Справа № 195/986/17
Провадження № 1-кп/0182/561/2017
У Х В А Л А
Іменем України
30.08.2017 року м. Нікополь

Колегія суддів Нікопольського міскрайонного суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 Кобеляцької- ОСОБА_3 ,
при секретарі: ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000299 від 19 травня 2017 року стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 187 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,-
В С Т А Н О В И Л А:
В провадженні колегії суддів Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження №0000299 стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 187 КК України. Стосовно обвинувачених обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 07 вересня 2017 року, включно.
Обвинувачені від участі в судовому засіданні в режимі відео конференції відмовилися, без зазначення причин відмови.
Потерпілий ОСОБА_10 у судове засідання не з`явився, заяву про розгляд провадження у його відсутність не надав.
У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ще на строк 60 днів. Клопотання прокурор обґрунтував наявністю таких ризиків, як можливість ухилення від суду, з посиланням на суворість міри покарання, яка може бути призначена обвинуваченими, а також зазначив, що зокрема обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи під вартою, за допомогою мобільного зв`язку здійснював телефонні дзвінки потерпілому та висловлював в його адресу погрози, які останній сприймає реально та за у зв`язку з чим звертався до правоохоронних органів з відповідною заявою. Крім того, обвинувачені не мають законного джерела доходу та не мають в своєму оточенні осіб, які б могли за них поручитися та висловили б бажання взяти їх на поруки.
Захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заперечували проти клопотання прокурора та просили змінити запобіжний захід на більш м`який, а саме домашній арешт, посилаючись на наявність міцних соціальних зв`язків обвинувачених, вони позитивно характеризується як за місцем роботи так і за місцем проживання. Крім того захисник ОСОБА_9 надала суду копію належним чином завіреної трудової книжки обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно записів в якій з 15.05.2017 року ОСОБА_6 працює водієм в ТОВ «Славутич» відповідно до наказу № 41 та позитивно характеризується за місцем роботи. Крім того, він має на своєму утриманні двох неповнолітніх дітей та виховує у зареєстрованому шлюбі прийомного сина.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, колегія суддів вважає, що заявлене прокурором клопотання підлягає задоволенню лише в частині продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 .
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не може вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (наприклад, рішення ЄСПЛ „Нечипорук і Йонкало проти України від 21.07.2011 року, „Осаковський проти України від 17.07.2014 року та ін).
Підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених стала наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину у складі групи осіб. До того ж, прокурором надано докази того, що обвинувачений ОСОБА_5 здійснював заходи, які свідчать про незаконний вплив на потерпілого та свідків, які наразі не допитані судом. Крім того, як стало відомо колегії суддів в провадженні Марганецького міського суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за вчинення аналогічних злочинів. Обвинувачений ОСОБА_5 лише 24.11.2016 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання у вигляді позбавлення волі і на протязі нетривалого часу вчинив кілька корисливих тяжких злочинів. Тому тримання під вартою стосовно ОСОБА_11 буде відповідати меті з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, що не суперечить практиці ЕСПЛ. Саме з цих підстав колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.
Що стосується клопотання захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, колегія суддів вважає за можливе його задовольнити, виходячи з наступного. Захисником надано колегії суддів беззаперечні докази того, що обвинувачений ОСОБА_6 перебуває у зареєстрованому шлюбі і має двох неповнолітніх дітей на своєму утриманні, а також виховує неповнолітнього сина дружини від першого шлюбу, має постійне місце роботи на посаді водія в ТОВ «Славутич», де працює фактично з 2010 року за строковими трудовими угодами і лише з травня 2017 року прийнятий на постійній підставі. При цьому за місцем постійного проживання, де він зареєстрований та проживає з родиною, а також за місцем роботи обвинувачений ОСОБА_6 характеризується позитивно. Викладене свідчить про наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, постійного законного джерела доходу, перебуванні на його утриманні неповнолітніх дітей.
Колегія суддів враховує положення Пункта 3 ст.5 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, практику Європейського суду з прав людини, якими визначено, що запобіжний захід у вигляді утримання під вартою не може бути виправданий очікуваним покаранням у вигляді позбавлення волі. В рішенні Європейського суду від 12.01.2012 року у справі Тодоров проти України, зазначено, що для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачувань не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою. Тому, на думку колегії суддів, обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку і не вплине на розгляд кримінального провадження в цілому.

Керуючись ст. 315 КПК України, колегія суддів -
У Х В А Л И Л А:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 відмовити.
Продовжити дію, раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 28 жовтня 2017 року.
Задовольнити клопотання захисника ОСОБА_9 та змінити стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, цілодобово.
Покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:

1. Не відлучатися цілодобово з постійного місця проживання, що знаходиться для обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_1 - без дозволу суду.

2. З`являтися за першою вимогою на виклики до суду

3. Повідомляти прокурора, суд про зміну місця фактичного проживання.

Визначені обов`язки, покладаються на обвинуваченого ОСОБА_6 на строк судового розгляду, але не більше 60 днів, тобто до 28 жовтня 2017 року.
Копію ухвали в частині зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт направити начальнику Дніпропетровської УВП Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№4).

Копію ухвали в частині зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 надіслати для виконання до Томаківського ВП Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області та прокурору для здійснення контролю.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий-суддя: Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_12