Справа №484/1818/16-к 03.02.2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
3 лютого 2017 року м. Миколаїв.

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
Головуючого судді: ОСОБА_1 ,
Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря: ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в дистанційному судовому провадженні матеріали кримінального провадження №0000847 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.08.2016 року, відносно

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Островське Первомайського району Автономної Республіки Крим, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , судимого:

1) 21.05.1987 року Первомайським міським судом Миколаївської області за ст.117 ч.3 КК України (ред.1961 року) до позбавлення волі на 9 років;

2) 26.01.1998 року Миколаївським обласним судом за ст.79 ч.2 КК України (ред.1961 року) до позбавлення волі на строк11 років;

3) 18.11.2009 р. Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ст.263 ч.2 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.,

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.121 ч.1 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачений: ОСОБА_6 ,

а також захисник ОСОБА_5 , потерпілий: ОСОБА_9 і представник потерпілого ОСОБА_10 в режимі відео конференції.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.
Просить змінити вирок через невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, перекваліфікувавши дії обвинуваченого ОСОБА_6 з ч.1 ст.121 КК України на ст.124 КК України та призначити покарання у виді 150 годин громадських робіт, а також зменшити розмір відшкодування матеріальної шкоди потерпілому до 2203 грн.

Провадження №11-кп/784/42/17 Головуючий суду 1 інстанції: ОСОБА_11

Категорія: ст.121 ч.1 КК України Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_1 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченому ст.121 ч.1 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років. Постановлено стягнути з ОСОБА_6 :
на користь Первомайської центральної міської багатопрофільної лікарні Миколаївської області 1 698,83 грн. витрат на лікування потерпілого;
на користь потерпілого 6 753,68 грн. у відшкодування майнової шкоди та 10 000 грн. - моральної шкоди;
процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 527, 76 грн.
Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.
За змістом апеляційної скарги вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, а призначене покарання - тому діянню, яке вчинене обвинуваченим.

Не оспорюючи факту спричинення обвинуваченим ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_9 умисного тяжкого тілесного ушкодження, вважає, що його дії мають бути перекваліфіковані на ст.124 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, заподіяне у разі перевищенні меж необхідної оборони.

Мотивує тим, під час конфлікту обвинуваченого з потерпілим почалася бійка, в ході якої потерпілий наніс йому декілька ударів, а потім впавши на землю, став його душити. В зв`язку з цим обвинувачений ОСОБА_6 , захищаючись від таких дій, для відвернення загрози життю був вимушений нанести 1 удар ножем потерпілому по тулубу. На підтвердження посилається на висновок СМЕ, згідно якого в обвинуваченого ОСОБА_12 виявлені тілесні ушкодження в області шиї.

Просить в порядку ст.404 ч.3 КПК України повторно дослідивши обставини інкримінованого ОСОБА_6 злочину: допитати обвинуваченого ОСОБА_13 , потерпілого ОСОБА_14 , дослідити висновки СМЕ тілесних ушкоджень обвинуваченого і потерпілого, а також допитати експерта для роз`яснення вказаних висновків.

Крім того, не оспорюючи рішення суду щодо цивільних позовів до обвинуваченого про відшкодування лікувальному закладу витрат на лікування потерпілого, а також відшкодування потерпілому моральної шкоди, не погоджується з розміром відшкодування потерпілому майнової шкоди (витрат на лікування та пошкодження майна).

Зазначає, що суд припустився помилки в розрахунках та вважає, що відшкодуванню підлягають лише ті витрати потерпілого, які підтверджені документально і визнані обвинуваченим ОСОБА_6 .

Узагальнений виклад позиції інших учасників судового провадження.
Прокурор в запереченнях на апеляційну скаргу захисника наводить свої міркування на обґрунтування законності вироку і безпідставності вимог апелянта.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
19.03.2016 р. близько 03:00 обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, біля буд. АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, завдав один сконцентрований удар ножем в область грудної клітки ОСОБА_15 , заподіявши йому проникаюче поранення грудної клітки зліва, відкритий пневмоторакс, які відносяться згідно з висновком експерта № 188-М від 23.03.2016 року до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя у момент їх заподіяння.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги останнього, пояснення потерпілого ОСОБА_9 і його представника ОСОБА_16 , які просили відмовити в її задоволенні, думку прокурора ОСОБА_8 , який вважав вирок законним і обґрунтованим та просив залишити його без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та додатково надані, повторно дослідивши обставини кримінального правопорушення в порядку ст.404 ч.3 КПК України, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, за який він засуджений, за обставин встановлених судом, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 не оскаржує встановлений судом факт умисного заподіяння обвинуваченим ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_9 тяжкого тілесного ушкодження, в тому числі й експертну оцінку характеру і тяжкості тілесного ушкодження.

Однак, стверджує, що обвинувачений ОСОБА_6 спричинив його потерпілому захищаючись, за наявності реальної загрози життю, коли потерпілий став його душити. Посилається на висновок СМЕ, згідно з яким у обвинуваченого ОСОБА_12 виявлені тілесні ушкодження в області шиї. За такого вважає, що умисне заподіяння обвинуваченим тяжкого тілесного ушкодження потерпілому вчинено при перевищенні меж необхідної оборони і має бути кваліфіковано за ст.124 КК України.
Проте, така позиція апелянта суперечить матеріалам кримінального провадження, які в повному обсязі досліджені судом та їм надана належна правова оцінка.
Так, згідно зі звукозаписом судового засідання потерпілий ОСОБА_9 показав, що після 3 год. 19.03.2016 року, повертаючись з кафе додому, біля буд. АДРЕСА_2 , почув крики. Хлопець, яким виявився ОСОБА_6 , сварився з дівчиною та погрожував їй. Подумав, що він її вдарить. Вирішив заступитися за дівчину. Підійшов та запитав: «В чому проблеми?». Проте, ОСОБА_6 кинувся на нього з кулаками, намагаючись вдарити. Став захищатися та відбивав його удари. Однак, той декілька разів попав по шиї, грудях, в плече та потягнув на себе. Під час цього впали. Коли опинився зверху, притиснув ОСОБА_6 до землі, але він вдарив його ножем у бік. Одразу побіг додому. Звідти швидка доставила у лікарню, де виявили поранення грудної клітини та тривалий час лікували.
Зі змісту показань обвинуваченого ОСОБА_6 , зафіксованих на технічному носії інформації, вбачається, що 19.03.2016 року приблизно о 3 год. він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, біля буд. АДРЕСА_2 йшов з своєю знайомою та голосно розмовляв. До нього звернувся потерпілий ОСОБА_9 із запитанням: «Чи є проблеми?». Після цього між ними зав`язалася бійка. Стверджує, що коли впали і потерпілий притиснув його до землі та став душити двома руками за шию, достав з кишені ніж та вдарив його в тулуб.
Апеляційним судом в порядку ст.404 ч.3 КПК України безпосередньо перевірені обставини кримінального провадження у зв`язку з доводами апелянта про заподіяння тілесного ушкодження обвинуваченим ОСОБА_6 при перевищенні меж необхідної оборони під час конфлікту з потерпілим ОСОБА_9 .

Будучи допитаним в апеляційному суді, потерпілий ОСОБА_9 підтвердив показання, які надав в суді 1 інстанції. Зазначив, що, повертаючись додому в ночі 19.03.2016 року біля буд. АДРЕСА_2 , побачив обвинуваченого ОСОБА_6 , який сварився з дівчиною та погрожував її вдарити. Вирішив заступитися за неї. Підійшов та спитав: «В чому справа?». Однак, ОСОБА_6 кинувся на нього з кулаками, намагаючись вдарити. Став захищатися та відбивати удари. Разом впали. Коли опинився зверху, притиснув його до землі, але ОСОБА_6 вдарив його ножем. Категорично стверджував, що під час бійки не душив ОСОБА_6 та не загрожував його життю іншим чином. Лише намагався його стримати.

Зазначені показання потерпілого ОСОБА_9 та його твердження щодо не вчинення жодних дій, які б свідчили про посягання на життя та здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 , узгоджуються з висновком судово-медичної експертизи (акт №187) від 23.03.2016 року (а.п.116), згідно з яким у ОСОБА_6 виявлені лише легкі тілесні ушкодження: крововилив обличчя (нижньої вії правого ока), крововилив бокової поверхні шиї зліва.

Судово-медичний експерт ОСОБА_17 , роз`яснивши в порядку ст. 356 КПК України в апеляційному суді вказаний висновок, показав, що, виходячи із незначного розміру крововиливу в області бокової поверхні шиї обвинуваченого 1,5х1 см., мав місце незначний тиск на вказану область. На момент освідування обвинуваченого були відсутні будь-які судово-медичні ознаки, які б свідчили про загрозу для життя обвинуваченого.

Таким чином, з врахуванням характеру й тяжкості вказаних тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 , вони не були небезпечними для його життя та здоров`я в момент їх заподіяння.

Будучи допитаним в апеляційному суді, обвинувачений ОСОБА_6 підтвердив свої показання, які він надав в суді 1 інстанції. Проте, не навів жодних обставин про існування під час вказаного конфлікту з потерпілим такого суспільно-небезпечного посягання на свої права та інтереси, яке б створювало реальну загрозу його життю та здоров`ю за наведених у вироку обставин.

Не міститься жодних фактичних даних про це і в матеріалах кримінального провадження.

За таких обставин, апеляційний суд визнає достовірними показання потерпілого ОСОБА_9 в суді 1 та апеляційної інстанцій, як такі, що узгоджуються з сукупністю інших доказів у справі.

Таким чином, суд 1 інстанції обґрунтовано поклав показання потерпілого ОСОБА_9 в основу обвинувального вироку.

Досліджені судом 1 інстанції докази вірно оцінені за правилами ст. 94 КПК України з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності і взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку відносно ОСОБА_6 .

З урахуванням викладеного, дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані судом за ст.121 ч.1 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, а доводи апелянта про їх вчинення обвинуваченим у разі перевищення меж необхідної оборони є безпідставними.
Що стосується покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , то воно призначено відповідно до вимог ст.ст.65,66,67 КК України з врахуванням вчинення ним тяжкого злочину, особи обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, наявність тяжких захворювань, обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття, а також обставин, що його обтяжує, вчинення злочину особою, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину.

З врахуванням зазначених обставин обвинуваченому ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі на певний строк у розмірі, близькому до мінімального, передбаченого санкцією ч.1 ст.121 КК України.

Враховуючи наведене вище, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 в цій частині та зміни оскаржуваного вироку, як просить апелянт.

Разом з тим, є слушними доводи апелянта в частині вирішення судом цивільного позову потерпілого ОСОБА_9 про відшкодування майнової шкоди. Так, з оскаржуваного вироку вбачається, що суд, визначаючи розмір відшкодування потерпілому ОСОБА_9 його витрат на лікування та пошкодження майна, не повністю дослідив обставини в цій частині та не надав належної оцінки відповідним доказам.
Проте, апеляційний суд, з огляду на вимоги ч.3 ст.404 КПК України, позбавлений можливості усунути вказану неповноту судового розгляду через відсутність клопотання учасників судового провадження про повторне дослідження цих обставини кримінального провадження.
За таких обставин, апеляційна скарга захисника ОСОБА_18 підлягає частковому задоволенню, а вирок суду скасуванню в частині цивільного позову потерпілого про відшкодування майнової шкоди (витрат на лікування та пошкодження майна) з призначенням нового розгляду в суді 1 інстанції в порядку цивільного судочинства.
На підставі ст.72 ч.5 КК України, підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 з 11.08.2016 року по день набрання вироком законної сили у строк покарання у визначеному законом співвідношенні.
Керуючись ст.ст.376 ч.2, 405, 407, 419, 424, 425, 426, 532 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 серпня 2016 року відносно ОСОБА_6 скасувати в частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_9 , з направленням справи в цій частині на новий розгляд в порядку цивільного судочинства.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 11.08.2016 року.
На підставі ст.72 ч.5 КК України зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 11.08.2016 року по 03.02.2017 року (включно) в строк покарання з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, якій тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: