Справа №489/1964/17 27.04.2017

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 квітня 2017 року у відношенні
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, проживаючого тимчасово за адресою: АДРЕСА_1 , постійного місця реєстрації не маючого, раніше судимого,
-підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч.1 ст. 263 КК України
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
захисник ОСОБА_5
підозрюваний ОСОБА_6 .
Короткий зміст рішення слідчого судді.
Клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, до 19 червня 2017 року.
Визначено суму застави у сумі 128000 грн.. за умови внесення якої ОСОБА_6 підлягає звільненню з-під варти.
Визначено, що у разі внесення застави на ОСОБА_6 будуть покладені наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та місця роботи.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Апелянт вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України не підтверджена належними та допустимими доказами. Бойові патрони у кількості 41 штук було виявлено та вилучено незаконно, без отримання передбаченої ст. 234 КПК України ухвали слідчого судді. Тому, на думку апелянта, протокол огляду від 20.04.2017 р. є недопустимим доказом.
Вказує на порушення вимог ст. 208 КПК при затриманні ОСОБА_6 , оскільки злочин, за який було затримано ОСОБА_8 , вчинений 16.04.2017 р., а затриманий він був 20.04.2017 р. за місцем свого проживання, що виключає можливість висновку про те, що на час затримання він «щойно вчинив злочин». На думку апелянта, на час затримання підстава, передбачена п.2 ч.1 ст.208 КПК України, була відсутня.
Вважає, що відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Фактів, що затриманий ОСОБА_8 переховувався у минулому від органів досудового розслідування, або перешкоджав будь-яким чином кримінальному провадженню, прокурором не наведено.
На думку апелянта, за відсутності обґрунтованої підозри у тяжкому кримінальному правопорушенні передбаченому ч. 1 ст. 263 КК України, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відповідає вимогам п.2 ч.2 ст.183 КПК України.
Також вказує на порушення слідчим суддею вимог ч. 4 ст.182 КПК України, оскільки, встановивши, що ОСОБА_6 не має постійного заробітку, встановив максимальний розмір застави, визначний ч. 2 ч. 5 ст.182 КПК України, у сумі 128000 грн., що є завідомо непомірним для нього.
Встановлені слідчим суддею обставини.
20.04.2017 року о 16.50 годин ОСОБА_6 було затримано в порядку ст.208 КПК України. 21.04.2017 року ОСОБА_6 оголошено підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 263 КК України.
ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 03.03.2017 р. о 14:30 год., за попередньою змовою з ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи повторно, маючи намір на заволодіння чужим майном шляхом обману, під приводом оформлення документації на придбання будинку, заволодів грошовими коштами в розмірі 5000 грн потерпілої ОСОБА_10 , розпорядившись отриманими грошовими коштами на власний розсуд.
05.03.2017р. о 17:00 год., ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_9 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , діючи повторно, маючі намір на заволодіння чужим майном шляхом обману, під приводом оформлення документації на придбання квартири, заволоділи грошовими коштами в розмірі 6000 грн потерпілої ОСОБА_11 , розпорядившись отриманими грошовими коштами на власний розсуд.
28.03.2017 р. о 15:00 год., ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 98, діючи повторно, маючи намір на заволодіння чужим майном шляхом обману, під приводом оформлення документації на придбання будинку АДРЕСА_4 , заволодів грошовими коштами в розмірі 4500 грн, які належать потерпілій ОСОБА_12 , розпорядившись отриманими грошовими коштами на власний розсуд.
09.04.2017 р. о 17:30 год., ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_6 , аналогічним чином, шляхом обману, заволодів грошовими коштами, які належать ОСОБА_14 в сумі 5000 грн.
Крім того, при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, в невстановлений час, ОСОБА_6 , придбав патрони у кількості 41 шт. калібру 7.62 мм, які є боєприпасами, та які він незаконно придбав та зберігав за місцем свого тимчасового мешкання без передбаченого законом дозволу, за адресою свого тимчасового мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначені патрони виявлені та вилучені 20.04.2017 р. під час проведення огляду зазначеної квартири.
Слідчий клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтував необхідністю запобігання підозрюваному спробам: переховуватися від органів досудового розслідування, суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Задовольняючи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.1 ст. 263 КК України, є обґрунтованою. Також слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного.
Оцінивши в сукупності, вагомість наявних доказів, про вчинення підозрюваним середньої тяжкості та тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_8 винуватим у вчиненні правопорушень, у яких він підозрюється, стан його здоров`я, факт того, що після звільнення з місць позбавлення волі останній на шлях виправлення не встав та продовжує злочинну діяльність, ніде не працює, не має міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя прийшов до висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобіганню вищезазначеним ризикам.
Відповідно ч.5 ст. 182 КПК України, слідчий суддя визначив заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 128000 грн.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, вивчивши надані судом матеріали справи та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив наступне.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Ці вимоги закону дотримані слідчим суддею при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.
Слідчий суддя дійшов правильного висновку про обґрунтовану підозру ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч.1 ст. 263 КК України, які відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжких злочинів,і за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років.
Докази, на які послався в обґрунтування клопотання слідчий, доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень. Зокрема, підозра у вчиненні злочинів обґрунтована показаннями потерпілих, які були допитані під час розгляду клопотання, даними протоколів їх допиту, протоколами прийняття заяв від потерпілих, протоколами впізнання, протоколом огляду місця події від 20.04.2017 р. та протоколами допиту свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .
Щодо доводів апелянта про те, що підозра за ч.1 ст. 263 КК України не підтверджена належними та допустимими доказами, то слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.
Не є слушними твердження апелянта про відсутність підстав затримання ОСОБА_6 , оскільки, його затримано 20.04.2017 р. безпосередньо після проведення огляду за місцем його тимчасового мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено бойові патрони.
На переконання колегії суддів, сукупність даних, зазначених в ухвалі слідчого судді, дає достатні підстави вважати ймовірною причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих злочинів, в тому числі тяжкого злочину, що є підставою для застосування щодо підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження.
Під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 раніше судимий, підозрюється у вчинені шести епізодів злочинів середньої тяжкості та тяжкого злочину, постійного місця реєстрації не має, в м. Миколаєві проживав тимчасово в орендованій квартирі, не має постійного джерела доходів, не має міцних соціальних зв`язків.
Наведені дані стосовно особи підозрюваного, з урахуванням ступеню тяжкості злочинів, в яких підозрюється ОСОБА_6 , свідчать про існування ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, тобто наявні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчиняти інші злочини.
З огляду на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою не достатні для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Розмір застави слідчим суддею визначено в межах, передбачених ч.5 ст. 182 КПК України. Підстав для зміни розміру застави не вбачається.
Апеляційний суд вважає, що при розгляді клопотання доведені обставини, передбачені п. п. 1-3 ч.1 ст. 194 КПК України. Тому немає підстав для скасування ухвали слідчого судді, про що просить апелянт.
Керуючись ст. ст. 407 ч.3, 422 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 квітня 2017 року у відношенні ОСОБА_6 про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,- залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3