Справа № 636 / 2417 / 16-к
1-кп / 636 / 80 / 2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 квітня 2017 року Чугуївський міський суд Харківської області
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,
В судовому засіданні встановлено, що сержант запасу ОСОБА_4 20 серпня 2014 року на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 21 липня 2014 року №607/2014, затвердженого Законом України №1595-VIII від 22 липня 2014 року призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.
В цей же день, наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №174 від 20 серпня 2014 року ОСОБА_4 призначено на посаду командира відділення 1 механізованого взводу 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 та поставлено на всі види забезпечення.
Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Проте, сержант ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення та виявив небажання проходити військову службу та тимчасово ухилитись від її проходження.
Так, близько 08.00 год. 17 лютого 2015 року сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, порушив вимоги зазначеного вище законодавства та самовільно, без поважних причин, залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
Цього ж дня, сержант ОСОБА_4 , діючи з метою тимчасово ухилитись від військової служби, убув за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Незаконно перебуваючи поза місцем служби за вказаною адресою сержант ОСОБА_4 проводив час вільно, на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням службових обов`язків.
03 червня 2016 року сержант ОСОБА_4 вирішив припинити ухилятись від військової служби та цього ж дня самостійно прибув до військової частини польова пошта НОМЕР_1 і приступив до виконання своїх обов`язків.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою провину в скоєнні злочину визнав повністю, щиро розкаявся у його скоєнні, та повністю підтвердив викладенні вище факти.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд, роз`яснює учасникам процесу положення ст. 349 КПК України та проводить судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення знайшло свою підтримку в судовому засіданні, і тому кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 3
ст. 407 України самовільне залишення військової частини, без поважних причин, тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він за місцем проходження служби характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.
Обставиною, що пом`якшуює покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , в силу п. 1
ч. 1 ст. 66 КК України судом визнається щире каяття у скоєному.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченогоОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд враховуючи характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного, обставини скоєння злочину, наведені вище дані про особу обвинуваченого, приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тобто з призначенням покарання не пов`язаного з позбавленням волі, співмірного в якості кари за скоєне кримінальне правопорушення.
Судові витрати по справі відсутні.
Речові докази по справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись: ст. ст. 349, 368, 373-376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, за яким призначити йому покарання у вигляді 2-х (двох) років позбавлення волі.
В силу ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 (один) рік, та зобов`язати не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та повідомляти уповноважені органи з питань пробаціїпро зміну місця проживання, роботи, навчання, а також періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області через Чугуївський міський суд протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Суддя