н/п 1-кс/640/485/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" січня 2017 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
слідчого - ОСОБА_3 ,
встановив :
У ході проведеного огляду встановлено, що неподалік села Кресівський розташована Газорозподільна станція 2 (ГРС-2) Криворізького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз» (координати за GPS 48 01.617 N 33 30.094 E). Згідно наявної документації на ділянці 3-11 кілометру відгалуження до зазначеної ГРС-2 компанією «Фобос» повинні здійснюватися роботи з капітального ремонту газопроводу. У ході огляду встановлено наявність ознак проходження під землею газопроводу у напрямку с. Новоіванівка. На відстані близько 350 метрів від ГРС-2 у зазначеному напрямку встановлено наявність викопаної ями (початку проведення робіт) розміром близько 3 на 5 метрів (координати за GPS 48 01.655 N 33 30.355 E), яку в подальшому було зарито без їх проведення. На зазначені, нібито, роботи, компанією «Фобос» складено акти виконаних робіт та вже було витрачено 3,6 млн. грн. Також, встановлено місце проведення робіт по ремонту газопроводу-відгалуження до м. Зеленодольск ділянка 8-16 кілометрів, які, ймовірно, проводять працівники Криворізького ЛВУМГ УМГ «Харківтрансгаз» - повздовж дороги, неподалік населених пунктів Червона Зірка та Нива Трудова проводяться роботи по ремонту газопроводу (координати за GPS 47 43.562 N 33 36.377 E, 47 43.149 N 33 36.853 E, 47 42.028 N 33 38.140 E).
Для виконання даних робіт використовується аналогічна схема розкрадання бюджетних коштів та ухилення від оподаткування в особливо великих розмірах шляхом використання реквізитів підприємств з ознаками «фіктивності» щодо штучного завищення податкового кредиту з податку на додану вартість та валових витрат підприємства. Так, протягом січня-листопада 2016 року від ПАТ «Укртрансгаз» Філія Управління МГ «Харківтрансгаз», відповідно тендерних договорів, на розрахункові ТОВ «Фобос» надійшло грошових коштів у розмірі близько 39,1 млн. грн. (6,51 млн. грн. ПДВ), з яких останнім освоєно близько 35,1 млн. грн. (5,85 млн. грн. ПДВ), з яких 26 млн. грн. використано на придбання труби для проведення ремонтно-будівельних робіт магістральних газопроводів та близько 6,1 млн. грн. переведено на розрахункові рахунки підприємств з ознаками «фіктивності», а саме: ТОВ «Євро-Спецпроект», ТОВ «Делайз Сістемс», ТОВ «Глорія Траст», ТОВ «Алето Союз», ТОВ «Укрспецбудспроект», ТОВ «Фундмонолітбуд», а також «транзитні» підприємства АТ «Прометей» та ТОВ «Інко-Профіт», за нібито, проведені будівельні роботи за договорами підряду, чи субпідряду.
Сторона обвинувачення зазначає, що вилучені під час проведення обшуків 19.01.2017, за вказаною адресою, документи, речі, цінності і комп`ютерна техніка можуть слугувати доказами здійснення протиправної діяльності з умисного ухилення від сплати податків та становлять вагоме значення для досудового розслідування.
При розгляді клопотання в судовому засіданні слідчий просив задовольнити клопотання про арешт майна.
Представник АТ «Прометей» в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, причини не явки не повідомив. Згідно рапорту старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_3 від 23.01.2017, працівникам ТОВ «Прометей» повідомлено 21.07.2017 про розгляд клопотання про арешт майна 23.01.2017 о 12 год. 00 хв. засобами мобільного зв`язку (а.с. 21).
Неприбуття в судове засідання власників майна, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Більш того, володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
19.01.2017 на підставі вказаної ухвали Київського районного суду м. Харкова від 17.01.2017 в нежитловому приміщенні-офісі за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, в ході якого, згідно протоколу обшуку від 19.01.2017 вилучено майно, перелічене в даному клопотаннях слідчого (а.с. 12-17).
Клопотання про арешт вилученого 19.01.2017 в ході обшуку за вказаною адресою, який тривав з 11 год. 15 хв. до 15 год. 20 хв., подано до Київського районного суду м. Харкова 20.01.2017 о 16 год. 22 хв., тобто з дотриманням строку, передбаченого абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, вилучене під час проведення обшуку, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучене відповідно до протоколу обшуку, майно підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий, прокурор довели слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 107, 132, 98, 167, 168, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1