Справа № 524/3499/17
Провадження №1-кс/524/1173/17
26.07.2017 року м. Кременчук
Свою скаргу заявник мотивував тим, що в проваджені Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області перебувало кримінальне провадження за фактом здійснення самовільного будівництва ОСОБА_6 на належній йому земельній ділянці по АДРЕСА_1 .
В оскаржуваній постанові слідчий зазначає, що ОСОБА_6 здійснила самовільне будівництво на належній йому земельній ділянці по АДРЕСА_1 , за що передбачена кримінальна відповідальність за ст. 197-1 КК України, однак потім слідчий приходить до висновку про відсутність в діянні ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення.
Вважає, що правоохоронні органи не провели на належному рівні досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження.
В судовому засіданні заявник та його представник, ОСОБА_4 , скаргу підтримали та просила її задовольнити з підстав, викладених у ній. Вказали, що слідчий повинен був провести ряд слідчих дій для встановлення обставин вчинення злочину, відповідальність за який передбачена ст. 197-1 КК України.
В судовому засіданні 05.07.2017 слідчий заперечував проти задоволення скарги ОСОБА_3 , вважав, що підстав для скасування постанови немає.
Фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень статті 107 КПК України не здійснювалось.
05.02.2015 Кременчуцьким ВП ГУНП в Полтавській області за заявою ОСОБА_3 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 197-1 КК України за фактом здійснення самовільного будівництва ОСОБА_6 на земельній ділянці по АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Кримінальне провадження закривається згідно з ч.1 ст.284 КПК України у разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення; або встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; або якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.
Згідно з ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Вказані вимоги закону слідчим належним чином не виконані.
Так, зокрема, слідчим не допитано ОСОБА_6 . Крім того, потерпілий ОСОБА_3 був допитаний єдиний раз -19.05.2016 року.
Вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не в повній мірі були перевірені доводи заявника та встановлені всі обставини, які б давали змогу зробити висновок про наявність чи відсутність в діянні ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення.
Частиною 1 ст.303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що підлягають оскарженню на досудовому провадженні. Зокрема пунктом 3 згаданої норми передбачено право заявника, потерпілого, його представника чи законного представника оскаржувати рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію, відмову в задоволенні скарги.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 110, 283, 284, 303-307 КПК України, слідчий суддя,-
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1