ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/665/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" грудня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

з участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5

ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

проводячи судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Роздольне, Владивостоцького району Приморського краю Російської Федерації, громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.111 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Дарницьким районним судом м. Києва розглядається кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.111 КК України .

У відношенні обвинуваченого ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Судом в порядку ст.331 КПК України поставлено на обговорення питання доцільності продовження строків тримання обвинуваченого під вартою.

Прокурори заявили клопотання та просили продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою, пославшись при цьому на наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, зокрема ризику переховування від суду, ризику впливати на свідка у кримінальному провадженні, а також ризиків продовжити злочинну діяльність та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 заперечили у продовженні строків тримання обвинуваченого ОСОБА_10 під вартою та просили змінити йому запобіжний захід на домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю за адресою: АДРЕСА_2 , звернули увагу на важкий стан здоров`я обвинуваченого, його вік, відсутність можливості отримувати належну медичну допомогу в умовах СІЗО, відсутність ризиків передбачених ст.177 КПК України та відсутність належним чином обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_10 злочину передбаченого ч.1 ст.111 КК України, пославшись при цьому на практику національних суддів та практику Європейського суду з прав людини.

Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав позицію своїх заявників.

Свідок ОСОБА_11 підтвердила в судовому засіданні факт укладення договору оренди частини квартири, яка є її власністю, для проживання обвинуваченого ОСОБА_10 .

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Розглядаючи питання доцільності продовження строків тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочину, який йому інкриміновано та те, що ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, при доведенні провини за який йому загрожує покарання від 12 до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна або без такої, ОСОБА_10 раніше не судимий, пенсіонер, зареєстрований та до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 , що є тимчасово окупованою територією, також суд враховує інформацію про матеріальний стан, соціальні зв`язки та стан здоров`я обвинуваченого.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
При вирішенні питання доцільності продовження строків тримання обвинуваченого під вартою, судом окрім норм КПК України, враховується практика Європейського суду з прав людини, яка сформульована зокрема у рішенні Лабіта проти Італії від 06.04.2000 року та свідчить про те, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.
Такими обставинами у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_10 є тяжкість злочину, який інкримінуються обвинуваченому та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини. Також такими обставинами є підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину і суспільний резонанс, а також те, що злочин у якому обвинувачується ОСОБА_10 відноситься до особливо тяжкого та є злочином проти основ національної безпеки України, ОСОБА_10 зареєстрований та до затримання проживав на тимчасово окупованій території, де знаходиться його сімя, житло, де він здійснював свою професійну та громадську діяльність, і саме наведені та зазначені вище обставини у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок, про наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, а саме ризиків - переховування від суду, ризику, впливу на свідка у кримінальному провадженні, також аналіз зазначених обставини дають суду можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою взмозі забезпечити уникненню цих ризиків та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Також при вирішенні питання щодо доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_10 строків тримання під вартою, суд бере до уваги те, що для проживання останнього була орендована частина квартири у АДРЕСА_2 , однак при цьому суд також враховує, те що у м. Києві у обвинуваченого ОСОБА_10 відсутні будь-які соціальні зв`язки, а міцні соціальні зв`язки наявні саме на тимчасово окупованій території, що може послужити причиною для виїзду на цю територію, що унеможливить подальший розгляд кримінального провадження.

У рішеннях "Марченко проти України", «Харченко проти України» Європейського суду суд з прав людини повторює, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд бере до уваги вищезазначену правову позицію Європейського суду з прав людини, комплекс обставини, які підтверджують наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, а також керується ч.5 ст.176 КПК України відповідно до якої, до осіб які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.109-114-1,258-258-5,260,261 КК України, більш м`які запобіжні заходи (у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту та застави) застосовані бути не можуть, і приходить до висновку, що жоден із інших-альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не взмозі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень суду.

Разом з тим, враховуючи те, що життя та здоров`я особи у відповідності до Конституції України є найвищими соціальними цінностями, беручи до уваги стан здоров`я обвинуваченого, практику Європейського суд з прав людини, зокрема рішення «Кудла проти Польщі», «Гуртадо проти Швейцарії», «Гумматов проти Азербайджану», «Худобін проти Росії», «Сарбан проти Молдови», «Харченко проти України», суд, в черговий раз, наполегливо вимагає забезпечити належну охорону здоров`я обвинуваченого шляхом надання йому адекватної медичної допомоги, і коли цього вимагає медичний стан, забезпечити регулярний і систематичний нагляд поряд із комплексною стратегією лікування, мета якої полягатиме не лише в реагуванні на симптоматичному рівні, а й у подавленні наявних в ув`язненого хвороб або недопущенні їх загострення, в тому числі обстеження та лікування поза межами СІЗО та допущення лікарів інших лікувальних закладів до обвинуваченого в межах СІЗО.

Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.176,177,178,182,331 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 15.01.2017 року включно.

У задоволенні клопотання захисників про зміну обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді: