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384, 385 КК України, та що передбачено як кримінальним законодавством, ст.70 КПК України так і Законом України «Про судову експертизу» 1994 року.
Крім того, вказаний висновок не суперечить, а повністю узгоджується з дослідженими під час судового розгляду доказами в частині обвинувачення, яке було пред`явлено ОСОБА_7 за ч. 2 ст.263 КК України, тому може бути визнаний як допустимий доказ.
З показань свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 вбачається, що обшук, який почато у відсутності понятих, проведено слідчим та групою працівників міліції з декількох осіб, один з яких щось записував, знаходячись на капоті автомобіля, а інший, щось шукав в салоні автомобіля та безпосередньо проводив обшук.
Свідок ОСОБА_16 показав, що він, як слідчий, складав протокол обшуку автомобіля здійснював інший працівник міліції, хто саме, не пам`ятає.
В супереч закону в протоколі обшуку не вказані інші посадові особи, брали участь у проведенні обшуку автомобіля.
Свідок ОСОБА_9 суду показав, що він у м. Кривий Ріг брав участь понятим у обшуку автомобіля. Коли він підійшов до автомобіля обшук вже був початий без нього, дверцята автомобіля були відчиненими. Піц час проведення обшуку було вилучено мобільний телефон та папери. Більш нічого не вилучалось. Він не пам`ятає, щоб було вилучено ніж. Він не бачив як здійснюється обшук у автомобілі, оскільки йому заважав працівник міліції, який безпосередньо проводив обшук в салоні та перекривав йому обзір. Йому не було роз`яснено його права та обов`язки, нічого не зачитувалось. При наданні протоколу обшуку для підпису з ним у повному обсязі не знайомився. Зазначає, що при вилученні речей з автомобіля, на бирках до ножа, свого підпису не ставив.
З протоколу обшуку вбачається, що понятим та ОСОБА_7 не було роз`яснено їх права, передбачені в протоколі, в графі «бути присутніми при всіх діях робітника органу слідства та вносити заяви з приводу тих або інших його дій», оскільки підписи під цієї графою відсутні, що узгоджується з вище вказаними показаннями свідка ОСОБА_9 про порушення його прав як понятого під час обшук та складання протоколу, про порушення збоку слідчого під час вилучення ножа та інших речей.
Суд погодився зі стороною захисту, що відносно вилученого під час обшуку ножа у чохлі та іншого, слідчий ОСОБА_12 порушив вимоги ч.2 ст.186 КПК України 1960 року, яка наголошує, що всі документи і предмети, які підлягають вилученню, слідчий повинен пред`явити понятим та іншим присутнім особам і перелічити в протоколі обшуку або виїмки чи в доданому до нього опису з зазначенням їх назви, кількості, міри, ваги, матеріалу, з якого вони виготовлені та індивідуальних ознак. У необхідних випадках вилучені предмети і документи повинні бути на місці обшуку або виїмки упаковані і опечатані, та обмежився, зазначивши у протоколі, мовою оригіналу, що: «В ходе обыска обнаружено: в левой передней двери 1) в чехле находишся нож с рукояткой коричневого цвета, длина пезвия 15 см, длина рукоятки 15 см». Виявлений ніж разом з іншими знайденими в автомобілі предметами був поміщений в поліетиленовий пакет під № 3».
Індивідуальних ознак вилученого ножа, чохла, який взагалі не описаний, слідчим в протоколі не зазначено. Не було здійснено слідчим будь-якого описування поліетиленового пакету, в який був поміщений ніж в чохлі, а на бирці відсутня підпис понятого ОСОБА_9 .
Твердження сторони обвинувачення, що ніж, який був вилучений, належить обвинуваченому, оскільки в ході судового розгляду встановлено і це не заперечував ОСОБА_7 , що автомобіль постійно перебував у його користуванні, у тому числі на момент обшуку 05.09.2012 року, суд вважає безпідставними, не може вважатись як доказ, тому шо твердження - суперечить Конституції України, чинному КПК України, оскільки ґрунтується на припущенні, що «це могло бути так».
З огляду на викладене, суд вважає, що проведення обшуку автомобіля «Порш Каєн», під час якого був вилучений ніж та складено протокол обшуку від 05.09.2012 року, слідчий ОСОБА_12 , провів та склав з грубими порушеннями вимог КПК України, слід визнати за клопотанням сторони захисту недопустимим доказом - а саме, протокол обшуку від 05.09.2012 року, із якого вбачається, що при обшуку автомобіля «PORSCHE CAYENNE», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , де в лівій передній двері виявлений і вилучений мисливський ніж з рукояткою коричневого кольору у чохлі.
Зважаючи на встановлені судом обставини, враховуючи те, що протокол обшуку від 05.09.2012 в тій частині, де при обшуку автомобіля «PORSCHE CAYENNE» в лівій передній двері виявлений і вилучений мисливський ніж з рукояткою коричневого кольору у чохлі, визнано судом недопустимим доказом, ОСОБА_3 (батько ОСОБА_7 ), звернувся до Прокуратури Дніпропетровської області із заявою від 25.11.2016 про вчинення слідчим прокуратури Дніпропетровської області кримінальних правопорушень за ознаками ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 372 КК України, в якій вказав, що при проведенні судового слідства по кримінальному провадженню № 0000011 висновком Київської незалежної судової експертизи № 1470 від 12.11.2015 шляхом фізико-хімічного дослідження протоколу обшуку від 05.09.2012 року автомобіля «Порш Каєн», д/н № НОМЕР_1 , встановлено, що напис у протоколі «Также изымается, как пояснил ОСОБА_7 все вышеперечисленное, кроме изьятых документов принадлежит ему», за виявленими зовнішніми ознаками с допискою, що вказує на фальсифікацію матеріалів даного доказу. Документи, які були вилучені при обшуку автомобіля належать саме ОСОБА_7 . Це підтверджується прізвищем самого ОСОБА_7 на документах. Тому є логічним те, що дописка виконана набагато пізніше ніж 05.09.2012 слідчим прокуратури Дніпропетровської області. Вказані дії слідчого призвели до притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності.
Листом Прокуратури Дніпропетровської області від 09.12.2016 № 06/1-3049-12 ОСОБА_3 відмовлено у внесенні до ЄРДР відомостей за вказаним повідомленням, оскільки заява не містить ознак кримінального правопорушення, а заявник вказує лише на можливу фальсифікацію доказів.
Зазначаю, що згідно із ст. 214 чинного КПК України, після отримання кожної заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення слідчий чи прокурор зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення та протягом 24 годин внести відповідні відомості у ЄРДР та розпочати розслідування.
Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Отже, перевірка заяви про кримінальне правопорушення повинна проводитись вже в рамках відкритого кримінального провадження, внесеного в ЄРДР. Лише потім, у випадку якщо посадова особа дійде висновку, що, наприклад, у викладеній ситуації немає ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму в інформаційному листі № 1640/0/4-12 від 09.11.2012р. «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» роз`яснив, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення і саме в цьому контексті слід оцінювати доводи заявників в разі оскарження бездіяльності прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Тобто, законом передбачено обов`язок слідчого, прокурора прийняти заяву про злочин і зареєструвати її, будь-яка відмова не допускається.
Дійсно, як вказує прокурор у своєму листі від 09.12.2016, положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку із ч. 1 ст. 2 КК України, яка розкриває поняття злочину.
Вважаю, що в заяві ОСОБА_3 дійсно є відомості про вчинення протиправних дій, з огляду на те, що виправдувальним вироком визнано протокол обшуку від 05.09.2012 недопустимим доказом, оскільки він складений слідчим з грубим порушенням вимог КПК України, а також те, що суд прийняв за допустимий доказ висновок Київської незалежної судової експертизи № 1470 від 12.11.2015 про те, що у протоколі обшуку від 05.09.2012 автомобіля «Порш Каєн» напис у протоколі «Также изымается, как пояснил ОСОБА_7 все вышеперечисленное, кроме изьятых документов принадлежит ему», за виявленими зовнішніми ознаками є допискою. Отже, судом надана оцінка в межах розгляду обвинувального акту вказаним доказам і встановлено явні порушення слідчого при складанні протоколу.
Перевірка викладених у заяві ОСОБА_3 обставин на предмет наявності ознак складу кримінального правопорушення у діях слідчого повинна проводитись в рамках відкритого кримінального провадження, внесеного в ЄРД Р.
Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що скаргу слід задовольнити шляхом зобов`язання посадової особи Прокуратури Дніпропетровської області внести до ЄРДР відомості про скоєння кримінальних правопорушень.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303 307, 532 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 про зобов`язання посадової особи Прокуратури Дніпропетровської області внести відомості до ЄРДР за повідомленням ОСОБА_3 від 25.11.2016 про вчинення слідчим прокуратури Дніпропетровської області кримінальних правопорушень за ознаками ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 372 КК України задовольнити.
Зобов`язати посадову особу Прокуратури Дніпропетровської області внести відомості до ЄРДР за повідомленням ОСОБА_3 від 25.11.2016 про вчинення слідчим прокуратури Дніпропетровської області кримінальних правопорушень за ознаками ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 372 КК України.
Вступна та резолютивна частини ухвали прийняті у нарадчій кімнаті та оголошені у судовому засіданні 16 грудня 2016 року. Повний текст ухвали складений та оголошений 21 грудня 2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1