Провадження № 1-кс/761/8211/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2017 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженого слідчого СУ ГУ НП в м.Києві , що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000598 від 12.06.2014,-

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженого слідчого СУ ГУ НП в м.Києві , що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000598 від 12.06.2014.

Заявник ставить питання про зобов*язання уповноваженого слідчого у кримінальному провадженні № 0000598 від 12.06.2014 повернути тимчасово вилучене майно в ході обшуку 02 листопада 2016 року в квартирі за адресою проживання голови правління АТ «УКркарт» ОСОБА_3 : АДРЕСА_1 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2016 року.

Посилаються на ті обставини, що відшукання вказаних документів, флеш-карт, планшету, системного блоку не було метою обшуку, при цьому на вказані документи, майно не було накладено арешт.

В судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_4 підтримала доводи скарги, вказала, що вилучені в ході обшуку речі, документи не є такими, які визначені в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на обшук, родові ознаки майна не визначені в ухвалі слідчого судді, тобто майно є тимчасового вилученим майном. Проте арешт на документи, речі не накладався.

Уповноважений слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві, будучи належним чином повідомленим, для розгляду скарги в судове засідання не з*явивсая, його неявка не перешкоджає розгляду скарги у відповідності до ч.3 ст.306 КПК України.

Вивчивши доводи скарги, пояснення представника, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.7 ст.236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

У відповідності до положень ст.22,26 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі засад змагальності сторін та диспозитивності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Вислухавши в суді пояснення представника заявника, вивчивши додані матеріали в обґрунтування доводів скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що надані матеріали не дають можливості пересвідчитися в тому, що наведене майно відповідає критеріям тимчасово вилученого майна, оскільки сторонами не надано відповідних документів на підтвердження зазначеним обставинам, а надані представником заявника - професійним адвокатом незасвідчені належним чином фотокопії протоколу обшуку, ухвали про надання дозволу на обшук, зміст яких частково не читається, не відповідають визначенню документа в розумінні ст. 99 КПК України, відповідно до частини 3 якої сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа. Оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення, як документу.
Проте надані фотокопії не є також дублікатами, правильність змісту яких не засвідчена належним чином, текст частково не читається.
Також не надано слідчому судді документів в підтвердження, що ОСОБА_3 є власником, володільцем майна, документів, а надані фотокопії товарного чеку, гарантійного талону також не можна вважати документами згідно визначення ст. 99 КПК України.
Отже, оскільки з матеріалів скарги слідчий суддя позбавлений можливості пересвідчитися, що вилучене слідчим майно має ознаки тимчасово вилученого майна, такі обставини свідчать про відсутність підстав для задоволення скарги на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 169, 171, 236, 303, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженого слідчого СУ ГУ НП в м.Києві , що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000598 від 12.06.2014 - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1