АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 182/9260/14-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/450/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 01 серпня 2017 року апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 03 липня 2017 року якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені в ЄРДР за №0000003 відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч.1 ст. 172, ч.1, ч.2 ст. 366 КК України повернуто прокурору Нікопольської місцевої прокуратури для усунення зазначених в ухвалі порушень вимог ст. 291 КПК України.
Учасники судового провадження:
Прокурор ОСОБА_7
В С Т А Н О В И Л А :
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить оскаржувану ухвалу скасувати як таку, що є необґрунтованою, невмотивованою та такою, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і призначити новий розгляд обвинувального акту у суді першої інстанції.
Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 03 липня 2017 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні відомості про яке внесені в ЄРДР за №0000003 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч.1 ст. 172, ч.1, ч.2 ст. 366 КК України повернуто до Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області для усунення зазначених в ухвалі порушень вимог ст. 291 КПК України.
Свої доводи суд мотивував тим, що в обвинувальному акті сформульоване не висунуте обвинувачення ОСОБА_6 , а твердження прокурора про вчинення ОСОБА_6 злочинів, передбачених ч.1 ст. 172, ч.1, ч.2 ст. 366 КК України. Крім того, в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про прийняття рішення про продовження строку досудового розслідування, натомість слідчим викладено зміст протоколів допиту потерпілого та свідків. Також, обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 має суттєві розбіжність в датах, а саме в даті його складання та в даті його затвердження, 25 вересня 2014 року і 05 лютого 2015 року відповідно.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор у кримінальному провадженні зазначає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки поняття обвинувачення є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом. Обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 містить офіційну, сформовану на досудовому розслідування версію вчинення особою кримінальних правопорушень має чітко і конкретно викладені обставини, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні і підстави для його повернення прокурору відсутні. Що стосується доводів суду про невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст. 109 КПК України, то апелянт наголошує, що зазначений реєстр являється додатком до обвинувального акту і нормами діючого кримінального процесуального законодавства не передбачено, що реєстр матеріалів досудового розслідування є невід`ємною частиною обвинувального акту. Крім того, апелянт зазначає, що дата затвердження обвинувального акта прокурором співпадаю з датою складання обвинувального акту.

В судовому засіданні, при апеляційному розгляді, прокурор підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні і просив колегію суддів задовольнити її в повному обсязі.

Відповідно до ст. 402 КПК України, заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження надані не були.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, вислухавши думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Пунктом 2 частини 1 статті 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження.

Зі змісту п.1.ч.1 ст. 411 КПК України вбачається що судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Аналізуючи, з урахуванням доводів апеляційної скарги прокурора. підстави, з яких обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 був повернутий прокурору, колегія суддів оцінює їх як такі, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України.

Із вимог ч.2 ст. 291 КПК України випливає, що обвинувальний акт повинен обов`язково містити відомості, які передбачені п.п. 1-9 ч.2 ст. 291 КПК України:

1)найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2)анкетні відомості кожного обвинуваченого

3)анкетні відомості кожного потерпілого;

4)прізвище, ім`я по батькові, займана посада слідчого, прокурора;

5)виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6)обставини, які обтяжують покарання чи пом`якшують покарання;

7)розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

8)розмір витрат на залучення експерта;

9)дату та місце його складання та затвердження.

Недотримання вищезазначених вимог ч.2 ст. 291 КПК України згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Будь-які інші претензії до обвинувального акту мають отримати відповідну реакцію суду під час судового розгляду справи й підставами для повернення обвинувального акту прокурору бути не можуть.

Так, з матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_6 вбачається, що вимоги закону щодо викладу фактичних обставин справи та правової кваліфікації дій останнього дотримано. Обставини, які відповідно до ч.1 ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме подія кримінального правопорушення ( час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінальних правопорушень), винуватість обвинуваченого у їх вчиненні викладено чітко і конкретно.

Відповідно до п.13 ч.1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Частиною 2 статті 42 КПК України визначено, що обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України, а обвинувальний акт відповідно до п.3 ч.2 ст.283 КПК України є однією з форм закінчення досудового розслідування. На стадії досудового розслідування, обвинувачення особи пов`язується з моментом складання обвинувального акта, що містить сформовану на досудовому розслідуванні версію про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин, хибними слід визнати висновки суду першої інстанції стосовно ствердження в обвинувальному акті про скоєння злочинів ОСОБА_6 замість висунутого останньому обвинувачення за скоєння цих злочинів, передбачених ч.1ст.172, ч.1,2 ст.366 КК України, у зв`язку з чим колегія суддів погоджується з доводами апеляції прокурора про відсутність порушення презумпції невинуватості відносно ОСОБА_6 висунутим обвинуваченням, викладеним в обвинувальному акті.

Крім того, слушними слід вважати доводи апеляційної скарги прокурора про безпідставність повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_6 прокурору з підстав невідповідності дат затвердження та складання обвинувального акту, оскільки датою затвердження та складання обвинувального акта відносно ОСОБА_6 зазначено 25 вересня 2014 року ( а.к.п 1, 15).

Відсутність в реєстрі матеріалів досудового розслідування відомостей щодо продовження строку досудового розслідування, на які суд також послався як на підставу повернення обвинувального акту прокурору, не можу бути підставою для повернення обвинувального акту прокуророві, оскільки не перешкоджає призначенню провадження до розгляду по суті.

Крім того, слід звернути увагу суду першої інстанції, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 складений та затверджений ще 25 вересня 2014 року, тобто майже три роки провадження перебуває в суд першої інстанції.

Неодноразово, 15.10.2014р. та 01.02.2017 року суддями першої інстанції приймалися рішення про повернення цього обвинувального акту прокуророві, і ці рішення були скасовані Апеляційним судом Дніпропетровської області відповідно 27.11.2014 року та 09.03.2017 року, де колегія суддів неодноразово зазначала, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 відповідає вимогам ст.291 КПК України і справу треба призначати до розгляду по суті з огляду на розумність строків розгляду кримінального провадження.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції втретє необґрунтовано повернув обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків у зв`язку із чим апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 03 липня 2017 року якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені в ЄРДР за №0000003 відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч.1 ст. 172, ч.1, ч.2 ст. 366 КК України повернуто прокурору Нікопольської місцевої прокуратури для усунення зазначених в ухвалі порушень вимог ст. 291 КПК України скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає чинності негайно і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3