У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.01.2017 Справа №607/12694/16-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі матеріали кримінального провадження №0003614 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Білогір`я Білогірського району Хмельницької області, українця, громадянина України, працюючого приватним підприємцем, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-
в с т а н о в и в :
10 листопада 2016 року до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003614 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України разом із угодою про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засідання після оголошення угоди про визнання винуватості визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, просить затвердити угоду та погоджується на призначення узгодженого покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки із застосуванням ст.75 КК України.
Прокурор та захисник угоду про визнання винуватості підтримали, просять її затвердити та призначити узгоджену в угоді міру покарання.
Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості, суд приходить до висновку про необхідність відмови у затвердженні угоди, з наступних підстав.
Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам його Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Згідно п.9 ч.2 ст.52 КПК України, обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні у разі укладення угоди між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості з моменту ініціювання укладення такої угоди.

Окрім того, приписами ст.470 КПК України, критеріями якими визначається можливість і доцільність ініціювання та укладення угоди про визнання винуватості, є наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, а також наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Разом з тим, аналізуючи зміст угоди про визнання винуватості, суд приходить до висновку, що вказана угода не відповідає вищезазначеним критеріям, оскільки не містить обов`язків обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, іншою особою, а спрямована лише винятково на задоволення приватного інтересу в частині призначення пом`якшеного покарання, крім того, прокурором в судовому засіданні необґрунтовано наявність в діях обвинуваченого обставин активного сприяння розкриттю злочину, не наведено фактів надання обвинуваченим будь-якої допомоги в установленні невідомих обставин справи, а відтак у суду відсутні належні правові підстави вважати, що умови угоди відповідають суспільним інтересам.

Крім того, в порушення вимог п.9 ч.2 ст.52 КПК України, під час укладання зазначеної вище угоди, захисника, участь якого в даному випадку є обов`язковою, не було залучено.

Відповідно до п.2 ч.7 ст.474 КПК України, у разі невідповідності угоди вимогам КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди не відповідають інтересам суспільства.

У відповідності до п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 КПК України.

Суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, не вбачає законних підстав для її затвердження.

Оскільки угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена під час досудового розслідування, кримінальне провадження підлягає поверненню прокурору для продовження досудового розслідування.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.314, 315, 316, 317, 470, 474 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :
відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 09 листопада 2016 року між прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Кримінальне провадження №0003614 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України - повернути прокурору для продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1