АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 184/2248/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/119/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2017р. м.Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
розглянула дистанційно, в режимі відеоконференції з Орджонікідзевським міським судом у відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_6 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2016р. відносно
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженки м.Синельникове, Дніпропетровської
області, яка зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_1 ,
відбуває покарання в Покровському виправному
центрі Дніпропетровської області (№79),
про відмову в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_6 щодо застосування до неї умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
засуджена ОСОБА_6
захисник ОСОБА_8
представник Покровського ВЦ (№79) ОСОБА_9
В С Т А Н О В И Л А :
В апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_6 ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції від 28 грудня 2016 року та постановлення нової, якою просить звільнити її умовно-достроково від відбування покарання.
Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в оскаржуваній ухвалі від 28 грудня 2016р., відмовляючи ОСОБА_6 у задоволенні її клопотання, дослідив документи, додані до клопотання, та матеріали особової справи, оцінивши поведінку засудженої за весь період відбування покарання, зазначив, що засуджена за час відбування покарання характеризується негативно, за порушення відбування покарання, мала стягнення.
За період відбуття покарання у виправній колонії №34 м.Дніпродзержинська, Дніпропетровської області засуджена характеризувалась негативно: мала десять стягнень , заохочень немала.
Відбуваючи покарання у виправній колонії №142 м.Павлоград Дніпропетровської області, характеризувалась негативно: мала шістнадцять стягнень, та три заохочення.
За період відбування покарання в ОВЦ у Дніпропетровській області №79 характеризується також негативно, вимог режиму не додержується, має одне стягнення, яке не погашено в установленому порядку, заохочень не має.
Засуджена ОСОБА_6 у взаємовідносинах з іншими засудженими конфліктна, не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, не здійснює за ними належного догляду, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, свідомо уникає виконанню робіт по благоустрою установи або перекладає їх виконання на інших засуджених, не бере особисту участь у самодіяльних організаціях засуджених та в організації виховних заході, які проводяться в установі.
Суд дійшов висновку, що ОСОБА_6 на шлях виправлення не стала оскільки ставленням до роботи не довела свого виправлення, у зв`язку з чим, вона не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на невідбутий термін.
Засуджена ОСОБА_6 , обґрунтовуючи апеляційну скаргу зазначає, що рішення суду першої інстанції відносно неї є незаконним і необґрунтованим, при цьому вона вказує, що суд першої інстанції неналежно дослідив матеріали справи, що характеризують її особу, не врахував її стан здоров`я, який за дев`ять років перебування в місцях позбавлення волі дуже погіршився, а також те, що відбуваючи покарання в Покровському виправному центрі вона працює, при цьому не отримує заробітну плату, у зв`язку з чим, не може придбати собі ліки, а тому конфліктує з адміністрацією установи виконання покарань.
Засуджена ОСОБА_6 під час апеляційного розгляду в судовому засіданні, підтримала свою апеляційну скаргу, просила її задовольнити, скасувати ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2016р., ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити її клопотання і звільнити умовно-достроково від подальшого відбування призначеного покарання.
Захисник ОСОБА_8 під час апеляційного розгляду підтримав апеляційну скаргу засудженої, просив її задовольнити, скасувати ухвалу суду першої інстанції, ухвалити свою ухвалу, якою застосувати до засудженої умовно-дострокове звільненняю
Представник Поккровського ВЦ (№79) ОСОБА_9 в судовому засіданні апеляційної інстанції заперечувала проти задоволення апеляційної скарги засудженої.
Прокурор, в судовому засіданні при апеляційному розгляді, заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженої, зазначив, що ОСОБА_6 своєю поведінкою і ставленням до праці не довела свого виправлення.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку учасникыв процесу, вивчивши матеріали особової справи засудженої, вислухавши думку учасників процесу, прослухавши технічний запис судового засідання в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, порівнявши їх з матеріалами, що знаходяться у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженої ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Доводи засудженої ОСОБА_6 про те, що суд першої інстанції неналежно дослідив матеріали справи, що характеризують її особу, стан здоров`я, не врахував обставини які мають суттєве значення, колегія суддів вважає необґрунтованими.
Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 відбуває покарання, за вироком Синельниківського міжрайонного судуДніпропетровської області від 28 травня 2008р., за ч.1 ст.115 КК України, яким їй призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 10р. (ар.пр.21-21ар.пр.23-24).
Згідно з вимогами ч.5 ст.72 КК України, Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області, 05.02.2016р. у строк відбування покарання призначеного вироком суду, зарахував ОСОБА_6 строк переднього ув`язнення з 12.02.2008р. по 12.11.2008р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (ар.пр.25).
07.04.2016р. ухвалою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська, Дніпропетровської області ОСОБА_6 невідбуту частину покарання 1р. 1міс. 5дн. було замінено на більш м`яке покарання у виді обмеження волі (ар.пр.26-27).
Крім того, 11.05.2016р. Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області, виходячи з вимог ч.5 ст.72 КК України у строк відбування покарання призначеного вироком суду, зарахував ОСОБА_6 час перебування під вартою у ВК-34 м.Дніпродзержинська з 07.04.2016р. по день її прибуття до виправного центру- 28.04.2016р. (ар.пр.28).
Початок строку у засудженої відбування покарання: 12.02.2008р., кінець строку відбування покарання: 21.04.2017 року.
Аналізуючи данні характеризуючи особу засудженої за весь час відбування покарання, суд першої інстанції встановив, що за період відбування покарання у виправній колонії №34 м.Дніпродзержинська, Дніпропетровської області ОСОБА_6 характеризувалась негативно: мала десять стягнень, які погашені, заохочень немала взагалі, відбуваючи покарання у виправній колонії №142 м.Павлоград Дніпропетровської області, також характеризувалась негативно: мала шістнадцять стягнень, які погашені та три заохочення, за період відбування покарання в ОВЦ)№79) у Дніпропетровській області №79 характеризується негативно, вимог режиму не додержується, має одне стягнення, яке не погашено в установленому порядку, заохочень не має (ар.пр.17-18)
З характеристики, виданої начальником відділення СПС установи виконання покарань встановлено, що за час відбування покарання в Покровському виправному центрі ОСОБА_6 характеризується негативно, за допущені порушення установленого порядку відбування покарання, 03.11.2016р. за нетактовну поведінку з представниками адміністрації на неї було накладено стягнення у виді 3 діб ДІЗО (ар.пр.17), за весь період відбування покарання в місцях позбавлення волі за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку мала три заохочення, які полягали у знятті раніше накладеного стягнення: 30.12.2013р., 01.10.2014р. та 26.08.2015р (ар.пр.18.).
Засуджена ОСОБА_6 у взаємовідносинах з іншими засудженими конфліктна, не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, не здійснює за ними належного догляду, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, свідомо уникає виконанню робіт по благоустрою установи або перекладає їх виконання на інших засуджених, не бере особисту участь у самодіяльних організаціях засуджених та в організації виховних заході, які проводяться в установі (ар.пр.16)
Згідно витягу з протоколу №8 від 30.08.2016р. засідання методично-виховної ради установи виконання покарань з розгляду оцінки ступеня виправлення засуджених засудженій було відмовлено у застосуванні ст.81 КК України, в умовно-достроковому звільненні як така, яка не довела свого виправлення, а тільки стає на шлях виправлення (а.пр.29).
Колегія суддів вважає доводи засудженої ОСОБА_6 , викладені в апеляційній скарзі про те, що суд при вирішенні питання про її умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не дослідив належним чином матеріалів справи, що характеризують її особу, не врахував її стан здоров`я, такими що не відповідають дійсності.
Як вбачається із оскарженої ухвали суду, вищезазначені обставини були предметом розгляду в суді першої інстанції та досліджувались судом безпосередньо в судовому засіданні, і їм було надано правильну оцінку.
Суд першої інстанції, відповідно до ст.81 КК України, при вирішенні питання про застосування чи відмову у задоволенні питання про застосування умовно-дострокового звільнення засудженого враховує поведінку засудженого за весь час його відбування покарання в установі, а не поведінку, що передувала ухваленню рішень судів першої та апеляційної інстанцій, покарання за якими він відбуває.
Колегія суддів, виходячи з положень ст.81 КК України та п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким" від 26.04.2002 року №2, після з`ясовування ставлення засудженого до вчиненого ним злочину, даних щодо праці, додержання вимог режиму, даних про його особу, за весь період перебування в установах відбування покарань, оцінуючи у сукупності з даними щодо обставин скоєного злочину, та строку реального відбуття призначеного покарання, приходить до висновку, що засуджена ОСОБА_6 за весь період відбування покарання не довела свого виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає апеляційну скаргу засудженої такою, що не підлягає задоволенню, а оскаржену ухвалу законною і обґрунтованою, такою, що підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2016р., якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_6 про її умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України, призначеного їй 28 травня 2008р. вироком Синельниківського міжрайонного суду Дніпропетровської області за ч.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі строком на 10р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 . ОСОБА_3 ОСОБА_4