Справа № 755/3268/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Судовим рішенням цього ж місцевого суду від 14.03.2017 виправлено описку у другому абзаці резолютивної частини ухвали від 10.03.2017 та замість дати народження ОСОБА_1 « ІНФОРМАЦІЯ_2 » вказано вірно « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
На цей час до суду надійшла заява від заявника про виправлення описки у вказаних судових рішеннях, а саме в частині написання його прізвища замість вказаного « ОСОБА_3 » автор звернення просить вказати « ОСОБА_3 ».
Також заявник просить виправити описку у 5 абзаці мотивувальної частини ухвали від 10.03.2017 шляхом викладу її в такій редакції: «При цьому, останні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205 КК України, не визнали».
За таких обставин судом, з урахуванням норм ст. 379 КПК України, було призначено судове засідання для розгляду заяви про виправлення вказаних описок, однак у останнє сторони провдаженняне з`явилися, тож суд, враховуючи норми ч. 2 ст. 379 вказаного Кодексу, приходить до висновку, що їх неявка не перешкоджає розгляду питання про виправлення описок та дослідивши заяву заявника й викладені у ній доводи приходить до такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 379 КПК України, суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.
При цьому, однією з гарантій забезпечення правової впевненості, елементом стабільності судового рішення та його законної сили є його незмінність.
Суд, який ухвалив (постановив) рішення, після його проголошення, не має права його змінити або скасувати, оскільки згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005, одним із основних аспектів принципу верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду.
Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом.
Допущені ж в судовому рішенні помилки, внаслідок яких воно стає незаконним і необґрунтованим, виступають підставою для зміни і скасування рішення в апеляційному і касаційному порядку та у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Незмінність є елементом законної сили судового рішення суду, але не правовим наслідком набрання ним цієї сили.
Вона є властивістю рішення суду як процесуального документа, як акту правосуддя, що набувається ним незалежно від набрання законної сили.
Моменти набрання судовим рішенням законної сили та виникнення у нього властивості незмінності різні.
Незмінним судове рішення стає ще до набрання ним законної сили.
Статичний елемент законної сили судового рішення (стабільність рішення) не вичерпується виключністю та неспростовністю, а включає в себе також властивість незмінності.
У зв`язку з чим передбачену ст. 379 КПК України можливість усунення судом окремих недоліків свого рішення не можна вважати його зміною.
Саме тому у ньому можуть бути виправлені описки та арифметичні помилки.
Так, описка це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка управописі, у розділових знаках тощо).
Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер.
До таких належать написання ПІБ, найменувань речей, предметів, майна, зазначення дат та строків.
Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.
Арифметична помилка це помилка у визначенні результату підрахунку.
З огляду на наведене суд вважає за необхідне виправити описку щодо прізвища заявника з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 » з огляду на те, що вона має істотний характер.
Щодо питання виправлення описки, яка начебто має місце на думку заявника у 5 абзаці мотивувальної частини ухвали від 10.03.2017, то вони є надуманими так, як, у цій ситуацї, фактично іде мова про зміну ухвали суду, що є неприйнятним у світлі вищевказаних норм кримінального процесуального законодавства України.
Адже, суд не може змінювати судове рішення, однак має можливість у порядку ст. 380 КПК України роз`яснити таке рішення за умови що воно в тій чи іншій частині є незрозуміле тому чи іншому учаснику провадження.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 369-372, 376, 379 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Заяву задовольнити частково.
В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.
Ухвала про виправлення описки може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції.
С у д д я : О.В. Бірса