Справа № 1-22/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2011 року Буринський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Куцан В. М.

при секретарі Кошелєва Н. В.

з участю прокурора Бокатової С.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, пенсіонера, одруженого, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

в скоєнні злочину передбаченого ст.203 ч.1 КК України,

в с т а н о в и в:

Підсудний ОСОБА_1 на протязі 2010 року займався забороненим видом господарської діяльності при наступних обставинах.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" виробництво алкогольних напоїв здійснюється суб'єктами підприємницької діяльності незалежно від форм власності за умови одержання ліцензії, а так само виробництво спирту етилового (у тому числі як лікарського засобу), спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового може здійснюватися лише на державних підприємствах за наявності у них ліцензій.

Виробництво спирту етилового, коньячного і плодового, спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового, спирту сирцю виноградного, спирту-сирцю плодового та алкогольних напоїв здійснюється за наявності внесених до Єдиного реєстру місць зберігання спирту. При цьому приміщення, в яких здійснюється виробництво спирту етилового, та місця зберігання спирту, розташовані на державному підприємстві, яке виробляє спирт етиловий, вважається акцизним складом. Акцизним складом також вважаються виробничі приміщення на території підприємства, де суб'єктом підприємницької діяльності виробляється, обробляється (переробляється) горілка та лікеро-горілчані вироби та його складські приміщення, в яких зберігається, одержується та відправляється горілка та лікеро-горілчані вироби.

Частиною першою ст. 9 та частинами першою і другою ст. 14 вказаного закону встановлено, що спирт етиловий, коньячний і плодовий, спирт етиловий ректифікований виноградний, спирт етиловий ректифікований плодовий, спирт-сирець виноградний, спирт-сирець плодовий, алкогольні напої та тютюнові вироби повинні відповідати вимогам, затверджених і зареєстрованих у встановленому законодавством порядку нормативних документів, які діють в Україні.

Імпорт, експорт або оптова торгівля спиртом етиловим і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим здійснюється за наявності ліцензії лише державними підприємствами, спеціально уповноваженим на це кабінетом Міністрів України.

Роздрібна торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим забороняється.

Щодо вказаного виду господарської діяльності згідно закону є спеціальна заборона, а тому громадяни, навіть зареєстровані як суб'єкти підприємницької діяльності не вправі без зміни свого правового статусу одержати ліцензії на її здійснення, тому що цей вид діяльності може здійснюватися лише спеціальними суб'єктами.

Однак в порушення вимог законодавства України, регулюючого здійснення господарської діяльності, підсудний ОСОБА_1 з корисних мотивів з метою збуту та отримання прибутку, за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_5 займався забороненим видом господарської діяльності, а саме: систематично виготовляв, зберігав з метою збуту та збував самогон за грошові кошти.

На протязі 2010 року, точна дата досудовим слідством не встановлена, ОСОБА_1 з метою отримання прибутку виготовляв та зберігав самогон з метою його реалізації. Реалізуючи свій злочинний намір спрямований на отримання прибутку та заняття забороненим видом господарської діяльності підсудний за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_5 шляхом бродіння цукрів і в подальшому перегону на саморобному пристрої почав виготовляти спиртний напій домашнього виробництва самогон. Виготовлений таким чином спиртний напій домашнього виробництва самогон підсудний ОСОБА_1 зберігав у своєму господарстві за місцем проживання, та в подальшому продавав мешканцям м. Буринь.

15 грудня 2010 року співробітниками Буринського РВ УМВС за місцем проживання підсудного ОСОБА_1 в м. Буринь по вул. Демяна Бєдного,8 було виявлено та вилучено пристрій для виготовлення самогону та скляну банку ємністю три літри з рідиною, яка згідно висновку спеціаліста є міцним спиртовмісним напоєм, домашнього виготовлення самогоном. Вміст етилового спирту (міцність) складає 44,2 об %.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину свою визнав і показав, що дійсно на протязі 2010 року займався виготовленням в домашніх умовах самогону, який потім продавав мешканцям м. Буринь, так як йому необхідні були кошти для лікування від тяжкої хвороби. У скоєному розкаявся.

Показання підсудного відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються, у звязку з чим суд визнав недоцільним досліджувати інші докази відповідно до положень ч.3 ст.299 КПК України.

Таким чином, впевнившись в добровільності та істинності позиції підсудного та інших учасників судового розгляду, суд вважає, що вина ОСОБА_1 в скоєнні злочину за обставин зазначених в описовій частині вироку доведена в судовому засіданні і його дії суд кваліфікує за ст. 203 ч.1 КК України, так як він займався видом господарської діяльності, щодо якої є спеціальна заборона, встановлена законом, яка виразилася у виготовленні з метою збуту, зберіганні з метою збуту та збуті спиртних напоїв домашнього виготовлення самогону.

При призначенні покарання для підсудного суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його особу, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Підсудний ОСОБА_1 характеризується позитивно, пенсіонер, раніше не судимий, у скоєному щиро розкаявся.

Як обставини, що помякшують покарання суд враховує щире каяття підсудного, тяжкий стан його здоровя.

Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.

При таких обставинах, враховуючи особу підсудного, тяжкість вчиненого злочину, суд, вважає, що ОСОБА_1 потрібно призначити передбачене законом покарання у виді штрафу в доход держави, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Крім того, суд не призначає підсудному додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, оскільки така діяльність як самогоноваріння, заборонена законом, а жодною діяльністю, яка б за своїм характером була безпосередньо повязана з вчиненим злочином, підсудний на законних підставах не займався.

З метою виконання вироку для підсудного необхідно обрати запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд до набрання вироком законної сили.

Вирішуючи питання судових витрат, суд вважає, що з підсудного у відповідності до ст. 93 КПК України, необхідно стягнути на користь НДЕКЦ при УМВС України в Сумській області 902 грн. 16 коп. за проведення хімічних експертиз.

Керуючись ст. 321-324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст.203 ч.1 КК України і призначити йому покарання за цим законом у виді штрафу в доход держави в сумі 850 грн..

До набрання вироком законної сили обрати відносно засудженого ОСОБА_1 запобіжний захід підписка про невиїзд з постійного місця проживання..

Стягнути із ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Сумській області (р/р0011, , ІПН 91, ГУДКУ в Сумській області МФО 837013, код класифікації доходів бюджету 25010100) 902 грн. 16 коп. за проведення хімічних експертиз.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд на протязі 15 діб з моменту його проголошення.

Головуючий: