Справа № 314/1301/17
Провадження № 1-в/314/489/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.04.2017 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за поданням начальника державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: село Роза, Бердянський район, Запорізька область, громадянина України, освіта середня, до засудження не працював, проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

Раніше судимого:

1). 09.04.2002 року вироком Бердянського міського суду Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки.
2). 09.04.2003 року вироком Бердянського міського суду Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ст. 75, ст. 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки. Постановою від 12.06.2003 року іспитовий строк відмінено і направлено для відбування призначеного покарання в місця позбавлення волі на 3 роки.
3) 23.12.2003 року вироком Бердянського міського суду Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання 12.12.2007 року по відбуттю строку покарання.

4) 22.08.2008 року вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області за ч. 1 ст. 321 КК України до 1 року позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання 21.08.2009 року по відбуттю строку покарання.

5) 01.02.2010 року вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст.185, ч. 2 ст. 263, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі.
6) 01.03.2010 року вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі.
7) 26.05.2010 року вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання 01.08.2013 року по відбуттю строку покарання.
8) 05.03.2014 року вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області за ч. 2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі.
По даній справі засудженого: 18.12.2014 року вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області за ч. 3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05.03.2014 року та остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Початок строку: 21.11.2014 року, кінець строку: 21.05.2018 року,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від начальника державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» надійшло подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_3 .

В судовому засіданні представник адміністрації дане подання підтримав і суду пояснив, що засуджений ОСОБА_3 з 14.07.2015 року відбуває покарання в державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)», станом на 21.03.2017 року відбув 2/3 частини призначеного строку покарання, за час відбування покарання характеризується наступним чином: вимоги режиму відбування покарання не порушував, стягнень не мав, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має три заохочення.

Засуджений суду пояснив, що у скоєному злочині щиро розкаюється, зробив для себе належні висновки, запевнив про недопущення ним порушень закону в майбутньому та просив суд задовольнити подання адміністрації колонії про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на строк який залишився.
Прокурор подання підтримав і вважає, що його належить задовольнити, оскільки засуджений довів своє виправлення.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
З наданих відомостей про особу встановлено, що засуджений ОСОБА_3 з 14.07.2015 року відбуває покарання в державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)», станом на 21.03.2017 року відбув 2/3 частини призначеного строку покарання, за час відбування покарання характеризується наступним чином: вимоги режиму відбування покарання не порушував, стягнень не мав, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має три заохочення, працевлаштований в їдальні установи, до праці ставиться сумлінно, з 14.07.2015 року згідно п. 5 ст. 118 КВК України без оплати праці залучається до робіт по благоустрою колонії, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених, до праці ставиться сумлінно, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, підвищує свій освітній рівень шляхом самоосвіти, приймає участь у суспільно-корисній праці та реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження» та «Підготовка до звільнення».

Таким чином, беручи до уваги наведене, вважаю, подання начальника державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» обґрунтованим та підлягаючим задоволенню, так як згідно поданих та перевірених в судовому засіданні доказів слідує, що засуджений довів своє виправлення, і заслуговує на звільнення його від відбуття покарання, на строк який залишився, умовно - достроково.
Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
Подання начальника державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» про умовно-дострокове звільнення - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18.12.2014 року, на невідбутий строк, що складає 1 рік 1 місяць.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

21.04.2017

21.04.2017