Справа № 201/7609/16-к
Провадження № 1кп/201/13/17
УХВАЛА
12 липня 2017 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська матеріали кримінального провадження № 0000320 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єлізарове, Солонянського району, Дніпропетровської області, громадянина України, українець, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 122 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

потерпіла ОСОБА_6

захисник ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження № 0000320 відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

В судовому засіданні захисником заявлено клопотання про проведення слідчого експерименту за участі обвинуваченого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_8 з метою розмежування тілесних ушкоджень, які були нанесені обвинуваченим та ОСОБА_8 .

Представник потерпілої, потерпіла та прокурор заперечували проти задоволення даного клопотання посилаючись на те, що з показань ОСОБА_3 вбачається, що він не наносив тілесних ушкоджень потерпілій, а тому клопотання необґрунтоване.

Заслухавши учасників, суд приходить до висновку про не обґрунтованість клопотання захисника з наступних підстав.

Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_3 , обвинувачується в тому, що він зі своєю співмешканкою ОСОБА_8 26 лютого 2013 року близько 14.00 годин перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на спричинення умисних середньої тяжкості тілесних ушкоджень, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи на підставі раптово виниклих неприязних стосунків спричинив ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Так ОСОБА_8 знаходячись у вказаному місці та у вказаний час у той момент, коли потерпіла ОСОБА_6 знаходилась у своїй кімнаті біля письмового столу, підійшла ззаду та схопила правою рукою останню за праву руку в районі ліктьового суглобу ближче до передпліччя, а вільною лівою рукою схопила потерпілу за волосся та, із застосуванням сили потягла її до дивану, що знаходився у кімнаті і кинула ОСОБА_6 на диван. Далі, утримуючи ОСОБА_6 у лежачому положенні на дивані за зовнішню поверхню правого стегна, нанесла їй долонями правої рухи приблизно 4-5 ударів по правій та лівій частині обличчя, а також два удари кулаком у грудну клітину ліворуч та у поперекову зону ліворуч.
Далі, ОСОБА_6 звільнившись від ОСОБА_8 вибігла з кімнати та побігла до сходинок, у цей момент співмешканець гр. Діброви- ОСОБА_9 гр. ОСОБА_10 , знаходячись позаду потерпілої схопив її руками за плечі і з силою затягнув потерпілу ОСОБА_6 до квартири АДРЕСА_2 .
Після чого ОСОБА_3 продовжував утримувати ОСОБА_6 , а гр. ОСОБА_8 знаходячись попереду потерпілої нанесла їй близько 15 ударів долонями та кулаками обох рук по обличчю та тулубу. В цей же час ОСОБА_3 , утримуючи ОСОБА_6 , наніс їй один удар ногою по задній поверхні правого колінного суглобу, після чого відразу відпустив потерпілу, яка впала на передню частину колінних суглобів. Діброва- ОСОБА_9 застосовуючи силу, руками штовхнула ОСОБА_6 від чого остання впала на підлогу на праву бічну частину тулубу, після чого ОСОБА_8 нанесла потерпілій один удар ногою у область передньо-бічної поверхні стегна ліворуч, та в область лівого колінного суглобу- та завдала ОСОБА_6 ще два удари ногою в середню третину лівої гомілки. В цей час гр. ОСОБА_3 знаходячись в ногах ОСОБА_6 , на рівні нижніх кінцівок, наніс один удар ступнею зверху-униз по бічній поверхні лівого колінного суглоба потерпілої, а також наніс удар ногою но задній поверхні лівого колінного суглобу. Після чого ОСОБА_8 і ОСОБА_3 залишили приміщення кімнати, залишивши потерпілу на підлозі у лежачому положенні.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 , знаходячись у тому ж місці, близько 14.07 годин гр. ОСОБА_8 та ОСОБА_3 повернулись до кімнати, у цей час потерпіла ОСОБА_6 вже підвелась на ноги та знаходилась посеред кімнати. ОСОБА_3 схопив останню за одяг і щосили штовхнув її у бік балконної двері від чого гр. ОСОБА_6 вдарилась потиличною частиною голови об балконні двері, після чого присіла на зігнуті ноги та відразу підвелась. ОСОБА_3 схопив обігрівач, який знаходився у кімнаті та наніс два удари обігрівачем у область лівої руки га лівої бічної поверхні тулубу ОСОБА_6 , яка намагаючись захиститись від ударів, присіла на ноги та стала захищати руками голову, після чого ОСОБА_3 застосовуючи силу, кинув обігрівач на обидва колінних суглоби гр. ОСОБА_6 , та продовжував залишатись у кімнаті. В цей час гр. ОСОБА_8 підняла з підлоги обігрівач та нанесла ним один удар зверху-вниз по верхній частині голови потерпілої. Тим самим ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми, струсу головного мозку; гемартрозу лівого колінного суглобу, синця лівого колінного суглобу за своїм характером відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день). Після чого гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_8 залишили місце скоєння злочину зачинивши гр. ОСОБА_6 у квартирі.
Частиною 3 ст. 333 КПК України передбачено, що у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії.

Згідно ч. 1 ст. 240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. За необхідності слідчий експеримент може проводитися за участю спеціаліста.

Під час судового розгляду було допитано обвинуваченого, який пояснив, що умисно тілесні ушкодження потерпілій не наносив, а лише коли вдягався в коридорі, а потерпіла бігала поряд то він міг по необережності зачепити її та штовхнути.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснювала, що ОСОБА_3 не наносив тілесних ушкоджень потерпілій.
З таких обставин доручати проведення слідчого експерименту для встановлення механізму нанесення тілесних ушкоджень потерпілій з обвинуваченим та свідком, які заперечують факт таких ушкоджень взагалі, суд вважає за недоцільне, оскільки під час слідчого експерименту свідок та обвинувачений не зможуть показати механізм якого не існує з їх слів і, відповідно з протоколу слідчого експерименту в якому відустній механізм нанесення тілесних ушкоджень, неможливо буде вирішувати питання про розмежування тілесних ушкоджень як про це просить захисник.

На підставі викладеного та керуючись ст. 333 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 відмовити

Головуючий суддя ОСОБА_1