Справа №581/183/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/474/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне легке тілесне ушкодження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження, за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_9 на вирок Липоводолинського районного суду Сумської області від 07 квітня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Капустинці Липоводолинського району Сумської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

з участю прокурора - ОСОБА_10

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшли апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_9 .

В поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 просить вирок Липоводолинського районного суду від 07 квітня 2017 року відносно ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 просить вирок Липоводолинського районного суду від 07 квітня 2017 року відносно ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В поданій апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_9 просить вирок Липоводолинського районного суду від 07.04.2017 року змінити, призначити ОСОБА_7 покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин та стягнути з нього заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 2999 грн. 42 коп.

Як вбачається з вироку суду, ОСОБА_7 , 08 січня 2016 року, близько 20 год. 00 хв. перебував в АДРЕСА_2 , де між ним та ОСОБА_9 раптово виник конфлікт. Діючи умисно та цілеспрямовано щодо нанесення легкого тілесного ушкодження ОСОБА_9 , ОСОБА_11 наніс один удар в область обличчя останнього. В результаті завданого удару ОСОБА_9 втратив рівновагу та впав на землю, а ОСОБА_7 при цьому наніс йому ще близько 3-4 ударів в область обличчя.

Вироком Липоводолинського районного суду Сумської області від 07 квітня 2017 року, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 год.

Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 186 грн. завданої матеріальної шкоди.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_7 не обирати.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Вимоги апеляційної скарги прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 мотивує тим, що:

- вказаний вирок підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону;

- потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання 07 квітня 2017 року не прибув, під час судового розгляду суд, в порушення вимог ст.325 КПК України, не заслухав думку учасників судового провадження про те, чи можливо за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини справи, та без обговорення, вирішив питання про проведення судового розгляду без потерпілого ОСОБА_9 , чим порушив його права та не створив необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Вимоги апеляційної скарги захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 мотивує тим, що:

- судом допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;

- потерпілий ОСОБА_9 до суду жодного разу не з`явився і показів щодо обставин справи не надавав, свідки в судовому засіданні не допитувались, крім показів обвинуваченого ОСОБА_7 , та висновку СМЕ № 7 від 31 березня 2016 року, інших доказів вини ОСОБА_7 не подавалось;

- за змістом обвинувального акта, з яким погодився потерпілий ОСОБА_9 , тілесні ушкодження йому були спричинені ударом дерев`яної дошки, при цьому, ОСОБА_7 , даючи показання у суді, факт спричинення пошкоджень ударом дошки заперечив і стверджував що удар потерпілому він наніс рукою, коли потерпілий напав на нього;

- за вироком суду взагалі невідомо у який спосіб, чим та коли були спричинені потерпілому тілесні ушкодження, ці питання залишилось не з`ясованими і не перевіреними;

- потерпілий ОСОБА_9 не з`явившись до суду свою позицію по обвинуваченню, та по цивільному позову не висловлював, але не зважаючи на це, дане питання судом на обговорення поставлено не було і судове засідання продовжувалось, а повноваження присутньої в судовому засіданні представника потерпілого не охоплюють всіх прав та обов`язків, якими наділений законом потерпілий.

Вимоги апеляційної скарги потерпілий ОСОБА_9 мотивує тим, що:

- даний вирок є незаконним та необгрунтованим відповідно підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням норм кримінального процесуального закону;

- суд призначив ОСОБА_7 занадто мало годин громадських робіт, які б були достатніми для виправлення обвинуваченого та попередження ним нового злочину;

- суд не об`єктивно та не повно з`ясував обставини при розгляді цивільного позову про стягнення матеріальних збитків понесених ним на лікування, задовольнивши частково його позов в сумі 186 грн. не надав ніякого обґрунтування незадоволення інших сум.

- вважає необгрунтованою відмову в задоволенні стягнення витрат на придбання ліків в період лікування з 25 січня по 5 лютого 2016 року в Державному закладі «Всеукраїнський клінічний медико-реабілітаційний кардіологічний центр Міністерства охорони здоров`я України», оскільки вегето - судинна дистонія по гіпертонічному типу та закрита черепно - мозкова травма, струс головного мозку це було наслідком нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

Заслухавши доповідь головуючого судді про зміст оскарженого судового рішення, прокурора, яка підтримала подані апеляційні скарги прокурора та захисника і частково апеляційну скаргу потерпілого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 підлягають задоволенню, а апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_9 - частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Доводи апеляційних скарг прокурора, захисника обвинуваченого та потерпілого про те, що суд, при розгляді вказаного кримінального провадження було допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно абз.1,3,4 п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою:

- формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення;

- докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів;

- мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення.

Так, зі змісту обвинувального акту відносно ОСОБА_7 вбачається, що у фактичних обставинах вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України зазначено, що діючи умисно та цілеспрямовано на нанесення легкого тілесного ушкодження ОСОБА_9 , 08 січня 2016 року, близько 20 год. 00 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи з правого боку від ОСОБА_9 наніс один удар дерев`яною дошкою в область обличчя останнього, а саме під праве око. В результаті завданого удару, ОСОБА_9 втратив рівновагу та впав на землю і при цьому втратив свідомість на декілька хвилин. Прийшовши до тями, ОСОБА_9 побачив як ОСОБА_7 нахилив корпус свого тіла над ним та кулаком правої руки наніс близько 4-6 ударів в обличчя ОСОБА_9 .

З звукозапису судового засідання та журналу судового засідання від 07 квітня 2017 року вбачається, що після проголошення прокурором змісту обвинувального акту, на запитання головуючого, обвинувачений ОСОБА_7 зазначив, що винним себе визнає в повному обсязі, однак заперечував щодо зазначених в обвинувальному акті обставин нанесення потерпілому ОСОБА_9 ударів дерев`яною дошкою.

Разом з тим, зі змісту вироку вбачається, що у фактичних обставинах вчинення обвинуваченим інкримінованого злочину, суд зазначив про те, що ОСОБА_7 наніс один удар в обличчя останнього, в результаті завданого удару ОСОБА_9 втратив рівновагу та впав на землю, а ОСОБА_7 при цьому наніс йому ще близько 3-4 ударів в область обличчя.

Таким чином, всупереч абз. 3,4 п.2 ч.3 ст. 374 КПК України, не навівши у вироку мотивів щодо обставин, про які було вказано у обвинувальному акті стосовно нанесення обвинуваченим потерпілому удару дошкою та при тому, що сам обвинувачений заперечував вказані обставини, суд першої інстанції зазначив у вироку, що ОСОБА_7 вину у скоєному визнав повністю, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а викладення показань обвинуваченого у редакції, яка не відповідає змісту його показань, свідчить про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Крім цього, відповідно до положень ст. 325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Вищевказаних вимог кримінального процесуального закону під час судового розгляду вказаного кримінального провадження та при постановленні вироку відносно ОСОБА_7 районним судом дотримано не було.

Як вбачається з журналу судового засідання від 05 квітня 2017 року, яке проводилося, за участі потерпілого ОСОБА_9 , за клопотанням обвинуваченого розгляд даного кримінального провадження було відкладено на 07 квітня 2017 року (а.п.49).

Зі змісту заяви ОСОБА_9 , яка, згідно штампу вхідної кореспонденції, надійшла до районного суду 05 квітня 2017 року, вбачається, що потерпілий просить проводити судове засідання за його відсутності, а також зазначає, що думку щодо міри покарання обвинуваченому та стягнення матеріальної шкоди висловить його представник (а.п.51).

З звукозапису судового засідання від 07 квітня 2017 року (а.п.70) вбачається, що судом першої інстанції, в порушення вимог ст. 325 КПК України, не було поставлено на обговорення питання і не з`ясовувалася думка учасників судового провадження щодо можливості проведення судового розгляду за відсутності потерпілого.

При цьому, на думку колегії суддів, вирішуючи питання цивільного позову, не вирішивши питання, в порядку передбаченому ст. 325 КПК України, питання про те, чи можливо за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, не допитавши потерпілого ОСОБА_9 та при наявності того, що обвинувачений ОСОБА_7 цивільний позов не визнав взагалі, суд першої інстанції, частково його задовольняючи, не надав належної оцінки всім наявним в матеріалах кримінального провадження доказам на підтвердження заявлених потерпілим сум завданої йому протиправними діями обвинуваченого матеріальної шкоди, та належним чином не вмотивував таке своє рішення.

За таких обстави, допущені судом першої інстанції істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства, які могли перешкодити йому повно та всебічно розглянути справу і постановити законне та обгрунтоване судове рішення (ч.1 ст. 412 КПК України), а також невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження (п.2 ч.1 ст. 411 КПК України), є безумовною підставою для скасування вироку і повернення справи на новий судовий розгляд, оскільки відповідно до кримінального процесуального законодавства, апеляційний суд не має повноважень усунути виявлені порушення.

Поряд з цим, колегія суддів не вбачає підстав для проведення аналізу інших обставин, зазначених учасниками процесу в апеляційних скаргах, оскільки, відповідно до ч.2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 задовольнити.

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Вирок Липоводолинського районного суду Сумської області від 07 квітня 2017 року відносно ОСОБА_7 , скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно

суддя Апеляційного суду

Сумської області ОСОБА_2