Справа № 452/397/17
Провадження № 1-кп/452/88/2017
ВИРОК

іменем України

07 березня 2017 року м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

провівши в залі суду відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0000030 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, зареєстроване місце проживання якого АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 , із середньою спеціальною освітою, неодруженого, несудимого,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України,
встановив:
ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він, будучи 24 березня 2014 року призваний на військову службу за мобілізацією та проходячи таку службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , що розташована в АДРЕСА_2 , 19 липня 2014 року о 8 год. з метою ухилитися від проходження військової служби не з`явився на службу з відпустки до військової частини польова пошта НОМЕР_1 та продовжував незаконно перебувати поза її межами до 14 год. 12 лютого 2017 року, проводячи час на власний розсуд, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який не з`явився на службу, вчинивши дезертирство, тобто у нез`явленні на військову службу з відпустки з метою ухилитися від військової служби, а саме у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.
Із обвинувальним актом до суду надіслана угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та підозрюваним, підписана сторонами 15 лютого 2017 року, відповідно до якої прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо: формулювання обвинувачення; кваліфікації дій за ч. 1 ст. 408 КК України;

узгодженого покарання у вигляді позбавлення волі із тримання в дисциплінарному батальйоні на строк два роки та згоди на його призначення; наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України та наслідків невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе визнав повністю, відмовився від здійснення прав, передбачених п. 1) ч. 4 ст. 474 КПК України, просив затвердити угоду про визнання винуватості, пояснив, що розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди.

Прокурор під час підготовчого судового засідання просив затвердити угоду про визнання винуватості від 15 лютого 2017 року та призначити узгоджене сторонами покарання і пояснив, що розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості та призначення узгодженої сторонами міри покарання з таких підстав.

Згідно п. 1) ч. З ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 468 та ч. 4 ст. 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо злочинів середньої тяжкості може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним (обвинуваченим).

ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у дезертирстві, тобто у нез`явленні на військову службу з відпустки з метою ухилитися від військової служби, а саме у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє характер обвинувачення, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, вид покарання та згоду на його призначення, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та що він відмовилася від здійснення прав, передбачених п. 1) ч. 4 ст. 474 КПК України.

Прокурор цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та згідний на призначення узгодженої міри покарання.

Угода укладена сторонами добровільно і відповідає вимогам цього Кодексу та закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15 лютого 2017 року між прокурором військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000030 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ч. 1 ст. 62 КК України позбавлення волі на строк два роки замінити триманням в дисциплінарному батальйоні на строк два роки.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 в межах даного кримінального провадження з 12 лютого 2017 року по 14 лютого 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, і може бути оскаржений в апеляційному порядку згідно з положеннями ч. 3 ст. 394 КПК України до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя