Справа № 344/925/17
Провадження № 1-кс/344/221/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування постанови про закриття кримінального провадження -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області зі скаргою про скасування постанови старшого слідчого СВ прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_6 від 30 вересня 2016 року про закриття кримінального провадження в частині.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав викладені у скарзі вимоги та просив їх задовольнити з підстав, викладених у скарзі.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти вимог скарги, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність, та просив її відхилити.

Заслухавши пояснення скаржника та слідчого, дослідивши матеріали скарги та ознайомившись з матеріалами кримінального провадження №0001133, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Статтею 22 Кримінального процесуального кодексу України (надалі «КПК України») передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

При цьому чинний КПК України не встановлює вичерпного переліку дій, які є обов`язковими до вчення слідчим при здійсненні досудового розслідування за повідомленням про кримінальне правопорушення.

При проведені досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення в рамках відповідного кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні старшого слідчого відділу прокуратури Івано-Франківської області радника юстиції ОСОБА_6 перебувало кримінальне провадження №0001133 від 15 червня 2016 року, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.2 ст. 376, ч.2 ст. 376 КК України.

За результатами досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження Постановою старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Івано-Франківської області радника юстиції ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження в частині від 30 вересня 2016 року кримінальне провадження №0001133 від 15 червня 2016 року, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.2 ст. 376, ч.2 ст. 376 КК України закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінальних правопорушень в діях працівників прокуратури Закарпатської області.

Вважаючи вищевказану постанову про закриття кримінального провадження незаконною, Варунків адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з даною скаргою про скасування вищевказаної постанови.

Так, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, підставами для закриття кримінального провадження став висновок слідчого про те, що будь-яких даних, які б свідчили про зловживання працівниками прокуратури Закарпатської області службовим становищем та втручання в будь-якій формі у професійну діяльність суддів Апеляційного суду Закарпатської області з метою перешкодити виконанню ними службових обов`язків зі сторони службових осіб прокуратури Закарпатської області не виявлено; доводи, викладені у зверненнях ОСОБА_7 та ОСОБА_5 під час проведення досудового розслідування не знайшли свого об`єктивного підтвердження, що свідчить про відсутність в діях працівників прокуратури Закарпатської області складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.2 ст.376 КК України.

При цьому, як встановлено слідчим суддею зі змісту оскаржуваної постанови та матеріалів кримінального провадження №0001133, при розслідуванні даного провадження слідчим було вчинено наступні слідчі (процесуальні дії):

- допитано в якості свідка прокурора Закарпатської області ОСОБА_8 ;

- допитано в якості свідка ОСОБА_9 ;

- допитано в якості свідка начальника слідчого відділу прокуратури Закарпатської

області ОСОБА_10 ;

- допитано в якості свідка ОСОБА_11 ;

- допитано в якості свідка ОСОБА_12 ;

- допитано в якості свідка ОСОБА_13 ;

- допитано в якості свідка ОСОБА_14 ;

- допитано в якості свідка ОСОБА_15 ;

- допитано в якості свідка колишнього суддю Апеляційного суду Закарпатсбкої

області ОСОБА_16 ;

- допитано в якості свідка ОСОБА_17 ;

- допитано в якості свідка ОСОБА_18 ;

- вжито заходів для допиту як свідків суддів Апеляційного суду Закарпатської області

ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , однак останні від надання показань відмовились;

В ході аналізу здобутих під час досудового слідства вищевказаних доказів слідчий дійшов висновку про те, що у ході досудового розслідування не встановлено будь-яких фактів про наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364, ч.2 ст. 376, ч.2 ст. 376 КК України.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що в рамках даного кримінального провадження слідчим було вжито всіх процесуальних заходів, здобуто всі можливі докази, які могли бути досліджені в цьому провадженні.

Інших належних доказів стороною скаржника слідчому судді не наведено та не надано.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що фактично правовими підставами для скасування оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження в частині є посилання адвоката ОСОБА_3 на те, що ОСОБА_5 незаконно, на його думку, не визнано потерпілою в рамках даного кримінального провадження.

Порядок залучення потерпілого у кримінальному провадженні врегульовано статтею 55 КПК України.

Так, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого (частини 1-3 статті 55 КПК України).

Статтею 220 КПК України визначено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Відповідно до частини 3 статті 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Відтак, чинне процесуальне законодавство України передбачає відповідну процесуальну форму рішення про визнання особи потерпілою або відмову у визнанні потерпілою в рамках відповідного кримінального провадження, постанову.

При цьому, згідно з пунктом 5 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Так, як встановлено слідчим суддею, в рамках кримінального провадження №0001133 ОСОБА_5 подавалися відповідні клопотання про визнання її потерпілою в даному кримінальному провадженні.

Постановою слідчого в особливо важливих справах прокуратури Закарпатської області радника юстиції ОСОБА_19 про відмову у визнання потерпілим від 24 грудня 2015 року відмовлено у визнанні ОСОБА_5 потерпілою у кримінальному провадженні №0001133 від 15.06.2015 року.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та пояснень скаржника та прокурора в судовому засіданні, ОСОБА_5 вищевказану постанову про відмову у визнання потерпілим від 24 грудня 2015 року не оскаржувала у встановленому процесуальним законом порядку. Відтак, вказана постанова є чинною.

За таких обставин, посилання скаржника в судовому засіданні на незаконність рішення про відмову в залученні ОСОБА_5 потерпілою у кримінальному провадженні №0001133, як на підставу скасування постанови про закриття кримінального провадження в частині від 30 вересня 2016 року є необґрунтованим та безпідставним.

Відповідно до частини 2 статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Частиною 3 статті 307 КПК України визначено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Зважаючи на наведене, вважаю за необхідне відмовити в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування постанови про закриття кримінального провадження відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 2 статті 376 КПК України повний текст ухвали суду оголошено 02 лютого 2017 року об 16 год. 05 хв.