Вирок

Іменем України

02.02.2017 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

в ході розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріалів обвинувального акта , долученого до нього реєстру та наданих прокурором, на пропозицію суду, матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002912 від 16 серпня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0002912 від 16 серпня 2016 року, -

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Горохолина ліс, Богородчанського району Івано - Франківської області, українець, громадянин України, з неповною вищою освітою, неодружений, тимчасово не працюючий, раніше не судимий, періодично проживаючий в Україні за адресою: АДРЕСА_1 та у АДРЕСА_2 , зареєстрованого за адресою переважного місця проживання: АДРЕСА_3

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України.
Згідно оголошеного, на пропозицію суду, прокурором обвинувального акта, 16.08.2016 року в період часу з 01 год. 00 хв. по 04 год. 00 хв. , ОСОБА_3 , перебуваючи по вул. Засядька у м. Львові поблизу будинку №7, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом марки "ВАЗ 21043" д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , із корисливих мотивів, проник у салон вказаного автомобіля через ліві (робочі) дверцята вказаного автомобіля. Відтак, ОСОБА_3 , шляхом почергового з"єднання проводів замка запалювання автомобіля, привів двигун у дію та розпочав рух, виїхавши із території , на якій був припаркований автомобіль, тобто незаконно заволодів транспортним засобом марки "ВАЗ 21043" д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору, 1998 року випуску. У подальшому, ОСОБА_3 з метою отримання грошової винагороди , продав вищевказаний автомобіль гр. ОСОБА_5 , на «шрот», за що отримав грошові кошти в сумі 2500 ( дві тисячі п`ятсот) грн., які потратив на власні потреби.
Внаслідок своїх протиправних дій, ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 42425,70 грн., тобто на суму у вигляді вартості викраденого автомобіля, вартість якого підтверджено висновком Львівського НДЕКЦ № 9/577 від 02.12.2016 року,
Дані дії обвинуваченого прокурором кваліфікуються як незаконне заволодіння транспортним засобом, тобто як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України КК України.
Сторона обвинувачення - прокурор
Львівської місцевої прокуратури № 3
ОСОБА_7
Учасники судового провадження

Потерпілий - ОСОБА_4

Сторона захисту - адвокат ОСОБА_8

В ході підготовчого судового засідання адвокат обвинуваченого заявив клопотання про

затвердження угоди про примирення, письмовий текст якої, долучив до матеріалів судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні та решта учасників процесу, у тому числі й обвинувачений клопотання адвоката підтримали.

Суд вважає, що прокурором доведено той факт, що 16.08.2016 року в період часу з 01 год. 00 хв. по 04 год. 00хв. , ОСОБА_3 , перебуваючи по вул. Засядька у м. Львові поблизу будинку №7, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом марки "ВАЗ 21043" д.н.з. НОМЕР_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , проник у салон вказаного автомобіля через ліві (робочі) дверцята. Відтак, шляхом почергового з"єднання проводів замка запалювання, привів двигун у дію та розпочав рух, виїхавши із території , на якій він був припаркований, тобто прокурором доведено, що обвинувачений незаконно заволодів транспортним засобом марки "ВАЗ 21043" д.н.з. НОМЕР_1 , 1998 року випуску. Бажаючи отримати грошові кошти він, ОСОБА_3 , продав вищевказаний автомобіль гр. ОСОБА_5 , на «шрот», та отримав у останнього грошові кошти в сумі 2500 ( дві тисячі п`ятсот) грн., які потратив на власні потреби.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , викладені в обвинувальному акті та угоді про примирення фактичні обставини кримінального провадження підтвердив та додатково пояснив, що ним відшкодовано потерпілому вартість викраденого автомобіля в сумі 45100 ( сорок п`ять тисяч сто) грн.. а кузов автомобіля повернуто, що підтверджується відповідними розписками. У вчиненому щиро розкаюється, просить затвердити угоду про примирення.

Потерпілий в судовому засіданні викладені обвинуваченим факти підтвердив та заявив, що жодних претензій до обвинуваченого не має.

За умовами угоди, сторони дійшли згоди щодо кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 289 КК України та обрання міри покарання в межах санкції вказаної норми закону у вигляді штрафу в розмірі 1000 ( однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян..

При цьому, сторони врахували ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення , дані на особу обвинуваченого та його щире каяття у вчиненому.

В угоді сторони зазначили, що при її укладенні діють без будь яких застережень, зміст угоди точно відповідає їх дійсним намірам, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, а також встановлені законом обмеження в результаті затвердження угоди, їм зрозумілі. У випадку невиконання чи неналежного виконання угоди, відповідно до ст..476 КПК України, потерпіла сторона має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду з клопотанням про скасування вироку.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, судом з`ясовано, а обвинуваченим підтверджено, що він цілком розуміє свої права передбачені ч. 4 та ч. 5 ст. 474 КПК України та разом з потерпілим, кожен окремо, підтвердили суду, що їм зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст.. 473 КПК України. При цьому, суд приходить до переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, без застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також перевірено зміст угоди на відповідність вимогам процесуальним нормам , правильність правової кваліфікації кримінального правопорушення та наявність фактичних підстав для визнання винуватості, передбаченому ч. 1 ст. 289 КК України ОСОБА_3 у кримінальному правопорушенні, а також визначену ними міру покарання, у вигляді штрафу в розмірі 1000 ( однієї тисячі) грн., яка на думку суду відповідає загальним засадам призначення покарання, тобто ст. 65 КК України та визначена в межах санкції статті інкримінованого кримінального правопорушення.

В результаті перевірки в судовому засіданні угоди про примирення, судом не встановлено у ній невідповідностей інтересам суспільства, порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися.

Суд також безпосередньо перевірив фактичні обставини обвинувачення та доведеність прокурором вини обвинуваченого в інкримінованому кримінальному правопорушенні та не вбачає підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення у порядку, передбаченому п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.. 474 КПК України.

У зв`язку з наведеним, суд розглянувши питання, передбачені ст. 314 316 КПК України, з урахуванням вимог, передбачених ст.. 23, 291, 321,350,368, 370,373,374, 375, 474,475 КПК України, вважає, що обвинувальний акт в цілому відповідає вимогам процесуального законодавства, а відтак питання про затвердження угоди підлягає розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Розглянувши зміст угоди, дослідивши надані прокурором докази вини інкримінованого злочину та матеріали, що характеризують особу, заслухавши думку прокурора, який не заперечував її змісту, визначеному виду та мірі покарання, пояснення учасників процесу, суд приходить до переконання, що зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст.. 471 КПК України, а умови угоди іншим, зазначеним вище вимогам процесуального закону. Відтак, угода підлягає затвердженню судом.

Речові докази по справі, а саме, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль ВАЗ 21043, 1998 року випуску, в`язку ключів та кузов автомобіля НОМЕР_3 , що згідно розписки ОСОБА_4 від 09. 12. 2016 року, передані йому на зберігання, після набрання вироком законної сили слід вважати повернутими власнику з правом розпоряджатися на власний розсуд.

Судові витрати за проведення судових експертиз в сумі 1055 ( одна тисяча п`ятсот п`ятдесят п`ять) грн.. 52 коп., підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 органами досудового розслідування не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 291, 321, 350, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 375, 474, 475, КПК України,-

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про примирення від 09 грудня 2016 року, що укладена у м. Львові між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні 0002912 від 16 серпня 2016 року про:

- визнання ОСОБА_3 неправомірності своїх дій та вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 289 КК України;

- відсутність у потерпілої сторони претензій до ОСОБА_3 та погодження сторонами міри покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 ( одна тисяча ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 ( однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн..

Речові докази по справі, а саме, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль ВАЗ 21043, 1998 року випуску, в`язку ключів та кузов автомобіля НОМЕР_3 , що згідно розписки ОСОБА_4 від 09. 12. 2016 року, передані йому на зберігання, після набрання вироком законної сили вважати повернутими власнику з правом розпоряджатися на власний розсуд.

Судові витрати за проведення судових експертиз в сумі 1055 ( одна тисяча п`ятсот п`ятдесят п`ять) грн.. 52 коп., стягнути з ОСОБА_9 на користь держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через суд , який ухвалив судове рішення з підстав та порядку, передбаченому ч. 3 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_10