Справа № 361/1134/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/153/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 22.03.2017

УХВАЛА
Іменем України
22 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

з участю

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 3 березня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Броварського ВП ГУ НП в Київській області про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И Л А :
Як убачається з ухвали слідчого судді, слідчий СВ Броварського ВП ГУ НП в Київській області, звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, вилученого у підозрюваного ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002204 від 08.06.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України, а саме на автомобіль марки, «Mitsubishi Оutlander» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_8 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним транспортним засобом, який було вилучено під час проведення обшуку за адресою: м. Київ, вул. Інституцька, №4.

Ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонногосуду Київської області від 3 березня 2017 року зазначене вище клопотання задоволено та накладено арешт на автомобіль марки «Mitsubishi Оutlander» д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_8 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вищезазначеного транспортного засобу, вилученого під час проведення обшуку, який відбувся 25 лютого 2017 року на підставі ухвали слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області, за адресою: м. Київ, вул.Інститутська, 4, до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що накладення арешту на вказаний автомобіль необхідне з метою збереження його, як речових доказів.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на зазначений вище автомобіль.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що клопотання про накладення арешту на майно надійшло до суду з порушенням строків, визначеними ч. 5 ст. 171 КПК України. Також зазначає, що в клопотанні слідчого не вказано підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна. Крім того, вказує, що ні слідчим, ні прокурором не було доведено того, що зазначений вище автомобіль був знаряддям вчиненого підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення.

Під час апеляційного розгляду підозрюваний та захисник змінили апеляційні вимоги та просять передати автомобіль на відповідальне зберігання ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді, думку підозрюваного та його захисника в підтримку апеляційних вимог, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що доводи, які зазначені в ухвалі слідчого судді є обґрунтованими і дослідженими в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Частинами другою-шостою статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою 1) забезпечення збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. При цьому у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного за наявності достатніх підстав вважати, що суд у передбачених КК України випадках може призначити покарання у виді конфіскації майна; у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті - на майно підозрюваного за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову в кримінальному провадженні.

Таким чином, арешт до остаточного рішення про те, що належить вчинити з майном при ухваленні вироку суду (ст. 368 КПК України) може бути накладено на майно підозрюваного, метою його застосування є виключно запобігання можливості приховування, зникнення, втрати, використання, відчуження для забезпечення виконання вироку в частині цивільного позову чи можливої конфіскації майна в провадженні щодо кримінальних правопорушень, за які може бути застосовано додаткове покарання у вигляді конфіскації майна (ст. 59 КК України).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 пред`явлена підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 303 КК України, санкція якої передбачає позбавлення волі на строк до десяти років та додаткове покарання у виді конфіскації майна або без такої.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Доводи захисника ОСОБА_7 в апеляційній скарзі про те, що ні слідчим, ні прокурором не було доведено того, що зазначений вище автомобіль був знаряддям вчиненого підозрюваним ОСОБА_8 правопорушення, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою слідчого СВ Броварського ВП ГУ НП в Київській області від 25.02.2017 року автомобіль марки «Mitsubishi Оutlander» д.н.з. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, керувався наявністю підстав для накладення арешту на автомобіль марки «Mitsubishi Оutlander» д.н.з. НОМЕР_1 , обґрунтовуючи прийняте рішення наявністю достатніх підстав вважати, що вказаний автомобіль є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Як убачається з матеріалів справи, автомобіль на який слідчим суддею накладено арешт, відповідає критеріям ст. 98 КПК України, тобто, має значення речових доказів злочину, передбаченого ч. 3 ст. 303 КК України, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_8 .

Посилання захисника в апеляційній скарзі про те, що клопотання про накладення арешту на майно надійшло до суду з порушенням строків, визначеними ч. 5 ст. 171 КПК України, є необґрунтованими, оскільки слідчим дотримані зазначені вимоги та своєчасно направлено клопотання до суду.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Як вбачається з ухвали, слідчий суддя при прийнятті рішення врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та обґрунтовано послався на наявність достатніх підстав вважати, що з метою збереження речових доказів, а також з метою необхідністю конфіскації майна, є необхідність накладення арешту на зазначений вище автомобіль.
Виходячи з наведеного, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника , а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :
Ухвалу слідчого судді Броварського міськрайонногосуду Київської області від 3 березня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Броварського ВП ГУ НП в Київській області та накладено арешт на автомобіль марки «Mitsubishi Оutlander» д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_8 залишити без зміни.

Суддя: Суддя: Суддя: