Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4389/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 червня 2017 року Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 з участю: прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
адвоката ОСОБА_5
підозрюваної ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , розглянувши матеріали кримінального провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2017 за № 0000194 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

в с т а н о в и в:

Слідчий, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження за погодженням з прокурором відділу прокуратури Черкаської області, звернувся до суду з клопотанням про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , посилаючись на те, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000194 від 23.05.2017 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , працюючи згідно з наказом головного лікаря комунального закладу «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» №42-ОС від 18.04.2011 на посаді завідувача ревматологічного відділення лікаря ревматолога, відповідно до посадової інструкції, затвердженої 27.01.2016 головним лікарем комунального закладу «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради», завідувачу відділення підпорядковані всі працівники відділення, в межах своїх повноважень сприяє протидії корупції в лікарні, забезпечує широке використання комплексних методів обстеження та лікування хворих, включаючи лікувальне харчування, фізіотерапію, лікувальну фізкультуру інше, здійснює систематичний контроль за призначенням лікування пацієнтам у відповідності до вимог протоколів, фізпроцедур, внесення необхідних коректив, уточнень, доповнень до призначень, контролює порядок ведення медичної документації, віддає розпорядження і вказівки всім співробітникам відділення, перевіряє правильність ведення лікарями ревматологічного відділення медичних карт стаціонарних хворих, відміняє і призначає в установленому порядку додаткові методи обстеження і лікування хворих, приймає управлінські рішення в межах своєї компетенції та інше, тобто будучи в розумінні п. 1 примітки до ст. 364 КК України службовою особою державної установи, наділеною організаційно розпорядчими функціями, діючи умисно, з корисливих мотивів та переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, використовуючи при цьому своє службове становище, у квітні 2017 року поставила ОСОБА_7 умову щодо надання їй неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 5 000 (п`ять тисяч) гривень за видачу нею консультативного висновку спеціаліста та виписки із медичної карти стаціонарного хворого, що в подальшому будуть підставами для набуття ОСОБА_7 статусу інваліда, а також передачу останньому зазначених документів тільки після отримання нею неправомірної вигоди, на що ОСОБА_7 вимушений був погодитись. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_6 , 31 травня 2017 року, близько 13 години 20 хвилин, перебуваючи на шостому поверсі в своєму робочому кабінеті завідувача ревматологічного відділення у приміщенні КЗ «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради», за адресою: м. Черкаси, вул. Менделєєва, 3, отримала від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в сумі 5 000 (п`ять тисяч) гривень за видачу консультативного висновку спеціаліста та виписки із медичної карти стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_7 , який в подальшому стане підставою для набуття останнім статусу інваліда. 31.05.2017 ОСОБА_6 затримана в порядку ст. 208 КПК України та 01.06.2017 останній повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого її злочину повністю підтверджується зібраними на даній стадії досудового розслідування доказами у кримінальному провадженні, а саме: заявою ОСОБА_7 від 22.05.2017 про вимагання ОСОБА_6 грошових коштів за видачу консультативного висновку спеціаліста та виписки із медичної карти стаціонарного хворого; показаннями свідка ОСОБА_7 від 31.05.2017 щодо обставин вимагання ОСОБА_6 грошових коштів за видачу нею консультативного висновку спеціаліста та виписки із медичної карти стаціонарного хворого; протоколом огляду місця події від 31.05.2017, під час якого на робочому столі ОСОБА_6 було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 5 000 грн., які були передані останній ОСОБА_7 в якості неправомірної вигоди в обмін консультативного висновку спеціаліста та виписки із медичної карти стаціонарного хворого; протоколом освідування ОСОБА_6 від 31.05.2017; наказом головного лікаря комунального закладу «Черкаської обласної лікарні Черкаської обласної ради» №42-ОС від 18.04.2011 про призначення ОСОБА_6 на посаду завідувача ревматологічного відділення лікаря ревматолога; Положенням про ревматологічне відділення комунального закладу «Черкаської обласної лікарні Черкаської обласної ради» від 29.12.2015; іншими матеріалами, зібраними в ході проведення досудового розслідування. Таким чином, досудове слідство приходить до висновку, що усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого нею злочину і наступного покарання, підозрювана ОСОБА_6 після отримання повідомлення про підозру, може умисно ухилятися від явки до органів досудового розслідування, суду або переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі. Зокрема є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 , користуючись своїм авторитетом серед колег КЗ «Черкаської обласної лікарні Черкаської обласної ради», має реальну можливість особисто або через інших осіб незаконно впливати на свідків, осіб, які можливо заявлять про вчинення ним злочину, може вчинити інше кримінальне правопорушення, а також, використовуючи своє службове становище та маючи доступ до службової документації, зможе знищити, сховати або спотворити будь-які із речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, чим перешкоджатиме встановленню істини по справі або перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином. Таким чином, органом досудового слідства, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність обґрунтованих ризиків передбачених п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити нове або продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється. Враховуючи, що інкриміноване підозрюваній кримінальне корупційне правопорушення відноситься до категорії тяжких, мінімальне покарання за яке передбачено у вигляді 5 років реального позбавлення волі без можливості застосування положень ст. 69 та ст. 75 КК України, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, є найбільш доцільним обрати запобіжний захід підозрюваній у вигляді тримання під вартою. Більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням підозрюваної ОСОБА_6 під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Разом з цим, при обранні альтернативного запобіжного заходу у виді застави, вважають за доцільне, з урахуванням обставин кримінального провадження, визначити підозрюваній заставу, яка буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у останньої бажання перешкоджати у кримінальному провадженні, а саме 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою почергово підтримали, та пояснили, що вважають підозру обґрунтованою, ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, на їх думку, підозрювана може впливати на свідків та інших осіб у кримінальному провадженні.

Адвокат заперечував щодо задоволення клопотання. Зазначив, що підозра є необґрунтованою, оскільки не вірною є кваліфікація дії ОСОБА_6 , оскільки за посадовою інструкцією завідуюча відділенням не наділена тими повноваженнями, за які їй заявник надав грошові кошти. Вважає, що ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості судового рішення, припущення продовження протиправної поведінки, переховування від органів свідства. Наголосив, що клопотання про обрання міри запобіжного заходу є необгрунтованим та невмотивованим. Просив зауважити на те, що ОСОБА_6 має позитивні характеризуючі дані, постійне місце проживання, виховує двох неповнолітніх дітей самостійно без чоловіка.

Підозрювана ОСОБА_8 з клопотанням слідчого не погодилась. Повідомила, що є матір`ю двох дітей, яких виховує сама, оскільки у їх батька є інший шлюб.

Суд, заслухавши доводи слідчого, думку прокурора, захисника та підозрюваної, приходить до наступного.

Факт внесення відомостей до ЄРДР підтверджується відповідним витягом.

Відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст.177 КПК України метою і підставою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Суд вважає, що органом досудового розслідування не наведені, у відповідності до ст. ст. 177-178 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також не враховані обставини, які повинні враховуватися при обранні цього запобіжного заходу, а саме те, що підозрювана може переховуватись від слідства та суду, впливати на свідків, а також для належного забезпечення покладених на неї процесуальних обов`язків, що надає суду всі підстави для застосування відносно підозрюваної міри запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

При обранні міри запобіжного заходу, слідчий суддя, у відповідності до ст.178 КПК України враховує те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, відсутні відомості про притягнення до кримінальної відповідальності, не має негативних характеристик, має стійкі соціальні зв`язки.

Відповідно до наданих копій повідомлень про підозру, протоколу допиту підозрюваної ОСОБА_6 остання проживає у АДРЕСА_1 , при цьому має реєстрацію за адресою АДРЕСА_2 (відповідно до копії паспорту).

З наданих копій свідоцтв про народження ОСОБА_9 , 2006 року народження, та ОСОБА_9 , 2004 року народження, їх матір`ю є підозрювана ОСОБА_6 .

Відповідно до п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини-обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В той же час суд враховує, що п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Слідчий суддя враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але органами досудового слідства не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, у відповідності до п.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4 від 4 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до КПК України», вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини та зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196, 197, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на один місяць.

Заборонити ОСОБА_6 покидати місце проживання, а саме: квартиру АДРЕСА_3 з 22.00 год. до 07.00 год. наступної доби.

Зобов`язати підозрювану ОСОБА_6 , у відповідності до вимог ч.5 ст.194 КПК України, прибувати за кожною вимогою до суду та органу розслідування, не відлучатися з населеного пункту, в якому вона зареєстрована та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду, здати на зберігання слідчому свій паспорт та інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

Копію даної ухвали вручити підозрюваній, слідчому, в провадження якого знаходиться справа, та прокурору Черкаської області - для відому.

Зобов`язати слідчого надати копію ухвали для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваної.

Роз`яснити підозрюваній, що у разі невиконання цих обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1