Справа № 569/3164/17
У Х В А Л А

02 березня 2017 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_2 , прокурора прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 , розглянувши клопотання про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_2 звернувся до суду із клопотанням, яке погоджене прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що СУ ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000080 від 14.05.2016, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України за фактом зайняття гральним бізнесом.

Встановлено, що ОСОБА_5 , маючи на меті систематичне отримання незаконних доходів на постійній основі шляхом незаконного зайняття гральним бізнесом, організував та очолив злочинну групу, до складу якої залучив як виконавців ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

З метою безперебійного функціонування вказаних гральних закладів та проведення азартних ігор у період часу з початку 2016 року по 26 вересня 2016 року, в супереч Закону України Про заборону грального бізнесу в Україні від 15 травня 2009 року, під виглядом розповсюдження державних лотерей « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та інтернет центрів « ІНФОРМАЦІЯ_2 », орендував нежитлові приміщення від імені ТОВ «Дрім лото», ТОВ «В мережі», ФОП « ОСОБА_6 », на території Рівненської області, за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 .
Облаштував зазначені приміщення як гральні заклади, встановивши персональні комп`ютери з відповідним програмним забезпеченням, призначене для отримання доступу до серверів, а саме симуляторами гральних автоматів, на яких надавалась можливість доступу до азартних ігор через мережу Інтернет з внесенням гравцем ставки, що дає можливість отримати виграш, а результат повністю або частково залежить від випадковості.

Під час досудового розслідування в кримінальному провадженні проведено негласні слідчі (розшукові) дії щодо контролю за вчиненням злочину, за результатами яких задокументовано факти проведення азартних ігор за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 .
22.02.2017 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28, ч.1 ст.203-2 КК України.

22.02.2017 у ході проведення обшуку у приміщенні за адресою: АДРЕСА_5 , в якому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 організовано діяльність грального закладу було виявлено та вилучено:

- три системні блоки від комп`ютерів;

- відеореєстратор;

- три маршрутизатори;

- два термопринтери;

- три жорсткі диски:

- двадцять три картки пам`яті;

- грошові кошти в сумі 5270 гривень.

Окрім того у ході проведення досудового розслідування є необхідність у проведенні комп`ютерно-технічних експертиз з метою виявлення на вилученій комп`ютерній техніці встановлених спеціальних програм симуляторів ігрових автоматів.

Перелічені вище предмети вилучені в ході обшуку за адресою АДРЕСА_5 відповідають вимогам ч.10 ст.170 КПК України.

Слідчий вказує, що з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, у ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, оскільки незастосування вказаних заходів може призвести до знищення, відчуження відповідного майна, уникнення конфіскації або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню , тому просить суд його задовольнити.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили суд його задовольнити.

Згідно із ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання без повідомлення власника майна з метою забезпечення арешту майна.

Заслухавши пояснення слідчого в судовому засіданні, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Судом встановлено що у провадженні СУ ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000080 від 14.05.2016, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України.

22.02.2017 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28, ч.1 ст.203-2 КК України.

22.02.2017 у ході проведення обшуку у приміщенні за адресою: АДРЕСА_5 , в якому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 організовано діяльність грального закладу було виявлено та вилучено:

- три системні блоки від комп`ютерів;

- відеореєстратор;

- три маршрутизатори;

- два термопринтери;

- три жорсткі диски:

- двадцять три картки пам`яті;

- грошові кошти в сумі 5270 гривень.

Накладення арешту на вищевказане тимчасово вилучене майно, яке є речовим доказом, дасть можливість проведенню ряду експертиз, забезпечення задоволення можливого цивільного позову, відшкодування завданих збитків та можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як убачається із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Частиною 2 ст. 167 КПК України регламентовано, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що метою забезпечення арешту майна є збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Враховуючи те, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (арешт майна) з забороною розпоряджатися ним може привести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 203-2 КК України, а тому з метою досягнення дієвості вищевказаного кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на вищевказане майно, до прийняття процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку у приміщенні за адресою: АДРЕСА_5 , в якому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 організовано діяльність грального закладу а саме:

- три системні блоки від комп`ютерів;

- відеореєстратор;

- три маршрутизатори;

- два термопринтери;

- три жорсткі диски:

- двадцять три картки пам`яті;

- грошові кошти в сумі 5270 гривень, з позбавленням можливості власника розпоряджатись будь-яким чином вказаним майном та використовувати його до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів до Апеляційного суду Рівненської області.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1