В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.12.2016 Справа №607/12338/16-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження №0000035 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Криве Підволочиського району Тернопільської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, раніше судимого:

- 17.12.2010 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.1 ст.185 КК України до 80 годин громадських робіт;

- 11.08.2011 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 3 років 8 днів позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

в с т а н о в и в :
20 січня 2015 року близько 20 години 30 хвилин ОСОБА_5 , знаходився по вулиці Лесі Українки, що в селі Петриків, Тернопільського району. В цей час, ОСОБА_7 перед собою побачив ОСОБА_4 , яка рухалась по вказаній вулиці у напрямку свого будинку, що по АДРЕСА_2 . Надалі ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_4 та запитав у неї котра година, у відповідь на це ОСОБА_4 подивившись на наручний годинник відповіла йому. Після чого, ОСОБА_7 обігнав ОСОБА_4 та почав йти попереду неї у попутному напрямку. Пройшовши деяку відстань ОСОБА_7 розвернувся та почав йти на зустріч ОСОБА_4 . Побачивши це ОСОБА_4 вийняла із кишені куртки свій мобільний телефон марки «Nokia 112» в якому знаходились дві картки оператора стільникового зв`язку «Київстар» вартістю 25 гривень та «Лайф», вартістю 30 гривень, і почала телефонувати своєму чоловікові ОСОБА_8 . Ці дії ОСОБА_4 та її мобільний телефон побачив ОСОБА_7 , у якого в цей момент виник злочинний умисел спрямований на відкрите заволодіння чужим майном. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого 20 січня 2015 року близько 20 години 30 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи по вулиці Лесі Українки, що в селі Петриків, Тернопільського району, наблизився до ОСОБА_4 та безпричинно наніс їй один удар долонею своєї руки в область губ, від якого потерпіла відчула фізичну біль. Іншою рукою в цей час незаконно відкрито заволодів належним їй мобільним телефоном марки «Nokia 112», вартістю 430,69 грн. Після цього ОСОБА_7 із викраденим мобільним телефоном ОСОБА_4 направився в ломбард «Скарбниця», що на бульварі Т. Г. Шевченка, 14 в місті Тернопіль, де реалізував викрадений ним мобільний телефон.

Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні злочину визнав повністю, пояснив суду, що дійсно, він, 20 січня 2015 року близько 20.00 год. відкрито викрав мобільний телефон потерпілої ОСОБА_4 , із застосуванням до потерпілої насильства, яке не було небезпечним для її життя чи здоров`я, за обставин викладених в обвинувальному акті.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, раніше судимого, щиро розкаявся у скоєному, що є обставиною, що пом`якшує покарання. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено, а тому покарання йому слід визначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин у виді позбавлення волі.

З обвинуваченого підлягають стягненню в дохід держави процесуальні витрати за проведені судові експертизи.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.370,374 КПК України, Суд,
з а с у д и в :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання, а саме, з 27 жовтня 2016 року, в який на підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення засудженого з 27.10.2016 року до моменту вступу даного вироку в законну силу, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою засудженого ОСОБА_5 продовжити до 20 лютого 2017 року включно.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати за проведену судову експертизу в розмірі 263,88 грн.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1