АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурор ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах власників майна ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.02.2017 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_10 , погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на грошові кошти загальною сумою 242 574 гривень, 2930 доларів США та 1420 Євро, які вилучені в ході проведення обшуку в офісному приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді від 20 січня 2017 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, представник власників майна подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.02.2017 року.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу зазначає про те, що 20.01.2017 року за адресою: м.Київ, проспект Перемоги, 121-Д (7 поверх) було проведено обшук, в ході якого у ОСОБА_8 вилучено грошові кошти у розмірі 94 741 грн., 2000 доларів США, 1400 Євро, у ОСОБА_9 грошові кошти у розмірі 147 633 грн., 930 доларів США, 20 Євро. Вилучені грошові кошти є тимчасово вилученим майном, а тому процесуальні строки внесення на розгляд слідчого судді та сам розгляд такого клопотання визначаються ч. 5 ст. 171, ч. 1 ст. 172 КПК України, однак слідчим та слідчим суддею наведені норми закону не дотримані. Крім того, саме клопотання не відповідає вимогам закону, оскільки у ньому не визначено конкретної мети арешту мана, яка б відповідала положенням ч. 2 ст. 170 КПК України, а також не міститься посилання на норми конкретної частини ст. 170 КПК України, яка б слугувала правовою підставою накладення арешту на майно. Таким чином, як вважає апелянт, слідчий суддя мав би повернути таке клопотання слідчому, однак цього не зробив та безпідставно розглянув внесене клопотання.

Також враховуючи, що про наявність оскаржуваної ухвали власникам майна стало відомо лише 15.03.2017 року, то строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, вивчивши матеріали судової справи по розгляду клопотання слідчого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу від 03.02.2017 року було постановлено без участі власника майна, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів клопотання слідчого, в провадженні Головного слідчого управління Служби безпеки України перебуває кримінальне провадження №0000109, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 203-2 КК України.

01.02.2017 року старший слідчий в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотання про арешт майна, а саме грошових коштів загальною сумою 242 574 гривень, 2930 доларів США та 1420 Євро, які вилучені в ході проведення обшуку в офісному приміщенні, розташованому за адресою: м.Київ, проспект Перемоги, 121-Д, посилаючись на те, що вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

03.02.2017 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на зазначене в клопотанні майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

На думку колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив розумність та співрозмірність обмеження права власності на вказане майно завданням кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, на думку колегії суддів не заслуговують на увагу та є такими, що спростовуються матеріалами судового провадження.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.02.2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_10 , погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на грошові кошти загальною сумою 242 574 гривень, 2930 доларів США та 1420 Євро, які вилучені в ході проведення обшуку в офісному приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді від 20 січня 2017 року залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах власників майна ОСОБА_8 , ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/1809/2017 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_11
Доповідач: ОСОБА_1