Справа № 1-20/11
Провадження № 11-кп/782/92/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
« 24 » березня 2017 року Апеляційний суд Луганської області у складі:

головуючого: ПавленкоТ.І
суддів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2
при секретарі: ОСОБА_3
за участі прокурора: ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні Апеляційного суду Луганської області в м.Сєвєродонецьку апеляційну скаргу з доповненнями засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 07 лютого 2017 року, якою задоволено клопотання керівника Старобільської місцевої прокуратури Луганської області про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку Білокуракинського районного суду Луганської області від 24.06.2011 року стосовно ОСОБА_5 ,-

в с т а н о в и в:
Ухвалою Білокуракинського районного суду Луганської області від 07 лютого 2017 року задоволено клопотання керівника Старобільської місцевої прокуратури Луганської області про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку Білокуракинського районного суду Луганської області від 24.06.2011 року стосовно ОСОБА_5 .
Визначено, що строк фактично невідбутої засудженим ОСОБА_5 частини покарання за вироком Білокуракинського районного суду Луганської області від 24.06.2011року складає 1 рік 8 місяців.
Направлено ОСОБА_5 для відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 8 місяців, визначений судом, як невідбутий за вироком Білокуракинського районного суду Луганської області від 24.06.2011 року.
Надано дозвіл органам поліції на ОСОБА_6 до Старобільського слідчого ізолятора Управління ДПтС України в Луганській області.
Засудженого ОСОБА_5 взято негайно під варту в залі суду.
Згідно ухвали суду, вироком Білокуракинського районного суду Луганської області від 24.06.2011 року ОСОБА_5 було визнано винним за ч.1 ст.115 КК України засуджено до позбавлення волі на строк 8 років. Строк відбування покарання засудженого відраховувався з 29.07.2010 року та закінчується 29.07. 2018 року.
Вирок суду набрав законної сила та був звернутий до виконання.

Для відбування покарання ОСОБА_5 було направлено до Краснолуцької ВК №19, яка розташована у м. Красний Луч Луганської області.

У зв`язку з проведенням на території Луганської області антитерористичної операції, м. Красний Луч, де розташована колонія, знаходиться на території, яка на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України №1085-р від 07.11.2014р., є тимчасово окупованою територією, яка контролюється представниками незаконних збройних формувань.

Згідно ст.9 вказаного Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органом та/або особами є недійсними і не створює правових наслідків.

В порушення вимог ст.9 вказаного Закону 29.11.2016 р. нелегітимним органом - Краснолуцьким міським судом, так званої "ЛНР", створеним у порядку, не передбаченим діючим законодавством, було видано документ про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 .. На підставі вказаного рішення керівництвом Краснолуцької ВК №19 засудженого було звільнено.

Після звільнення ОСОБА_5 прибув на постійне місце проживання за адресою: с.Нянчине Білокуракинського району Луганської області.

02.12.2016 року засуджений звернувся до Білокуракинського ВП для постановки на облік у зв`язку з достроковим звільненням з колонії.

Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 20.12.2016 року, кримінальне провадження за ст.393 ч.1 КК України відносно ОСОБА_5 було закрито за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення.

ОСОБА_5 до Білокуракинського районного суду з клопотанням про умовно - дострокове звільнення від покарання не звертався.

На дану ухвалу суду засудженим ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу, в якій він посилається на те, що 28.11.2016 року його було звільнено умовно-достроково з ВК-19 м.Красний Луч, після чого він прибув до м.Білокуракино і став на облік в поліції. 07.02.2016 року разом з дільничним інспектором поліції він прибув до прокуратури, звідки його доставлено до суду, де було взято під варту з тих підстав, що його незаконно звільнено з ВК-19; посилається на те, що з його боку ніяких порушень закону не допущено; вважає, що порушено його право на захист, оскільки йому не надана була можливість мати адвоката, суд його заарештував за відсутності адвоката, позбавивши права на захист. Просить застосувати ч.1ст.72 КК України та перерахувати йому строк відбування покарання с 29.07.2010року, а також застосувати до нього умовно-дострокове звільнення, вказує на те, що його вина відсутня в тому, що він звільнений з окупованої території.

В доповненні до апеляційної скарги, посилаючись на незаконність ухвали суду, засуджений просить вирішити питання про скасування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою; ставить питання про скасування стосовно нього ухвали суду та ухвалення нової ухвали, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора; вказує на те, що допущено порушення прав на свободу та особисту недоторканність; вважає, що рішення суду не відповідає вимогам ст.370 КПК України; судом зроблено помилковий висновок стосовно незаконності його умовно-дострокового звільнення; судом не проаналізовано та не надано оцінки його незаконного позбавлення волі та звільнення; вказує на порушення вимог ст.52ч.1 КПК України, оскільки порушено право на захист щодо обов`язкової участі захисника.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який частково погодився з доводами апеляційного скарги засудженого, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги з доповненнями, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Згідно вироку Білокуракинського районного суду Луганської області від 24.06.2011 року ОСОБА_5 визнано винним за ч.1 ст.115 КК України та призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду Луганської області від 11.10.2011 року вирок Білокуракинського районного суду Луганської області від 24.06.2011 року стосовно ОСОБА_5 залишено без змін.

Вимогами ст.539 ч.3 КПК України встановлено, що клопотання про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, розглядається згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст.318-380 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.12 КК України злочин, вчинений ОСОБА_5 , є особливо тяжким злочином.

Згідно ч.1 ст.52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадження щодо особливо тяжких злочинів.

Отже, суд першої інстанції, при розгляді клопотання про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, зобов`язаний був забезпечити участь захисника у судовому провадженні.

Відповідно до п.3 ч.1,ч.2 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до вимог ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно п.4 ч.2 ст.412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, участь є обов`язковою.

Так п.1ч.1ст.415 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути допущені порушення кримінального процесуального закону, що зумовлює скасування судового рішення, і з метою захисту прав та дотримання інтересів сторін кримінального провадження, направлення цього провадження до суду першої інстанції з призначенням нового розгляду.

Таким чином, враховуючи допущені судом першої інстанції істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що полягають у обмеженні права на захист засудженого ОСОБА_5 , апеляційний суд вважає, що, з метою додержання принципу, передбаченого ст.20 КПК України, щодо забезпечення права засудженого на захист, оскаржуване рішення, відповідно до положень п.3ч.1ст.409, ч.1ст.412, ст.415 КПК України, підлягає безумовному скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, під час якого суду необхідно вирішити поставлені перед ним питання, перевірити доводи засудженого ОСОБА_5 , викладені в апеляційній скарзі та доповненнях до неї, з дотриманням норм кримінального процесуального законодавства, прийняти законне, обґрунтоване і належним чином мотивоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 412, 415 КПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 07 лютого 2017 року стосовно ОСОБА_5 скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Апеляційну скаргу з доповненнями засудженого ОСОБА_5 задовольнити частково.

СУДДІ:

---------------------- ---------------------- ---------------------