Справа № 761/8789/17
Провадження № 1-кс/761/5529/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 120 171 001 000 030 15, у якому

гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Львів, громадянин України, українець, з середньою освітою, який у шлюбі не перебуває, офіційно не працевлаштований, інвалід 3 гр., має на утримання неповнолітню дитину інваліда дитинства, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий у 2012 році Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 1,2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений 04.03.2015 умовно-достроково, невідбута частина покарання 6 місяців,

підозрюється у вчиненні злочину за ознаками ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва 15.03.2017 надійшло погоджене з прокурором Київської місцевої прокурати № 10 ОСОБА_6 клопотання старшого слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що 14.03.2017 ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, вказане кримінальне правопорушення вчинене за таких обставин.

ОСОБА_4 13.03.2017 приблизно о 18 год. 30 хв., перебуваючи за адресою м. Київ, вул. Тургенівська, б.11, звернув увагу на припаркований на узбіччі автомобіль «Skoda Superb Classic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить його знайомому ОСОБА_8 . У зв`язку з цим у ОСОБА_4 винник злочинний умисел, спрямований на таємне заволодіння майном, наявним у вказаному автомобілі.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , знаючи про несправність замка водійських дверей, відкрив їх за допомогою щипців для нігтів, заліз до салону автомобіля, де знайшов грошові кошти у сумі 215 (двісті п`ятнадцять) грн.

У цей час дії ОСОБА_4 були помічені потерпілим ОСОБА_8 , внаслідок чого останній затримав підозрюваного на місці вчинення злочину.

На думку слідчого, існують підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання з наведених у ньому підстав.

На думку сторони обвинувачення, сукупність вказаних обставин свідчить, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, наполягаючи на застосуванні менш суворого запобіжного заходи, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного. Сторона захисту просила взяти до уваги, що взяття ОСОБА_4 під варту позбавить можливості останньому отримувати свою пенсію, пенсію дитини-інваліда та пенсію по втраті годувальника, що фактично позбавить дітей підозрюваного засобів існування.
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про таке.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:
-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;
-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;
-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Отже на початковій стадії розслідування, що має місце у даному випадку, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою для даної стадії розслідування підтверджується наявність в діях гр. ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого та свідків, слідчий суддя приймає до уваги, що матеріали клопотання не містять даних на підтвердження зазначених припущень.

Водночас, реально існуючим є ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_4 бувзасуджений за вчинення корисливих злочинів.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК.

Відповідно до ч.2 ст.181 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, якщо остання підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

Інкримінований підозрюваному злочин передбачає застосування покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Поряд з цим, відповідно до ст.178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК, слідчий суддя зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, наявність у нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, його майновий стан тощо.
Врахування зазначених обставин у сукупності з покаранням, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, існуючі ризики, пов`язані з перешкоджанням кримінальному провадженню, приводить слідчого суддю до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного може більш м`який запобіжний захід, ніж ініційований стороною обвинувачення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 176-179, 181, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покласти на нього такі обов`язки:

- не залишати житло за адресою - АДРЕСА_2 , у період з 21.00 год. по 06.00 год. наступної доби;

- не виїжджати за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в залежності від стадії кримінального провадження;

- прибувати до слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , прокурорів Київської місцевої прокуратури № 10, слідчого судді, суду за першою вимогою.

Строк дії даної ухвали встановити по 15 травня 2017 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .
На ухвалу прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва.

Слідчий суддя ОСОБА_1