АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

16 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 квітня 2016 року,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 квітня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0005804 від 05.09.2015 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, було задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_6 , погоджене із прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , про накладення арешту та накладено арешт на автомобіль моделі «TOYOTA VENZA», білого кольору, 2011 року випуску, ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши користування, розпорядження та відчуження вказаного автомобіля на користь третіх осіб.

В ухвалі слідчий суддя вказав, що транспортний засіб, на якийслідчий просить накласти арешт має значення доказу в кримінальному провадженні, на підставі чого з метою недопущення настання негативних наслідків задовольнив клопотання слідчого та наклав на нього арешт.

Не погоджуючись з рішенням суду власник майна ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 квітня 2016 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль моделі «TOYOTA VENZA», білого кольору, 2011 року випуску, ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 .

Вказує, що арештований автомобіль був тимчасово вилучений, при цьому власник даного транспортного засобу ОСОБА_5 не є підозрюваним у даному кримінальному провадженні, отже підстав вилучати його майно, передбаченим чинним законодавством немає.

Зазначає, що слідчий не зазначив відповідних підстав у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна та не вказав мети накладення арешту на автомобіль належний ОСОБА_5 , яка б відповідала ч. 3 ст. 174 КПК України.

Також звертає увагу на те, що розгляд клопотання слідчого про арешт майна було розглянуто без належного повідомлення власника майна чи його представника.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи за клопотанням слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, при цьому строк на апеляційне провадження підлягає поновленню.

В судове засідання прокурор, власник майна та представник власника майна не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені завчасно та належним чином, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у їх відсутність.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу від 29.04.2016 року було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та наданих до апеляційного суду матеріалів судової справи, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0005804 від 05.09.2015 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

В ході здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено спосіб легалізації викрадених на території України автомобілів елітних моделей, які в підрозділах Головного сервісного центру МВС України реєструвались під видом аналогічного автомобіля, що офіційно зареєстрований в базі даних ДАІ на території АР Крим, що на даний час вважається тимчасово окупованою територією. Дані обставини підтверджуються також рапортом ДВБ Національної поліції України згідно якого ряд транспортних засобів, які офіційно є зареєстрованими в Регіональному сервісному центрі МВС в м. Києві є викраденими на території України.

Серед таких транспортних засобів значиться автомобіль моделі «TOYOTA VENZA», білого кольору, 2011 року випуску, ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 .

25.04.2016 року винесено постанову про визнання автомобіля моделі «TOYOTA VENZA», білого кольору, 2011 року випуску, ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_1 речовим доказом у кримінальному провадженні №0005804 від 05.09.2015 року.

29.04.2016 року старший слідчий в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на автомобіль моделі «TOYOTAVENZA», білого кольору, 2011 року випуску, ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

29.04.2016 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва вказане клопотання слідчого було задоволено та накладено арешт на вказане майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Задовольняючи дане клопотання слідчого, внесене в межах кримінального провадження №0005804 від 05.09.2015 року, про накладення арешту на майно, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення слідчого, та дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку про необхідність накласти арешт на автомобіль моделі «TOYOTA VENZA», білого кольору, 2011 року випуску, ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя вірно встановив, що є достатні підстави вважати, що автомобіль на який слідчий просить накласти арешт відповідає вимогам ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки є об`єктом вчинення кримінального правопорушення та доказом злочину, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні слідчого.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке слідчий просить накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказане майно. Крім того, особи, які причетні до вчинення вказаного кримінального правопорушення можуть здійснити продаж або передачу майнових прав на вказаний автомобіль, що призведе до його втрати або настання інших шкідливих наслідків, які негативно вплинуть на хід досудового розслідування.

Крім цього, слідчий суддя, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, накладення арешту на автомобіль моделі «TOYOTAVENZA», білого кольору, 2011 року випуску, ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень прав власника майна та необґрунтованого обмеження прав власності не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу власника майна без задоволення.

Керуючись ст. ст. 117, 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Поновити власнику майна ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 квітня 2016 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 квітня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0005804 від 05.09.2015 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, якою було задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_6 , погоджене із прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , про накладення арешту та накладено арешт на автомобіль моделі «TOYOTA VENZA», білого кольору, 2011 року випуску, ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши користування, розпорядження та відчуження вказаного автомобіля на користь третіх осіб залишити без змін.

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10 и б а к