Номер провадження: 11-сс/785/1106/17
Номер справи місцевого суду: 522/8380/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.07.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: адвоката ОСОБА_7

підозрюваного: ОСОБА_8 ,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеса від 05 липня 2017 року, якою у рамках кримінального провадження за №00000497, внесеного до ЄРДР 07.05.2017 року за ознаками ч.3 ст.286 КК України, продовжено строк тримання підозрюваного під вартою,-

встановив
Оскаржуваною ухвалою було задоволено клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000497 від 07.05.2017 року про продовження строку тримання під вартою:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, не одруженого, студента 1-го курсу Одеського Національного політехнічного університету, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

якому висунуто підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, строком до 03.09.2017 року.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, ОСОБА_8 підозрюється у тому, що 07.05.2017 року приблизно о 17:00 годині він, керуючи технічно справним автомобілем «АУДІ А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух в межах своєї смуги проїзної частини автодороги «Одеса-Мелітополь» у Лиманському районі Одеської області, з боку м. Одеси в напрямку м. Миколаєва.

Наближаючись до 37км + 785м зазначеної автодороги, діючи в порушенні вимог п.п. 1.5., 2.3. б), 11.3., 14.2. в) «Правил дорожнього руху» України, маючи реальну і об`єктивну можливість своєчасно впевнитися у тому, що зустрічна смуга вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, перед виїздом на зустрічну смугу, діючи з необережності, що виразилася у злочинній самовпевненості, не впевнився у безпечності свого маневру, почав здійснювати обгін транспортного засобу, що рухався попереду у попутному напрямку, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля з передньою частиною автомобіля «DAEWOO LANOS», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_10 , який рухався у зустрічному напрямку по своїй смузі руху, не надавши останньому переваги в русі.

Внаслідок зіткнення смертельно травмовано пасажирів автомобіля «DAEWOO LANOS» ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які розташовувалися на задньому пасажирському сидінні автомобіля; ОСОБА_14 , яка розташовувалася на передньому пасажирському сидінні автомобіля; та водія автомобіля «DAEWOO LANOS» ОСОБА_10 .

Обґрунтовуючи своє рішення щодо продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , слідчий суддя послався на те, що у передбачений законом термін завершити досудове розслідування неможливо через необхідність отримання результатів висновків значної кількості судових експертиз та виконати інші слідчі та процесуальні дії, для виконання яких потрібен певний час.

Також слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_8 скоїв тяжкий злочин, існує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків; може продовжити свою злочинну діяльність; перешкоджати викриттю повної схеми та учасників причетних до скоєного злочину, тобто ризики, що були встановлені під час застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного не змінилися, тому відсутні підстави для зміни підозрюваному міри запобіжного заходу.

Крім того, слідчий суддя послався на обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, що свідчить про наявність ризиків, які дали суду достатні підстави вважати, що підозрюваний може порушити покладені на нього Законом процесуальні обов`язки.

Мотивуючи своє рішення слідчий суддя взяв до уваги, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисником підозрюваного - адвокатом ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді була подана апеляційна скарга, в якій захисник просить скасувати зазначену ухвалу слідчого судді і постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначив, що на теперішній час фактично зникли обставини, які б виправдовували подальше тримання його підзахисного під вартою, оскільки висновок експертизи №319-А від 06.07.2017 року спростовує обґрунтованість підозри ОСОБА_8 , відповідно до якого підозрюваний не мав технічної можливості зупинити керований ним автомобіль до умовного місця зіткнення з велосипедистом, який порушив вимоги п.10.1 ПДР, тому дорожня обстановка повинна кваліфікуватися як аварійна.
Крім того, апелянт зазначає, що суд не взяв до уваги, що кримінальне правопорушення ОСОБА_8 , скоїв не умисно, він знаходився у тверезому стані і не має на меті уникати кримінальної відповідальності або перешкоджати досудовому розслідуванню іншим чином. Також суд не врахував дані, що позитивно характеризують особу підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, які спростовують наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Також захисник стверджує, що ОСОБА_8 , готовий взяти на себе виконання всіх необхідних процесуальних обов`язків, що свідчить про зменшення заявлених у клопотанні ризиків у значному обсязі, в той час як прокурором не надано матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача; захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді; вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Порядок розгляду подання щодо продовження строку тримання особи під вартою передбачений ст.199 КПК України, а питання, які слідчий суддя повинен вирішити при розгляді клопотання щодо продовження строку тримання особи під вартою визначений змістом Глави 18 чинного Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

При цьому у відповідності до вимог ч.3 ст.199 КПК України повинні враховуватися дані, що заявлені ризики не зменшилися чи з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається матеріалів кримінального провадження, 07.05.2017 року до ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження за №00000497 за ознаками ч.3 ст.286 КК України.

07.05.2017 року о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_8 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, як підозрюваний у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

08.05.2017 року о 18 годині 40 хвилин ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть кількох потерпілих.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 10.06.2017 року підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 2 місяці, який припиняє свою дію о 22 годині 30 хвилин 06.07.2017 року.

Відповідно до наданих органом досудового розслідування матеріалів, на обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у скоєнні останнім кримінального правопорушення за ч.3 ст.286 КК України, вказують наявні та долучені до клопотання матеріали, а саме: протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схема до протоколу огляду місця ДТП, показання свідка ОСОБА_15 , показання підозрюваного ОСОБА_8 , та матеріали провадження у їх сукупності.

В судовому засіданні апеляційного суду, на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_8 в інкримінованому йому злочині та невідповідності викладеним у наданому стороною захисту висновку автотехнічної експертизи, прокурор зазначив, що в первинних показах підозрюваний надав свідчення в яких вказував обставини, які свідчили про здійснення ним обгону автотранспорту, що рухався попереду у попутному напрямку, а надалі, після вступу у справу захисника, змінив свої покази і вказав на інші обставини зіткнення та створення аварійної обстановки велосипедистом, що стали предметом проведення автотехнічної експертизи.

Наявна поведінка підозрюваного, на думку прокурора вказує на перешкоджання останнім кримінальному провадженню.

Крім того прокурор вказав на те, що існуючі на час обрання запобіжного заходу ризики не зменшилися, а тому з урахуванням зазначених обставин та поведінки підозрюваного, як під час вчинення злочину так і після його вчинення, існують ризики переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. Прокурор зазначив, що автомобіль, яким керував ОСОБА_8 зареєстрований в Придністровській Молдавській Республіці та належить його батьку, що свідчить про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, який може виїхати за межі України до свого батька в ПМР.

В наданих захиснику показах, свідок ОСОБА_15 вказала, що велосипедист, на порушення правил яким посилається сторона захисту та експерт у висновку автотехнічної експертизи №319-А від 06.07.2017 року виїхав з правої сторони на полосу їх руху, а не рухався у тому ж напрямку, що і автомобіль підозрюваного.

Наведені обставини вказують, що проведена за клопотанням сторони захисту автотехнічна експертиза не містила належних та достатніх установчих органом досудового розслідування даних, що свідчить про неможливість її прийняття як безумовного доказу, який надає апеляційному суду вважати підозру необгрунтованою.

Таким чином, надані прокурором дані свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненому злочині, а тому посилання захисника щодо необґрунтованості цієї підозри та не доведення її прокурором є безпідставними.

Проаналізувавши обставини вчиненого злочину, поведінку підозрюваного та його відношення до вчиненого, наслідків вчиненого злочину, в результаті якого загинуло 5 осіб, та також тяжкості покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, на думку апеляційного суду, зазначені обставини вказують на існування зазначених у клопотанні слідчого ризиків.

Подання клопотання слідчим про продовження строку досудового розслідування, в зв`язку з потребою у проведенні відповідних слідчих та процесуальних дій та отримання результатів проведених у справі експертиз, на думку апеляційного суду є необхідним.

З урахуванням вищенаведеного та встановлених під час апеляційного розгляду обставин, апеляційний суд погоджується з твердженням прокурора та висновками слідчого судді щодо обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування у скоєні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, та вважає, що з урахуванням наявних ризиків, у слідчого судді існували підстави для продовження строку утримання підозрюваного під вартою, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить виконання покладених на нього обов`язків та запобігання існуючим ризикам. Перебуваючи на свободі підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, на що також вказує обставина неодноразової зміни останнім своїх показів.

При вирішені питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 апеляційний суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Апеляційний суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування та тяжкості можливого покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі доведеності його вини та визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за рішенням суду та існування ризиків ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, враховуючи положень Конвенції "Про захист прав та основоположних свобод людини" та практики Європейського суду з прав людини, приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання підозрюваного під вартою.

Доводи сторони захисту стосовно висновку експертизи №319-А від 06.07.2017 року, який на думку захисника, спростовує обґрунтованість підозри ОСОБА_8 , відповідно до якого останній не мав технічної можливості зупинити керований ним автомобіль до умовного місця зіткнення з велосипедистом, який порушив вимоги п.10.1 ПДР, тому дорожня обстановка повинна кваліфікуватися як аварійна, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки виникає сумнів щодо належності, достовірності та неупередженості такого висновку, який проведений на адвокатський запит у вигляді надання платної послуги, та який не підтверджений іншими доказами, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження.
Крім того, посилання захисника в апеляційній скарзі на покази свідка ОСОБА_15 щодо велосипедиста апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони суперечать показам самого підозрюваного, тому викликають сумніви у їх достовірності.
Твердження сторони захисту щодо міцних соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_8 апеляційний суд не може вважати такими, які вказують на необхідність обрання більш м`якого запобіжного заходу, оскільки на підтвердження цього доводу, стороною захисту також не надано відповідного доказу.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 виходячи з вимог ст.ст. 177,178,183,199 КПК України, в зв`язку з чим не може погодитися з доводами апеляції, тому не вбачає підстав для скасування законної ухвали слідчого судді.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, КПК України, апеляційний суд,-
постановив
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеса від 05 липня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 до 03.09.2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4