Справа № 372/2443/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/178/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія Розділ 2 09.02.2017

УХВАЛА
Іменем України
9 лютого 2017 року. м. Київ.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 , за участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Обухівського районного суду Київської області від 22 листопада 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Трипілля Обухівського району Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі вісімдесяти неоподаткованих мінімум доходів громадян, у сумі 1360 гривень.

Вироком вирішено питання про цивільний позов та стягнуто на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 1896 грн. 85 коп., на відшкодування моральної шкоди 5000 грн., а всього 6896 грн. 85 коп. В задоволенні іншої частини цивільного позову відмовлено.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно вироку, 24 серпня 2015 року близько 10 години 30 хвилин (точного часу не встановлено), ОСОБА_8 перебуваючи біля домоволодіння АДРЕСА_1 , яке належить йому на праві власності, на ґрунті неприязних відносин, умисно, в ході конфлікту, наніс ОСОБА_7 , один удар правою рукою в область обличчя, а саме в область лівого ока, внаслідок чого ОСОБА_7 впав спиною на асфальтне покриття, після чого ОСОБА_8 , нахилився над ОСОБА_7 , та наніс йому декілька ударів обома руками в область голови та обличчя, чим спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, садна в області лівого тім`яного бугра, крововиливів на слизовій верхньої та нижньої губи зліва, крововиливу на лівому передпліччі, які згідно висновку експерта № 92 від 05.08.2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, які призводять до короткочасного розладу здоров`я, а крововилив на лівому передпліччі до легких тілесних ушкоджень, потерпілому було заподіяно не менше трьох прикладань сили.

Не погоджуючись із вказаним вироком обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Обухівського районного суду Київської області від 22 листопада 2016 року і закрити кримінальне провадження що стосується визнання його винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та відмовити у задоволенні цивільного позову.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що суд не взяв до уваги його покази, про те що потерпілий ОСОБА_7 , 24.08.2015 року приблизно в 10 годині 30 хвилин, скориставшись його неуважністю наніс йому декілька ударів по голові завчасно приготовленим металевим прутом. Від нанесених ударів він впав на коліна, кров йому залила очі та обличчя і він не міг чинити будь якого опору ОСОБА_7 . Суд першої інстанції не спростував і не дав оцінки тим обставинам, що свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , конкретно вказали, що ОСОБА_7 спричинив тілесні ушкодження. Жодний із свідків не підтвердив, що ОСОБА_8 наносив удари ОСОБА_7 , а тому у суду першої інстанції не було правових підстав засуджувати його, а суд повинен був визнати його потерпілим. Вказує, що суд взяв до уваги лише не правдиві покази заінтересованих осіб по справі, а саме покази ОСОБА_7 , і покази його дружини ОСОБА_12 , та прийшов до неправильного висновку про необхідність засудження ОСОБА_8 . Крім того, суд не взяв до уваги, що ОСОБА_8 являється учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (2 категорії), утримується і лікується лише за рахунок пенсії яка складає 1762 гривень 84 копійок, якої не хватає навіть на прожиття.

Потерпілий ОСОБА_7 подав заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого, де вказує, про необґрунтованість доводів обвинуваченого, які повністю спростовуються, а тому просить вирок суду Обухівського районного суду Київської області від 22 листопада 2016 року, залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого підтримку поданої ним апеляційної скарги та думку потерпілого, який просив вирок залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, та надавши останнє слово обвинуваченому колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду 1-ї інстанції про винність обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України відповідає фактичним обставинам справи і ґрунтується на повно і об`єктивно досліджених в судовому засіданні та належним чином оцінених і наведених у вироку доказах, які зібрані в кримінальному провадженні.

Винність ОСОБА_8 в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України підтверджується показами потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , а також письмовими доказами: висновком експерта №92 від 05.08.2016 року, медичною документацією, протоколом проведення слідчого експерименту від 19.08.2016 року за участю ОСОБА_8 , рапортом та листом Святошинського УП ГУ НП у м. Києві.

При цьому, всупереч твердженню обвинуваченого, в судовому засіданні з належною повнотою досліджені всі наявні у матеріалах справи докази та їм дана належна оцінка у вироку суду. Судом проаналізовані покази свідків по справі, які були очевидцями події. При цьому суд прийшов до обґрунтованого висновку, що між потерпілим та обвинуваченим фактично відбулася бійка під час якої ОСОБА_8 заподіяв потерпілому легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасний розлад здоров`я, а потерпілий, в той же час, під час даного конфлікту заподіяв ОСОБА_8 легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я за що також притягнутий до кримінальної відповідальності. З врахуванням конкретних обставин справи та зацікавленості певних осіб у розгляді справи, наявності між ними родинних зв`язків суд, мотивувавши своє рішення у вироку, обґрунтовано надав перевагу показам свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які є особами незацікавленими у результатах розгляду справи, з чим погоджується і колегія суддів.

З врахуванням викладених обставин дії обвинуваченого ОСОБА_8 судом правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 125 КК України.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про не повний та не всебічний розгляд справи, наявність істотних порушень вимог кримінально процесуального закону, не надання належної оцінки зібраним у справі доказам, та як наслідок прийняття судом першої інстанції не законного рішення, не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження.

Так, суд першої інстанції надав оцінку показам потерпілого та обвинуваченого, вказавши у вироку, що покази обвинуваченого в частині заперечень спричинення виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень саме ним є неправдивими, оскільки вони спростовуються висновком експертизи та показами свідків і не підтверджуються переконливими доказами, а покази потерпілого в частині обставин та механізму спричинення йому тілесних ушкоджень правдивими, оскільки вони підтверджуються сукупністю наявних у справі доказів, які узгоджуються між собою. Таким чином, доводи обвинуваченого про те, що суд не взяв до уваги його покази спростовуються самим текстом вироку.

Щодо доводів обвинуваченого про те, що суд першої інстанції взяв до уваги лише неправдиві покази потерпілого та його дружини ОСОБА_12 , та не правильно оцінив покази інших свідків, то вони спростовуються матеріалами кримінального провадження, адже як прямо зазначено у вироку суду першої інстанції, при наданні оцінки показам свідків щодо механізму спричинення потерпілому тілесних ушкоджень під час бійки суд надає перевагу показанням потерпілого та свідків ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , оскільки ці свідки не є зацікавленими у вирішенні справи, а їх покази узгоджуються із висновками судово-медичної експертизи. Також частково узгоджуються із встановленим механізмом спричинення тілесних ушкоджень потерпілому показання інших свідків, які різняться лише у деталях причин і обставин виникнення бійки, однак не спростовують факту взаємного нанесення потерпілим та обвинуваченим ударів один одному, отже не спростовують відомостей про те, що саме внаслідок прикладань сили обвинуваченим було заподіяно потерпілому виявлені у нього тілесні ушкодження. Наявність певних протиріч у показаннях свідків суд вважав такими, що пояснюються ступенем родинних відносин та прихильності конкретного свідка до певної сторони конфлікту.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і про те, що нанесення потерпілим тілесних ушкоджень обвинуваченому не виключає винуватість останнього у спричиненні тілесних ушкоджень потерпілому. Довід обвинуваченого проте, що він також отримав тілесні ушкодження під час даного конфлікту, є потерпілим обґрунтований, однак заподіяння під час вказаного конфлікту ОСОБА_8 тілесних ушкоджень є предметом іншого судового розгляду.

Перевірялось в судовому засіданні і посилання обвинуваченого на те, що він діяв у стані необхідної оборони. З врахуванням конкретних обставин справи, наявності напружених неприязних відносин, поведінки кожного із учасників конфлікту безпосередньо перед бійкою, під час неї та після, за відсутності суспільно небезпечного посягання, суд дійшов до висновку що жодна із сторін не діяла в стані необхідної оборони, з чим погоджується і колегія суддів.

Що ж стосується призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання та обставин, які враховуються при його призначенні то, колегія суддів, приймаючи до уваги вимоги ст. 404 КПК України приходить до наступних висновків.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції врахував ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, його особу та відношення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують, а саме похилий вік обвинуваченого та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Також при призначенні покарання ОСОБА_8 судом враховані і положення ст.ст. 50, 65 КК України, тяжкість та характер кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, думку потерпілого, саме з врахуванням зазначених обставин суд першої інстанції вважав необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу, оскільки такий вид покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. З таким видом покарання колегія суддів повністю погоджується.

Доводи обвинуваченого про те, що судом першої інстанції не надано оцінки та не враховано, що він являється учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, та отримує пенсію, є необґрунтованими.

Судом першої інстанції цивільний позов потерпілого задоволено частково, при цьому суд враховував, що внаслідок винних дій обвинуваченого потерпілому було нанесено матеріальну шкоду, оскільки потерпілий внаслідок ушкодження здоров`я поніс витрати на придбання ліків, оплату медичних послуг в розмірі 1 896 грн. 85 коп., що підтверджується чеками, квитанціями, медичною документацією. Крім того, потерпілому внаслідок дій обвинуваченого було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із фізичним болем, протиправною поведінкою щодо його самого, порушенням життєвих зв`язків, втраті душевного спокою, зміні звичного способу життя. За таких обставин, з врахуванням характеру правопорушення, матеріального стану обвинуваченого, ступеню його вини, глибини страждань потерпілого, інших обставин, які мають істотне значення, суд обґрунтовано прийшов до висновку, що виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відшкодуванню на користь потерпілого підлягає моральна шкода в розмірі 5 тис. грн., що відповідає положенням ст.ст. 23, 1167 ЦК України та п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

За таких обставин колегія судів вважає, що вирок є законним, обґрунтованим і вмотивованим, підстави для його зміни чи скасування відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого - залишити без задоволення.

Вирок Обухівського районного суду Київської області від 22 листопада 2016 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4