АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 766/7419/17 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/791/649/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 1, 2 ст. 185 КК України
ВИРОК
08 серпня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 185 КК України-
Цим вироком ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України із призначенням йому покарання: за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України остаточно призначено ОСОБА_7 покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді 2 років позбавлення волі. В силу ст. 75 КК України звільнено засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Зобов`язано відповідно до ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без дозволу вказаного органу. Запобіжний захід не обирався. Вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.
ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що він 29.09.2016 року в денний час доби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи прямий умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, таємно, шляхом вільного доступу з приміщення гаражу № НОМЕР_1 розташованого за адресою: м. Херсон, вул. Перекопська, вчинив крадіжку велосипеда марки «Shimano» зеленого кольору, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи №1278-МТ від 24.04.2017 р. на вересень 2016 року могла складати 2300,00 гривень, та одного 4-містного гумового надувного човна марки «Bootset» жовто-червоного кольору, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 1278-МТ від 24.04.2017 р. на вересень 2016 року могла складати 4500,00 гривень, які належать ОСОБА_9 , після чого покинув місце скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд, в результаті чого заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 6800 гривень.
Крім того, ОСОБА_7 , 09.11.2016 року в денний час доби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи прямий умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, таємно, шляхом вільного доступу, повторно, з приміщення гаражу № НОМЕР_1 розташованого за адресою: м. Херсон, вул. Перекопська, вчинив крадіжку електрозварювального апарату марки «GUDE GE 145W/A» синього кольору, який належить ОСОБА_9 , вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 1278-МТ від 24.04.2017 р. на листопад 2016 року могла складати 5017,00 гривень після чого покинув місце скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд.
В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Херсонської області, не оспорюючи доведеність вини та правильності кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання: за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України остаточно призначити покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді 2 років позбавлення волі. В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд першої інстанції, при постановленні вироку не врахував відомості про особу винного, який вчинив декілька злочинів середньої тяжкості, заподіявши потерпілій матеріальну шкоду на значні суми, яку не відшкодував, не працює, характеризується посередньо, належним чином не мотивував висновки про можливість звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням. Крім того суд безпідставно визнав в якості обставин, що пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння у розкритті злочинів, оскільки ОСОБА_7 свою вину визнав лише під тиском зібраних доказів, протиправну діяльність припинено лише з викриттям його злочинної діяльності працівниками поліції.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого, який просив відхилити апеляційні вимоги прокурора, виступ сторін в судових дебатах, останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що характеризують особу обвинуваченого, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Колегією суддів встановлено, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 розглянуто за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.
Дії ОСОБА_7 судом першої інстанції кваліфіковані за ст. 185 ч.1, 185 ч. 2 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Правильність кваліфікації дій обвинуваченого та доведеність його вини в апеляційній скарзі не оспорюється.
Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора в частині безпідставного застосування судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання ст. 75 КК України, колегія суддів виходить з наступного.
Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
За змістом ст.75 КК України при звільненні засудженого від відбування покарання з випробуванням, суд має враховувати тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, що дають підстави вважати можливим виправлення засудженого без відбування покарання.
Як вбачається з вироку, суд, при звільненні ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України, зазначених вимог закону не дотримався.
Обґрунтовуючи звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням, суд послався на те, що він характеризується задовільно, обставини, що б обтяжували покарання, відсутні, обставинами, що пом`якшують покарання визнав щире каяття та активне сприяння у розкритті злочинів.
Разом із тим, суд не звернув належної уваги на те, що вчинені ОСОБА_7 кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України є злочинами середньої тяжкості.
Крім того, суд не звернув уваги на інші відомості, що негативно характеризують особу обвинуваченого, зокрема, що він вчинив три злочини середньої тяжкості, заволодівши майном потерпілої на значні суми, що свідчить про систематичний характер злочинної діяльності, заповідні злочинами збитки не відшкодував, за місцем проживання характеризується посередньо, не має стійких соціальних зв`язків та законних джерел доходів, що може зумовити продовження ним злочинної діяльності у разі призначення покарання, не пов`язаного з триманням засудженого в умовах ізоляції.
Крім того, визнаючи обставиною, що пом`якшує покарання - активне сприяння у розкритті злочину, яка органом досудового розслідування встановлена не була, суд взагалі не мотивував своїх висновків в цій частині.
Так, при віднесенні активного сприяння у розкритті злочину до обставин, що пом`якшують покарання судам слід ретельно вивчати поведінку обвинуваченого, яка вказувала б на те, що саме за його сприяння розслідування злочину було поліпшено. Судам у такому випадку слід належним чином обґрунтовувати своє рішення про те, що обвинувачений надавав органам досудового слідства будь-яку допомогу в установленні невідомих їм обставин справи.
В оскаржуваному вироку суд першої інстанції вказаних вимог не дотримався і не розкрив у вироку в чому саме таке активне сприяння виражалось, яку саме допомогу ОСОБА_7 надавав органам досудового слідства, тому суд безпідставно встановив цю обставину як таку, що пом`якшує покарання.
Отже за наведених обставин, звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням слід вважати явно несправедливим унаслідок м`якості, оскільки не забезпечить мету кримінального покарання, що передбачає не тільки виправлення засудженого, але й запобігання вчиненню нових злочинів.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.
На підставі вказаної норми кримінального процесуального закону, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 в частині звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із ухваленням нового вироку із призначенням покарання у виді позбавлення волі, що буде необхідним й достатнім для виправлення засудженого і попередження вчинення нових злочинів
При цьому посередня характеристика засудженого, наявність обставини, що пом`якшує покарання щире каяття у вчинених злочинах та думку потерпілої, яка не наполягала на суровій мірі покарання, дають підстави колегії суддів для призначення йому покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі найближче до мінімальної межі, передбаченій санкцією найбільш тяжкого злочину - ч. 2 ст. 185 КК України.
З наведених підстав, апеляційні вимоги прокурора підлягають задоволенню частково.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 419, п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України колегія суддів,-
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 16 травня 2017 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання та звільнення від відбування покарання з випробуванням скасувати.
Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту фактичного затримання засудженого в порядку виконання вироку апеляційного суду.
В решті вирок залишити без змін.
Вирок набирає законної сили негайно і може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Судді: три підписи
З оригіналом згідно:
Суддя ОСОБА_2