Справа № 558/19/17
номер провадження 1-кп/558/14/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2017 року смт Демидівка

Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області в складі:

одноособово суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000062 від 24.03.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта повна загальна середня, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, раніше судимого Млинівським районним судом Рівненської області 17.02.2006 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України, Млинівським районним судом Рівненської області 19.11.2009 року за ч. 3 ст. 185, ст. 395 Кримінального кодексу України, Млинівським районним судом Рівненської області 15.03.2013 року за ст. 395 Кримінального кодексу України, Млинівським районним судом Рівненської області 27.10.2015 року за ст. 395 Кримінального кодексу України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :
20 березня 2016 року близько 14 години, ОСОБА_4 перебував на подвір`ї господарства ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . У даному господарстві ОСОБА_4 , переконавшись у відсутності власника та інших осіб, вирішив здійснити крадіжку консервації з погребу даного господарства.

Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю власника господарства, інших сторонніх осіб, з метою збагачення за рахунок чужого майна, умисно, таємно, шляхом зняття навісного замка, проник всередину погребу господарства ОСОБА_6 , звідки викрав належні останній дві скляні банки ємністю три літри кожна із свинячим салом, вартістю по 110 грн. 00 коп., на загальну суму 220 грн. 00 коп., та дві скляні банки з свинячим жиром ємністю один літр кожна, вартістю по 42 грн. 00 коп., на загальну суму 84 грн. 00 коп.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_6 заподіяно майнову шкоду на загальну суму 304,00 грн.

У відповідності до норм ст.349 Кримінального процесуального кодексу України, з`ясувавши думку представника сторони обвинувачення та інших учасників кримінального провадження щодо тих доказів, які потрібно дослідити та про порядок їх дослідження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Вважаючи на те, що заперечень від учасників судового провадження, щодо обсягу та порядку дослідження доказів не поступало, суд ухвалив допитати обвинуваченого, дослідити процесуальні документи щодо речових доказів по справі та долучені до матеріалів кримінального провадження документи, що характеризують обвинуваченого як особу.

Суд з`ясував, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст всіх обставин справи, які підлягали б доказуванню і переконався у добровільності їх позиції. Обвинуваченому ОСОБА_4 , та іншим учасникам судового провадження роз`яснено, що при відмові від дослідження доказів, які ніким не оспорюються, вони будуть позбавлені можливості оскаржити їх в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро розкаявся та показав, що в обідню перерву 20.03.2017 року проник у погріб домогосподарства громадянки ОСОБА_6 в селі Лішня Демидівського району Рівненської області. З погріба ОСОБА_4 забрав дві скляні банки із свинячим салом та дві банки із свинячим жиром. Більшу частину викраденого ОСОБА_4 повернув потерпілій ОСОБА_6 .

Також ОСОБА_4 вказав, що будь якого фізичного чи психологічного тиску щодо нього під час досудового слідства зі сторони працівників поліції не застосовувалося. Обвинувачений вказав, що він добровільно сприяв розкриттю злочину, брав участь у слідчих діях з метою встановлення обставин справи. На даний момент, зі слів ОСОБА_4 , він є здоровим, медичної допомоги не потребує.

Потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що проживає в селі Лішня Демидівського району Рівненської області. ОСОБА_6 з ОСОБА_4 раніше була знайома, в родинних відносинах не перебуває, спілкується з ним нормально. В березні 2017 року з погріба її домогосподарства було викрадено чотири банки із салом та свинячим жиром. На даний момент частину викраденого їй повернуто, матеріальних претензій до ОСОБА_4 вона нема. На думку потерпілої ОСОБА_6 , в разі визнання ОСОБА_4 винним, його немає потреби суворо карати та позбавляти волі.

Допитавши обвинуваченого та потерпілу, дослідивши процесуальні документи щодо речових доказів та документи, які характеризують обвинуваченого як особу, з`ясувавши інші питання, що вирішуються при ухваленні вироку, суд вважає доведеним у ході судового розгляду винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в інше приміщення.

Згідно письмової характеристики №1116 від 12.12.2016 року та письмової довідки №1117 від 12.12.2016 року, виданих Млинівською слищною радою, письмової довідки №2891 від 10.12.2016 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_3 , довідки №2865/2016 від 26.12.2016 року, виданої Млинівським районним сектором кримінально-виконавчої інспекції, ОСОБА_4 проживає у АДРЕСА_1 , депутатом не являється, на військовому обліку не перебуває, на обліку Млинівського районного сектору КВІ не перебуває. До ОСОБА_4 Млинівська селищна рада зауважень та претензій не має.(а.с.55-56, 61, 63 том 1).

Відповідно до письмового повідомлення посадових осіб Млинівської центральної районної лікарні № 993 від 14.12.2016 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а. с. 67, том 1).

Дослідивши в судовому засіданні письмову вимогу до управління інформаційно аналітичного забезпечення Головного управління Національної поліції у Рівненській області від 09.12.2016 року, суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_4 , є раніше судимою особою. (а.с.64-65, том 1).

Обвинувачний ОСОБА_4 був засуджений Млинівським районним судом Рівненської області 17.02.2006 року за ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України, Млинівським Районним судом Рівненської області 19.11.2009 року за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, ст. 395 Кримінального кодексу України, Млинівським районним судом Рівненської області 15.03.2013 року за ст. 395 Кримінального України, Млинівським районним судом Рівненської області 27.10.2015 року за ст. 395 Кримінального України, (а.с.68-70, 72-75, 77, 80-82, том 1).

Таким чином, на момент вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального Кодексу України відносно майна потерпілої ОСОБА_6 , він був особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.185 Кримінального кодексу України і судимість за цей злочин не погашена та не знята у встановленому законом порядку.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України, у відповідності з ч.1 ст.65 Кримінального кодексу України, суд враховує особу винного, ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 , відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обираючи покарання ОСОБА_4 , суд бере до уваги обставини, передбачені ст.ст.66, 67 Кримінального кодексу України, які пом`якшують і обтяжують його покарання.

Так обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ч.1 ст. 66 Кримінального кодексу України, є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та усунення заподіяної шкоди.

Під час судового розгляду встановлено, що потерпіла ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 . Таким чином обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ч.6 ст. 67 Кримінального кодексу України, є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд керується вимогами ч.ч.1,2 ст.65 Кримінального кодексу України про те, що особі, яка вчинила злочин, призначається покарання у межах, встановлених у санкції частини статті Особливої частини цього кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин і дане покарання має бути необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, суд вважає, що ОСОБА_4 , для виправлення та попередження нових злочинів, необхідно призначити покарання у межах санкції частини 3 статті 185 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі.

Також суд, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 та інші встановлені обставини справи, керуючись ст.75 Кримінального кодексу України, приходить до висновку про можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000062 за ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України, заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , крім виклику слідчим, на стадії досудового розслідування не застосовувалися (а.с.10, том 2).

Під час судового розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України, досліджено процесуальний документ, який свідчить про визнання речовими доказами по справі трап`яної сумки чорного кольору, переданої на відповідальне зберігання свідкові ОСОБА_7 , одної скляної трьохлітрової банки із свинним салом всередині та одної скляної літрової банки із свинячим жиром, переданих на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 (а.с.46-48, том 1).

Згідно з п. 1 ч. 9 ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України, майно, використане як засіб або знаряддя вчинення правопорушення, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання, повертається власнику (законному володільцю).

Згідно з п. 5. ч. 9 ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України, майно, яке було предметом кримінального правопорушення і є речовим доказом по справі, повертається власникам (законним володільцям).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 349, 358, 368, 369-376 Кримінального процесуального кодексу України, ст.ст.12, 65, 66, 67, 75, 185 Кримінального кодексу України, -

З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3(три) роки 4 (чотири) місяці.

На підставі ст.75 Кримінального кодексу України, п.п.1,2 ч.1 ст.76, п.2 ч.2 ст.76 Кримінального кодексу України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року 6(шести) місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Товарно-матеріальні цінності, що є речовими доказами по справі, а саме: трап`яну сумку чорного кольору повернути власниці ОСОБА_7 , а одну скляну трьохлітрову банку із свинячим салом всередині та одну скляну літрову банку із свинячим жиром повернути власниці ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Рівненської області через Демидівський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку передбаченому статтею 382 Кримінального процесуального кодексу України,то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження, а саме обвинувачений, захисник, його законний представник, потерпілий, його представник мають право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, має право заявляти клопотання про його доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1