Справа № 151/850/16-к
Провадження № 1-кп/151/53/16
В И Р О К
іменем України
09.12.2016 року
Чечельницький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Чечельник Вінницької області кримінальне провадження № 0000144 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 16 жовтня 2015 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки і жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта повна загальна середня, одруженої, не працюючої, судимої 19 травня 2015 року Чечельницьким районним судом Вінницької області по ч.1 ст. 125 КК України на 60 (шістдесят) годин громадських робіт, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 будучи засудженою 19 травня 2015 року вироком Чечельницького районного суду Вінницької області по ч. 1 ст. 125 КК України на 60 годин громадських робіт, в період з 14 вересня по 07 жовтня 2015 року без поважних причин ухилялася від відбування покарання, що виразилося в тому, що вона будучи поставлена на облік до Чечельницького районого сектору кримінально-виконавчої інспекції, будучи ознайомленою з умовами відбування покарання у виді громадських робіт, отримавши направлення № 357 від 12.08.2015 року для відпрацювання 60 годин громадських робіт при Вербській сільській раді Чечельницького району Вінницької області, та будучи попередженою про кримінальну відповідальність у разі ухилення від відбування покарання, не приступила до відбування громадських робіт та не відпрацювала жодної години.

У судовому засіданні ОСОБА_4 винною себе визнала і пояснила, що дійсно вона не приступила до виконання громадських робіт поскільки спочатку хворіла, а в період з 14 вересня по 07 жовтня 2015 року були сімейні проблеми, а саме хвора дитина. Просить суворо не карати.

Крім визнання, вина доказана показами свідків, матеріалами справи.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що він працює сільським головою с. Вербка. До нього приїхала ОСОБА_4 з документами від КВІ для відробітку громадських робіт, на підставі яких було її прийнято для відробітку і прийняті відповідні рішення, розроблений графік виходу на роботу. Доліщан до роботи так і не приступила, у зв`язку з чим звернувся з відповідним повідомленням до виконавчої інспекції.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що до неї на виконання поступив вирок Чечельницького районного суду відносно ОСОБА_4 , яку засуджено до громадських робіт, і при виклику було роз`яснено порядок і умови відбування покарання, видано відповідне направлення до сільської ради для фактичного відбування громадських робіт. Через деякий час з сільської ради прийшло повідомлення про те, що вона не приступила до відбування покарання і при виклику до інспекції ОСОБА_4 представила довідку, що вона хворіла. Після видужання тобто, в період з 14 вересня по 07 жовтня ОСОБА_4 так і не приступила до громадських робіт посилаючись на те, що у неї дитина інвалід дитинства, хоча вона проживає з чоловіком і батьками і тому була взмозі відбути призначене покарання.

Суд вважає, що дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати по ч.2 ст.389 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Вирішуючи питання про призначення покарання суд вважає, що ОСОБА_4 не може бути призначено будь яке покарання передбачене ч.2 ст. 389 КК України, оскільки санкцією даної частини статті передбачено можливість застосування таких видів покарання як арешт або обмеження волі. У ОСОБА_4 на утриманні є двоє малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а відповідно до ч. 3 ст. 60 та ч.3 ст. 61 КК України жодне з зазначених покарань призначене бути не може.

Відповідно до п.8 Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд не вправі перейти до більш м`якого виду покарання у випадку, коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосовані. В таких випадках суд має право постановити обвинувальний вирок та звільнити засудженого від покарання.

Керуючись ст.ст. 369-374 КПК України, суд -
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винною в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.389 КК України.

ОСОБА_4 від покарання звільнити.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області на протязі тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя :