Справа № 159/2275/17
Провадження № 1-кп/159/221/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000789 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Маргінал Ферганської області, Узбекистан, українки, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, заміжньої, має на утриманні трьох малолітніх дітей, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:
обвинувачена ОСОБА_4 , 02.04.2017 року, близько 08.30 год., перебуваючи поблизу торгового павільйону АДРЕСА_2 , в ході словесної суперечки зі ОСОБА_5 , на ґрунті давніх особистих неприязних відносин, умисно штовхнула останню правою рукою в ділянку грудної клітки, внаслідок чого ОСОБА_5 відійшла всередину павільйону. Після цього ОСОБА_4 зайшла до вказаного приміщення та ще кілька разів штовхнула долонями ОСОБА_5 в ділянку грудної клітки, а також нанесла один удар кулаком в обличчя останній, у відповідь на що ОСОБА_5 схопила ОСОБА_4 за волосся, аби відсторонити від себе. ОСОБА_4 у відповідь нанесла кілька ударів колінами в ділянку живота та кілька ударів кулаками по спині ОСОБА_5 , а також вкусила останню за праву руку в ділянці зап`ястя та вирвала жмут волосся з потиличної ділянки голови потерпілої ОСОБА_5 , в результаті чого згідно висновку судово-медичної експертизи № 98 від 04 квітня 2017 року, завдала потерпілій тілесні ушкодження у вигляді точкових крововиливів потиличної ділянки голови зліва, синця верхньої повіки правого ока, садна яремної ділянки, синця лівої поперекової ділянки, синця та рани правого передпліччя, які за ступенем тяжкості в своїй сукупності відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином обвинувачена ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачена свою вину у скоєнні інкримінованого їй злочині не визнала та показала, що з потерпілою перебуває в неприязних стосунках порівняно тривалий час. Маючи по вул. Леся Курбаса в м. Ковелі торговий павільйон на добровільних засадах час від часу в інших власників контролює кількість використаної електроенергії. В черговий раз, тобто 02.04.2017 року, біля 8 години 30 хвилин, звернулась до потерпілої з проханням повідомити про показники лічильника, на що та відповідала нецензурною лайкою. Через деякий час вона знову підійшла до потерпілої та жестами показала, щоб та повідомила про показники, однак остання вдарила її в ділянку голови, вчинивши подряпини в районі вушної раковини і як потім виявилось зірвала прикрасу з вуха. Тоді ж затягнула її у свій павільйон, схопила за волосся і між ними почалася бійка. Ствердила, що подробиць бійки не пригадує, проте стверджує, що не виключає нанесення ушкоджень потерпілій в процесі захисту.

Визнала, що вкусила за руку останню з метою, щоб та її відпустила.

Ствердила також, що бійку спровокувала сама потерпіла.

Незважаючи на невизнання своєї вини, винуватість обвинуваченої в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення (злочину) повністю доводиться наступними доказами і зокрема:
- показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка в судовому засіданні пояснила, що з обвинуваченою, яка має конфліктний характер, протягом останнього часу дійсно перебувала в неприязних відносинах. На пропозицію своєї знайомої вона взяла в оренду торгівельний павільйон, що знаходиться по вул. Л.Курбаса в м. Ковелі, поблизу ринку. 02.04.2017 року, вранці, коли вона відкривала двері павільйону, проходячи повз неї обвинувачена зверхньо поставила вимогу «мені показники лічильника», у відповідь вона повідомила, що не є власником приміщення.

Через незначний проміжок часу, коли вона разом з продавцем ОСОБА_6 викладали товар та знаходились в приміщенні, до неї знову підійшла обвинувачена та висловилась в її адресу «циганюра немита». Це її образило і вона відповіла «кукушка», тобто назвала останню по прізвиську (так говорять на неї на ринку). Тоді між ними виникла словесна суперечка в ході якої обвинувачена нанесла удар під око, запхнула в ларьок та почала наносити удари в різні частини тіла, а також схватила за волосся, штовхала. Вона захищаючись також схватила обвинувачену за волосся і так тримала з метою щоб остання не продовжувала бійку, а коли відчула сильний біль руки, то відпустила обвинувачену і тоді зрозуміла, що та вкусила її за руку.

Ствердила, що ОСОБА_7 намагалась їх розвести, проте безуспішно.

Після конфлікту вона викликала працівників поліції. Зважаючи на те, що обвинувачена на даний час не зрозуміла своїх дій, вона настоює на притягненні її до кримінальної відповідальності.

- об`єктивність показань потерпілої підтверджено висновком судово-медичної експертизи № 98 від 04.04.2017 року відповідно до якого завдані потерпілій тілесні ушкодження відносяться, зокрема, синець та рана правого передпліччя до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; синці та садна на тілі до легких тілесних ушкоджень.

- показаннями свідка ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні в категоричній формі повністю підтвердила показання потерпілої, показавши, що дійсно 02 квітня 2017 року, вона разом з потерпілою перебувала в торгівельному павільйоні. Бачила, як проходячи повз цього приміщення обвинувачена висловилась в адресу потерпілої непристойними словами та спровокувала конфлікт, в ході якого нанесла удар в обличчя, груди та в інші ділянки тіла. Також тримала потерпілу за волосся, здійснила укус за руку. Ствердила, що в результаті таких дій заподіяла тілесні ушкодження. Дії ж потерпілої були направлені на свій захист. Після завершення конфлікту саме потерпіла викликала працівників поліції.

Ствердила також, що обвинувачена має неврівноважений та конфліктний характер.

Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 31.03.2017 року по даному конфлікті відносно ОСОБА_5 кримінальне провадження № 0000790 від 02.04.2017 року закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу кримінального правопорушення в діях ОСОБА_5 .

Отже, наведені вище докази, які суд відносить до об`єктивних та покладає в основу обвинувального вироку, так як вони співвідносяться між собою, підтверджують один одного та відповідають фактичним обставинам справи.

З цих підстав суд вважає вірною кваліфікацію дій обвинуваченої за ч. 2 ст. 125 КК України.

До показань обвинуваченої суд відноситься критично і розцінює як такі, що дані з метою ухилення від кримінальної відповідальності за свої дії.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України та п. 3 ПП ВРСУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» відповідно до яких, призначаючи покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. При цьому визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину має виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить: притягнення до кримінальної відповідальності вперше, те, що вона на своєму утриманні має троє малолітніх дітей.

Обтяжуючих покарання обставин суд не знаходить.

Призначаючи покарання суд, враховує також, вік обвинуваченої, її майновий та сімейний стан, ставлення до скоєного, позитивну характеристику за місцем проживання та приходить до глибокого переконання про призначення покарання в межах санкції закону за яким вона притягується до відповідальності у виді штрафу в мінімальних розмірах, беручи до уваги і позицію потерпілої.

На переконання суду саме таке покарання буде відповідати скоєному та є справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченої.

Підстав для застосування іншого виду покарання суд не вбачає.

Речові докази та витрати на залучення експерта відсутні.

Потерпілою по справі відповідно до вимог ЦК та ЦПК України цивільний позов не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обирались.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,
ухвалив:

ОСОБА_4 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і обрати покарання у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_1