Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/7/17-к
Провадження № 1-кп/499/18/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.02.2017 року смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бурдівка, Роздільнянського району Одеської області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, раніше судимого:

03.11.1999 року Іванівським районним судом Одеської області, за ч.3 ст. 141, ч.2 ст.42 КК України, вид покарання - позбавлення волі строком на 3 роки з конфіскацією майна;

26.10.2004 року Іванівським районним судом Одеської області, за ч.2, ч.3 ст. 185, 70 КК України, вид покарання позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном на 3 роки;

13.06.2007 року Іванівським районним судом Одеської області, за ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 186, 70 КК України, вид покарання позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України, в силу ст. 71 КК України приєднано 1 рік невідбутого за вироком Іванівського РС Одеської обл. від 26.10.2004 і до відбування рахувати 5 років 6 місяців;

26.09.2012 року Березівським районним судом Одеської області, за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, 70 КК України, вид покарання позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75, 76 КК України, від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном на 3 роки;

07.08.2013 року Іванівським районним судом Одеської області, за ч.2 ст.186, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, 70 КК України, вид покарання позбавлення волі строком на 4 роки, в силу ст. 71 КК України приєднано 1 місяць невідбутого за вироком Іванівського РС Одеської обл. від 13.06.2007 року і до відбування рахувати 4 роки 1 місяць, вирок вступив в силу 22.08.2013, звільнений 11.03.2016, згідно рішення Малиновського РС м. Одеса від 03.03.2016, ст. 72 КК України.

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , маючи не погашену і не зняту судимість, повторно скоїв однорідний злочин. Так, 28 жовтня 2016 року приблизно 03:00 годин, ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в с. Великий Буялик, Іванівського району Одеської області, вирішив зайти для того щоб погрітися до охоронця автопарку ТОВ «Авангард -К» який розташований в с. Великий Буялик вул. Преображенська, 74, Іванівського району Одеської області.

Підійшовши до караульного приміщення охоронця, в якому в цей час знаходився ОСОБА_6 , ОСОБА_4 з дозволу охоронця зайшов до караульного приміщення з ціллю погрітися, та вони розпочали спілкуватися між собою, в ході розмови ОСОБА_6 пригощав ОСОБА_4 їжею, після чого ОСОБА_4 побачив мобільний телефон, яких лежав на столі, та попросив у ОСОБА_6 зателефонувати, однак ОСОБА_6 сказав, що він йому принесе інший телефон та попросив ОСОБА_4 почекати його у приміщенні, поки він не принесе йому інший телефон, та ОСОБА_6 покинув караульне приміщення.

Приблизно о 03.10 годин ОСОБА_4 шляхом вільного доступу, таємно, взяв телефон «Nomi І452 Twist» колір (color: Dark Blue-Silver) та пішов на вулицю, подивитись де знаходиться ОСОБА_6 , включивши на телефоні ліхтарик.

Побачивши, що ОСОБА_6 повертається до караульного приміщення ще з двома особами, ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, таємно від ОСОБА_6 та інших осіб, відключивши ліхтарик на телефоні, здійснив крадіжку мобільного телефону «Nomi І452 Twist» колір (color: Dark Blue-Silver), та пішов з місця пригоди. Після чого, в цей же день реалізував вищевказаний мобільний телефон своєму знайомому ОСОБА_7 за 250 грн. 00 коп., та пішов до смт. Петрівка Іванівського району Одеської області та направився в м. Одеса, де виручені кошти витратив на власні потреби.

Згідно висновку товарознавчого дослідження з визначення ринкової вартості рухомого майна № 13122016 - 4 від 13.12.2016 вартість мобільного телефону «Nomi І452 Twist», на момент здійснення ОСОБА_4 крадіжки, тобто на 28.10.2016, становить 1346 гривень.

Отже, своїми злочинними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 1346 гривень.

Також у судовому засіданні, встановлено, що 25 листопада 2016 року приблизно о 09:00 годині , ОСОБА_4 , знаходячись в смт Іванівка, Іванівського району Одеської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вирішив завітати в гості до свої колишньої односельчанки, що проживала в с. Баланини, Іванівського району Одеської області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з ціллю взяти у неї в борг вина.

Підійшовши до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та в якому мешкає ОСОБА_5 , ОСОБА_4 шляхом вільного доступу зайшов на територію садиби, та постукав у вхідні двері будинку, які відчинила донька ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зайшовши на поріг в приміщення самого будинку, ОСОБА_4 запитав у ОСОБА_8 , де її матір та чи є в їх будинку вино, на що ОСОБА_8 , відповіла, що матір на даний час перебуває на праці, а вина в їх будинку не має. Також ОСОБА_4 запитав у ОСОБА_8 чи не залишала її матір для нього коштів, на що остання відповіла, що не залишала та при цьому взявши мобільний телефон «Samsung Duos GT - S 6102» білого кольору до своїх рук, сказала, що зараз зателефонує матері та запитає в неї з цього приводу. Однак на телефоні не виявилося коштів, та обвинувачений сказав неповнолітній, що сам зателефонує її матері, на що ОСОБА_8 , погодившись, дала в руки ОСОБА_4 , мобільний телефон «Samsung Duos GT - S 6102» білого кольору. Після чого у ОСОБА_4 виник умисел спрямований на крадіжку чужого майна з метою особистого збагачення, реалізуючи свій злочинний намір, обвинувачений покинув приміщення будинку, при цьому повідомивши ОСОБА_8 , що мобільний телефон він сам віднесе її матері, самостійно, за місцем її роботи, та залишив територію садиби, таємно від потерпілої та інших осіб, привласнивши собі телефон, при цьому йому не було відомо де на даний час працює потерпіла. В цей же день ОСОБА_4 попрямував в с. Бузинове, Іванівського району Одеської області, та знаходячись по вулиці 8 - Березня, зустрів раніше незнайомого йому чоловіка ( ОСОБА_9 ), та запропонував йому купити в нього викрадений ним телефон «Samsung Duos GT - S 6102» білого кольору, за грошову винагороду у розмірі 200 гривень, на що ОСОБА_9 погодився, та заплатив йому 200 гривень.

Отримавши грошову винагороду в розмірі 200 гривень, ОСОБА_4 , точний час судом не встановлено, направився на маршрутному таксі з смт Іванівка в м. Одеса, де данні кошти витратив на особисті потреби.

Згідно висновку товарознавчого дослідження з визначення ринкової вартості рухомого майна № 12222016 - 1 від 12.12.2016 вартість «Samsung Duos GT - S 6102» білого кольору станом на 09.12.2016 становить 705 гривень.

Своїми злочинними діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 705 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені злочинів визнав повністю, розкаявся в здійсненому, та надав суду покази, що відповідають вищенаведеним обставинам, додатково показавши суду, що вище перелічені злочини він вчиняли в стані алкогольного сп`яніння. Також зазначив, що на даний час збитки потерпілим відшкодовано в повному обсязі.

У судовому засідання обвинувачений щодо епізоду викрадення майна ОСОБА_6 надав суду покази, відповідно до який, він 28 жовтня 2016 року, прямував до станції Буялик з місця свого мешкання, тобто з села Баланини Іванівського району Одеської області, побачив що в караульному приміщенні ТОВ «Авангард-К» горить світло, та вирішив піти туди погрітися. Постукавши в двері приміщення, обвинуваченому відкрив двері ОСОБА_6 та пустив його погрітися. В ході розмови обвинувачений запропонував йому вина, натомість ОСОБА_6 пригощав його їжею. Побачивши на столі, мобільний телефон, ОСОБА_4 попросив у ОСОБА_6 зателефонувати з нього, однак ОСОБА_6 сказав, що даний телефон йому не дасть та попросив зачекати, поки він принесе йому інший телефон. Коли ОСОБА_6 покинув караульне приміщення, обвинувачений взяв телефон, який лежав на столі та був у вільному доступі та вийшов з ним на вулицю, включивши ліхтарик. Однак побачивши, що ОСОБА_6 повертається до караульного приміщення, обвинувачений вирішив втікати звідти разом з мобільним телефоном та щоб бути не поміченим виключив ліхтарик та одразу попрямував до свого знайомого ОСОБА_10 якому продав телефон за 250 грн. та поїхав до м. Одеси, де виручені кошти витратив на свої потреби.

Щодо епізоду викрадення майна у потерпілої ОСОБА_5 , то обвинувачений ОСОБА_4 надав наступні покази, а саме розповів, що будучи в смт. Іванівка, Одеської області знаючи що за адресою АДРЕСА_2 раніше проживала його знайома, а саме мати потерпілої, яка часто давала йому в борг вино, вирішив зайти до неї та попросити в борг вина. Однак зайшовши до будинку, він побачив що в будинку знаходяться лише дві дівчинки, старша дівчинка віком приблизно 18 років сиділа за комп`ютером, а молодша віком приблизно одинадцять років бігала по будинку. Він запитав, чи нема в них вина, на що діти відповіли, що ні, після чого він запитав чи не залишала їхня мати йому грошових коштів на що молодша дівчинка хотіла зателефонувати матері та з`ясувати вказану обставину, однак на телефонному рахунку не виявилося коштів. Після чого обвинувачений сказав, щоб вона віддала йому телефон, він сам зателефонує матері, тобто ОСОБА_5 , яка була його знайомою та пообіцяв самостійно їй повернути мобільний телефон, однак, де працює потерпіла він не знав. Вийшовши з двору, обвинувачений взяв телефон з собою та пішов с. Бузинове, де в цей же день по дорозі зустрів знайомого, якому продав телефон за 200 грн., після чого поїхав до міста Одеси та витратив виручені кошти на власні потреби.

Також в ході судового слідства, а саме при допиті обвинуваченого, ОСОБА_4 додатково пояснив, що мобільний телефон у потерпілого ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_5 він викрав з метою його продажу та придбання алкогольних напоїв з виручених грошових коштів

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, однак надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, претензій до обвинуваченого не має, оскільки збиток, завданий вчиненням кримінального правопорушення відшкодовано в повному обсязі, просив призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердила обставини щодо епізоду викрадення у неї мобільного телефону, наведенні вище, зазначила, що претензій до обвинуваченого не має, оскільки телефон їй повернули, однак ставиться до його вчинків критично, просила покарання призначити на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Оскільки учасники судового провадження не заперечували, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин даної справи, при цьому, обвинувачений та потерпіла правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позицій, їм роз`яснено про позбавлення їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При відсутності заперечень учасників судового провадження, сумнівів в правдивості свідчень ОСОБА_4 суд, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежив судовий розгляд допитом обвинуваченого, дослідженням експертиз, щодо вартості викраденого майна та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Дослідивши в судовому засіданні довідку про судимість обвинуваченого, згідно якої обвинувачений був раніше судимий за ст.185 КК України, та ту обставину, що судимість не погашена та не знята, судом встановлено, що дії ОСОБА_4 щодо епізоду викрадення майна ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка) - вчинена повторно;

дії ОСОБА_4 , щодо епізоду викрадення майна ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка) - вчинена повторно.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає що вина ОСОБА_4 в скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 185 та ч.2 ст.185 КК України доведеною, в його діяннях має місце склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки ОСОБА_4 повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), у зв`язку із чим суд визнає винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке вчинене повторно.

Відповідно до ст. 66 КК України, суд бере до уваги і визнає обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 - його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставинами, які обтяжують покарання - вчинення злочину особою в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості, особу винного, а саме те, що він раніше судимий, на психоневрологічному та наркологічному обліках не перебуває, не працює, характеризується посередньо та ту обставину, що шкода завдана кримінальними правопорушення відшкодована в повному обсязі та потерпілі не мають до обвинуваченого матеріальних претензій, при цьому суд також враховує, що обвинувачений неодноразово судимий, систематично вчиняє злочини проти власності, судимість за котрі є непогашеною і не знятою та приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_4 не можливе без ізоляції його від суспільства, у зв`язку з наведеним, суд вважає, за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі з мінімальним терміном, встановленого санкцією ч.2 ст. 185 КК України з урахуванням вимог ч.2 ст.63 КК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

Цивільні позови по справі не заявлялись.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Керуючись ст.63 КК України, ст.ст. 349, 369, 370, 373-374, 377 КПК України, суддя, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, призначивши йому покарання:
- за ч.2 ст.185 КК України - у вигляді 1 (одного) року 1 (одного) дня позбавлення волі.
Обрати ОСОБА_4 міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу - тримання під вартою в Одеській установі виконання покарань №21, взявши під варту із зали суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання.
Цивільний позов по справі не заявлявся, витрати на залучення експерта відсутні.
Речові докази, а саме мобільний телефон «Nomi І452 Twist» колір (color: Dark Blue-Silver) та мобільний телефон «Samsung Duos GT - S 6102» залишити в розпорядженні власників.
Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Іванівський районний суд Одеської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1