Справа №591/391/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/132/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Клопотання слідчого, прокурора, сторони кримінального провадження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 16 березня 2017 року, якою поновлено строк звернення до суду з клопотанням про накладення арешту та відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту,

з участю прокурора - ОСОБА_6

представника ОСОБА_3

власника майна ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:
До Апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , в якій прокурор просить:

1. Скасувати ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 16 березня 2017 року якою відмовлено у накладенні арешту на майно - вилучене за результатом проведення обшуку у кримінальному провадженні № 0000012;

2. Постановити нову ухвалу якою задовольнити клопотання прокурора від 14 березня 2016 року та накласти арешт на вилученений 17.02.2017 року в результаті обшуку у будинку по АДРЕСА_1 у ОСОБА_7 товар без відповідних товарно-транспор тних документів:

20 коробок із лаком для нігтів;

2 коробки із жіночими парфумами;

5 сумок із одягом,

5 пакетів з одягом,

1 сумка із взуттям.

З коробки із взуттям,

2 пакети із взуттям,

7 коробок із сантехнічними виробами,

4 мішки із дерев`яними чотками,

52 пляшки алкогольних напоїв

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 16 березня 2017 року поновлено строк звернення до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку 17.02.2017 р. з домоволодінні по АДРЕСА_1 у ОСОБА_7 . В задоволенні клопотання слідчого в ОВС СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000012 про накладення арешту було відмовлено.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що слідчим не надано доказів, що вилучене майно та речі були використані як засіб чи предмет вчинення злочину, його використання необхідне для подальшого проведення слідчих дій; не надано доказів, що вилучене майно має значення для кримінального провадження. Наявність визначених кримінальним процесуальним законодавством ризиків не підтверджується наявними матеріалами, вони лише формально наведені в клопотання слідчого.

Вимоги апеляційної скарги прокурора ОСОБА_6 мотивовані тим, що:

- на даний час прокуратурою Сумської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000012 за фактом вчинення злочинів передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 290 КК України. В рамках досудового розслідування, на підставі ухвал слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми, проведено обшук у будинку по АДРЕСА_1 у ОСОБА_7 вилучено товар без відповідних товарно-транспортних документів: 20 коробок із лаком для нігтів; 2 коробки із жіночими парфумами; 5 сумок із одягом; 5 пакетів з одягом; 1 сумка із взуттям; 3 коробки із взуттям; 2 пакети із взуттям; 7 коробок із сантехнічними виробами; 4 мішки із дерев`яними чотками; 52 пляшки алкогольних напоїв. Слідчий у провадженні 14.03.2017 звернувся до слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми з клопотання про накладення арешту на зазначене майно з метою унеможливлення приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження вилучених речей, оскільки в іншому випадку орган досудового розслідування позбавляється можливості встановити обставини передбачені ст. 91 КПК України;

- висновки суду є суперечливими між собою, оскільки у рішенні слідчий суддя погоджується з позицією прокурора про поновлення строку звернення до суду з клопотанням про накладення арешту на майно. Поряд з цим слідчий суддя невірно прийшов до висновку про про недоведеність прокурором обставин для арешту майна, що передбачені ст. 170 КПК України;

- під час дослідження документів наданих ОСОБА_9 судом не враховано, що не надано, жодних підтверджуючих документів на 7 коробок із сантехнічними виробами, 4 мішки із дерев`яними чотками, 52 пляшки алкогольних напоїв, також надана видаткова накладна, без номеру від 21.02.2017 року, хоча обшук було проведено 17.02.2017.

Інші учасники судового провадження апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді не подавали.

Заслухавши суддю доповідача про зміст оскарженого судового рішення, прокурора, який повністю підтримав апеляційну скаргу і вважав, що ухвала слідчого судді підлягає до скасування з постановленням нової про задоволення клопотання про накладення арешту, представника ОСОБА_3 та власника майна ОСОБА_7 , які вважали, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, провівши судові дебати, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження прокуратурою Сумської області розслідується кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 309, 290 КК України.

Доводи апеляційної скарги прокурора про суперечливість висновків суду при розгляді клопотання про арешт майна, а також про безпідставність висновку про відсутність підстав для накладення арешту на майно, на думку колегії вважати обґрунтованими не можна.

Так, відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди.

Зі змісту клопотання вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що на території Краснопільського району діють групи місцевих мешканців, які за сприянням співробітників правоохоронних органів здійснюють переміщення товарів через державний кордон України до Російської Федерації поза митним контролем. Від вказаної протиправної діяльності співробітники Краснопільського ВП ГУ НП в Сумській області та ІНФОРМАЦІЯ_1 систематично отримують неправомірну вигоду за невжиття заходів до перешкоджання незаконному переміщенню товарів через державний кордон України із Російською Федерацією та не притягнення останніх до передбаченої законом України відповідальності. Також правоохоронці здійснюють інформування порушників про маршрути руху працівників прикордонної служби, вказують місця для незаконного перетину державного кордону, здійснюють контроль за місцями накопичення товарів, для подальшого переправлення через державний кордон.

На підставі ухвал слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми було проведено обшуки у можливих місцях накопичення товарів для подальшого переміщення через державний кордон України до Російської Федерації поза митним контролем. Так, у ході обшуку домоволодінні по АДРЕСА_1 у ОСОБА_7 вилучено речі, зазначені в клопотанні. Вилучення речей відбувалось в ході обшуку, тому вилучені речі мали статус тимчасово вилученого майна (ч.7 ст.236 КПК України).

Про те, зі змісту клопотання та доводів органів досудового розслідування не є зрозумілим, у зв`язку з чим та яким чином вищезазначене тимчасово вилучене майно може бути доказом у вчиненні злочинів передбачених саме ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 309, 290 КК України чи підлягати конфіскації.

З урахуванням зазначеного, на думку колегії, є обґрунтованими висновки слідчого судді про те, що:

- слідчим не надано доказів, що вилучене майно та речі були використані як засіб чи предмет вчинення злочину, його використання необхідне для подальшого проведення слідчих дій та вилучене майно має значення для кримінального провадження;

- наявність ризиків наведена лише формально.

За таких обставин наявність чи відсутність видаткових накладних, як на це посилається прокурор, на думку колегії жодним чином не впливає на правильність висновків слідчого судді.

Крім цього, з наданих матеріалів кримінального провадження також вбачається, що відповідно до ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум від 27.02.2017 року на зазначене тимчасово вилучене майно вже накладався арешт (а.п. 21-24), проте ухвалою апеляційного суду Сумської області від 13 березня 2017 року (а.п. 25-27) зазначена ухвала слідчого судді про арешт майна була скасована та постановлено нову ухвалу, якою у клопотанні про накладення арешту на вказане майно було відмовлено.

Так, у п.4 ч.1 ст. 169 КПК України (якою регулюється припинення тимчасово вилученого майна) зазначено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у разі скасування арешту.

За таких обставин після скасування арешту ухвалою апеляційного суду Сумської області від 13 березня 2017 року (а.п. 25-27) зазначене у клопотанні майно втратило статус тимчасово вилученого і підлягало поверненню особі, у якої воно було вилучено.

З урахуванням зазначеного звернення слідчого з клопотанням про накладення арешту на майно, яке втратило статус тимчасово вилученого не ґрунтується на положеннях КПК України, у зв`язку з чим рішення слідчого судді про поновлення строку звернення до суду з клопотання про накладення арешту є безпідставним.

Проте, приймаючи до уваги, що зазначене рішення слідчого судді, щодо поновлення строку для звернення до суду з клопотання про накладення арешту, в цілому не вплинуло на правильність рішення слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту на вказане майно, на думку колегії суддів відсутні обґрунтовані підстави для його скасування та задоволення апеляційної скарги прокурора.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :
Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 16 березня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого ОВС СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000012 про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку 17.02.2017 р. з домоволодіння по АДРЕСА_1 у ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно суддя

Апеляційного суду

Сумської області ОСОБА_2