АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/815/17 Справа № 204/1274/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

представника установи ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2017 року у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви засудженого суд першої інстанції дійшов висновку про те, що особа є схильною до скоєння злочинів проти власності, а крім того засуджений хоч і формально підпадає під дію п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України за строком відбутого покарання, проте таке право отримав у зв`язку зі змінами до КК України щодо порядку зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання за рішенням суду, відбувши нетривалий час з призначеного покарання, що не є достатнім для твердого переконання в тому, що особа стала на шлях виправлення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, засудженим подана апеляційна скарга, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що висновки суду не відповідають ст. 82 КК України, у зв`язку з чим судове рішення постановлено з порушенням ст. 370 КПК України. Вказує, що своїм відношенням до праці та хорошою поведінкою довів, що став на шлях виправлення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, позицію засудженого ОСОБА_7 , який повністю підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив скасувати ухвалу суду першої інстанції і постановити нову ухвалу, якою замінити йому невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі на більш м`яке покарання, думку прокурора ОСОБА_9 щодо відсутності правових підстав для заміни невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким на підставі ст. 82 КК України, позицію представника установи, де засуджений відбуває покарання, який підтримав вимоги апеляційної скарги засудженого, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Згідно з вимогами ст.ст. 370, 372 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі та стали на шлях виправлення, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є важливою складовою прогресивної системи відбування покарання, яка дає змогу, дотримуючись мети покарання, водночас поліпшувати правове становище засудженого і зменшувати обсяг і характер карально-виховного впливу на нього. У такий спосіб закон стимулює добросовісне відбування покарання засудженим, визначаючи, що саме від його поведінки значною мірою залежить можливість поліпшення його правового становища.

Ч. 3 ст. 82 КК України передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом умисний тяжкий злочин.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покараннь більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції при розгляді заяви засудженого ОСОБА_10 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, не в повній мірі дотримався вищенаведених вимог закону.
Перевіркою доводів апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 встановлено, що вони заслуговують на увагу та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.10.2015 року ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років 3 місяці з конфіскацією всього належного йому майна.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.05.2016 року вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.10.2015 року залишений без змін. Крім того, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_7 зарахований строк попереднього ув`язнення з 23.10.2014 року по 16.05.2016 року включно в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вчинене ОСОБА_7 кримінальне правопорушення є умисним тяжким.
Початок строку відбування покарання 23.10.2014 року, кінець 30.06.2020 року.

На момент розгляду судом заяви, ОСОБА_7 відбув більше половини строку, призначеного покарання.
Матеріалами провадження підтверджується, що засуджений ОСОБА_7 характеризується позитивно, під час тримання під вартою у Дніпропетровській установі виконання покарань № 4 за активну участь в проведенні косметичних ремонтів та переобладнання 9-10 корпусного відділення під сектор максимального рівня безпеки згідно Європейських норм утримання, мав одне заохочення та допустив одне порушення вимог режиму утримання, яке погашено за плином часу. З 29.07.2016 року відбуває покарання у складі господарської обслуги Дніпровської установи виконання покарань № 4. За період відбування покарання характеризується позитивно, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, правил внутрішнього розпорядку установи, за проведення капітального ремонту гуртожитку для засуджених має одне заохочення, також засуджений має подяку за активну участь у будівництві каплиці, стягнень не має. Приймає участь в суспільному житті відділення, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом вимоги адміністрації. Працевлаштований робітником будівельної бригади установи, виконує обов`язки бригадира. До праці ставиться добре, виконує норми виробітку, виявляє корисну ініціативу. Дбайливо ставиться до виробничого обладнання, майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Додержується трудової дисципліни. Приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Подолання алкогольної та наркотичної належності», також засуджений навчається у КЗО ВСШ № 8 при ДУВП № 4 з метою здобуття повної середньої освіти, що свідчить про свідоме прагнення засудженого до виправлення. До виховних заходів, які проводяться в установі, відноситься відповідально. За складом характеру спокійний, врівноважений та цілеспрямований. На профілактичних обліках не перебуває. Вину у скоєному злочині усвідомив, глибоко кається (а.с. 7-8).
Відтак, колегія суддів вважає, що вищезазначене свідчить про усвідомлення ОСОБА_7 своєї протиправної поведінки та робить висновок, що останній став на шлях виправлення.
Крім того, представник Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» ОСОБА_8 , який займає посаду начальника відділення соціально-психологічної служби установи, як в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції підтримав клопотання засудженого ОСОБА_7 та його апеляційну скаргу, підтвердивши всі обставини та доводи, зазначені засудженим.

На думку колегії суддів висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_7 не став на шлях виправлення не відповідає фактичним обставинам справи.

У зв`язку із наведеним, враховуючи особу засудженого, який виключно позитивно характеризується, участь його в житті установи виконання покарань, позитивне ставлення до праці, наявність заохочень та строк відбутого покарання, доводи апеляційної скарги про необхідність заміни ОСОБА_7 невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 51 КК України обмеження волі є більш м`яким видом покарання порівняно з позбавленням волі.
На думку колегії суддів, така заміна призначеного покарання на обмеження волі буде сприяти досягненню мети кримінального покарання, зазначеній у ч. 2 ст. 50 КК України, а саме, виправленню засудженого, а також, запобіганню вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи.

Беручи до уваги вищевикладене в сукупності, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає їх такими, що суперечать фактичним обставинам справи. Крім формальних підстав для застосування ст. 82 КК України під час апеляційного розгляду встановлено, що засуджений ОСОБА_7 став на шлях виправлення та йому необхідно замінити невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги засудженого та скасування ухвали суду першої інстанції з постановленням у відповідності до вимог ч. 3 ст. 407 КПК України ухвали суду апеляційної інстанції про задоволення заяви засудженого про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким у виді обмеження волі.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 409, 413, 414, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2017 року скасувати.

Постановити нову ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області, якою заяву засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким задовольнити.

Замінити ОСОБА_7 невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі на більш м`яке у вигляді обмеження волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць 13 днів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: