Справа № 675/730/17
Провадження № 1-кп/675/54/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" травня 2017 р. м. Ізяслав
Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :
У відповідності до обвинувального акту, 22 липня 2010 року засуджений ОСОБА_5 (по тексту ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , прибув до Замкової виправної колонії № 58 для відбування покарання у вигляді позбавлення волі.
За час відбування покарання ОСОБА_5 зарекомендував себе з негативної сторони, стосовно злочину не розкаявся і за допущені порушення вимог встановленого режиму відбування покарання 58 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, 57 з яких в Замковій ВК № 58, в тому числі 15 (п`ятнадцять) разів поміщався до дисциплінарного ізолятору (ДІЗО), 12 (дванадцять) разів до приміщення камерного типу (ПКТ), один раз одиночної камери.
05.06.2016 року ОСОБА_5 вчинив злісне порушення вимог режиму відбування покарання, а саме о 16 год. 10 хв. допустив прояв нетактовної поведінки до начальника оперативного відділу Замкової ВК №58 ОСОБА_6 , поводив себе грубо та нахабно, виражався словами, що принижують людську гідність, на неодноразові вимоги припинити порушення не відреагував, чим порушив положення п. 2, 3 Розділу ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2186 від 29.12.2015 (по тексту - ПВР) та ст. 107 КВК України, за що 08.06.2016 року був притягнений до дисциплінарної відповідальності у виді переведення до ПКТ терміном на 3 місяці правами начальника колонії.
Засудженому роз`яснено, що вказані дії є невиконанням законних вимог адміністрації та попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 391 КК України.
Після вчинення даного правопорушення, засуджений ОСОБА_5 належних висновків для себе не зробив і, не бажаючи ставати на шлях виправлення, продовжив чинити злісну непокору законним вимогам адміністрації колонії та порушувати вимоги режиму утримання.
08.09.2016 року о 18 год. 00 хв., ОСОБА_5 звільнено з ПКТ у зв`язку із закінченням строку даного стягнення.
Разом з тим, 08.09.2016 року, о 18 гол. 30 хв., ОСОБА_5 безпідставно, в категоричній формі, відмовився від проживання в загальній масі засуджених камери № 25 дільниці посиленого контролю, погрожуючи в разі примусового поміщення в будь-яку із камер дільниці посиленого контролю скоїти кримінальне правопорушення. На зроблені молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки (ВНіБ) ОСОБА_7 зауваження не відреагував, чим порушив положення п. 2, 3 Розділу III ПВР та ст. 107 КВК України, за що 09.09.2016 року був притягнений до дисциплінарної відповідальності у виді поміщення до ДІЗО терміном на 15 діб правами начальника колонії.
17.11.2016 року ОСОБА_5 допустив порушення вимог відбування покарання, а саме о 10 год. 05 хв. безпідставно в категоричній формі відмовився виконати законну вимогу молодшого інспектора ВНіБ ОСОБА_8 вийти на роботу по благоустрою території колонії, згідно ст. 118 КВК України, а саме прибирати прогулянкові дворики, змінним одягом та взуттям був забезпечений. Своїми діями ОСОБА_5 порушив положення п. 2, 3 Розділу III ПВР та ст. 107 КВК України, за що 24.11.2016 року підданий дисциплінарному стягненню у виді оголошення «Суворої догани» правами начальника колонії.
14.02.2017 року засуджений ОСОБА_5 допустив порушення вимог утримання, а саме о 13 год. 10 хв. безпідставно в категоричній формі відмовився виконати законну вимогу молодшого інспектора BHiБ ОСОБА_9 вийти на роботу по благоустрою території колонії, згідно ст. 118 КВК України, а саме прибирати прогулянкові дворики, змінним одягом та взуттям був забезпечений. Своїми діями порушив положення п. 2, 3 Розділу III ПВР та ст. 107 КВК України, за що 23.02.2017 був підданий дисциплінарному стягненню у виді оголошення «Суворої догани» правами начальника колонії.
01.03.2017 року ОСОБА_5 вчинив чергове порушення вимог режиму відбування покарання, а саме о 10 год. 00 хв. під час виходу з камери № 17 на бесіду до оперативної частини перешкоджав проведенню неповного особистого обшуку, при цьому вів себе грубо та нахабно, на зроблені молодшим інспектором ВНіБ ОСОБА_10 законні вимоги припинити правопорушення не відреагував, чим порушив положення п. 2, 3 Розділу III ПBP та ст. 107 КВК України, за що 07.03.2017 року був підданий дисциплінарному стягненню у виді оголошення «Суворої догани» правами начальника колонії.
16.03.2017 року о 11 год. 30 хв., вказаний засуджений допустив порушення вимог режиму утримання, а саме не виконав загальної команди «Підйом» та знаходився на своєму спальному місці, на зроблені молодшим інспектором ВНіБ ОСОБА_11 зауваження не відреагував, чим порушив положення п. 2, 3 Розділу III ПВР та ст. 107 КВК України.
Тим самим, засуджений ОСОБА_5 , відбуваючи покарання в Замковій ВК №58 з 22.07.2010 року, вчинив злісну непокору законним вимогам адміністрації закладу виконання покарань, що виразилася в відкритій, демонстративній та вираженій у зухвалій формі відмови засудженого від виконання неодноразово висловлених законних вимог представників адміністрації, вчинених після відбування стягнення у вигляді переведення до ПКТ від 08.06.2016 року, за що 4 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності.
Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, які виразились у злісній непокорі законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, вчиненому особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери), ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 391 КК України.
Під час досудового розслідування між сторонами дійсного провадження була досягнута угода про визнання обвинуваченим своєї винуватості, яка була укладена 13 квітня 2017 року між прокурором Шепетівської місцевої прокуратури, якому на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України (по тексту - КПК) надані повноваження прокурора по дійсному провадженню, та обвинуваченим ОСОБА_5 . При укладенні вказаної угоди згідно з ч. 2 ст. 52 КПК приймав участь адвокат ОСОБА_4 .
Відповідно до умов цієї угоди ОСОБА_5 під час досудового провадження беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованому йому правопорушенні, щиро розкаявся.
Сторони угоди погодили покарання обвинуваченому за ст. 391 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі. В силу ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком сторони угоди погодили остаточне покарання обвинуваченому у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Прокурор, що входить до складу групи по дійсному кримінальному провадженню, у підготовчому судовому засіданні вважав, що угода підлягає затвердженню та просив призначити обвинуваченому покарання, погоджене сторонами угоди.
Захисник - адвокат ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні також вважала, що угода підлягає затвердженню та просила призначити її підзахисному погоджене покарання. При цьому, вказала, що при укладанні угоди права її підзахисного були додержані, відповідні положення КПК щодо наслідків укладення цієї угоди роз`яснені, будь-якого впливу для її укладання на її підзахисного не здійснювалося.
Обвинувачений ОСОБА_5 , під час трансляції у режимі відеоконференції з приміщення Державної установи «Замкова виправна колонія №58», у підготовчому судовому засіданні беззастережно визвав себе винуватим у вчиненому кримінальному правопорушенні за обставин, вказаних в обвинувальному акті. При цьому пояснив, що повністю розуміє характер обвинувачення, вид покарання за угодою, на яке він погодився. При укладанні угоди він діяв добровільно, будь-якого впливу для укладання угоди на нього не здійснювалося, просив затвердити угоду.
Заслухавши учасників провадження та дослідивши в межах судового розгляду наявні матеріали, суд вважає встановленим наступне.
Укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, при цьому обвинуваченому було роз`яснено, і суд впевнився в тому, що він правильно розуміє свої права у кримінальному провадженні відповідно до ч. 4 ст. 474 КПК, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 цього ж Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження судом угоди.
Перевіривши угоду на відповідність КПК, суд дійшов до висновку, що вона відповідає діючому законодавству України. Судом також не встановлені визначені ч. 7 ст. 474 зазначеного вище Кодексу підстави для відмови в затвердженні цієї угоди.
Суд погоджується з кваліфікацією дій ОСОБА_5 за ст. 391 КК України, що виразилися у злісній непокорі законним вимогам адміністрації установи виконання покарань у законному здійсненні її функцій особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі та за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК щодо зазначеного кримінального правопорушення угода про визнання винуватості може бути укладена.
Узгоджене сторонами в угоді покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, а саме: пропонується у межах, встановлених санкцією ст. 391 КК України, враховує ступінь тяжкості правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Враховуючи викладене суд вважає, що ця угода підлягає затвердженню, а обвинуваченому належить призначити покарання, погоджене сторонами.
Цивільний позов у провадженні не заявлений; запобіжний захід, як під час досудового розслідування, так і в ході судового розгляду, не обирався; процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.
Керуючись ст.ст.369-371, 374, 475 КПК України, суд,-
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
У силу ст. 71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Вінниця від 24 грудня 2009 року, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання за дійсним вироком ОСОБА_5 рахувати з 19 травня 2017 року.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК, може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, захиснику та направити обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1