Дата документу 12.06.2017 Справа № 554/4663/17
Провадження № 1-кс/554/4082/2017

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2017 року м. Полтава
Октябрський районний суд міста Полтави у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області майора поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором прокуратури Полтавської області, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Микільське Полтавського району Полтавської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
На обґрунтування клопотання вказала, що досудовим розслідуванням встановлено, що 07 жовтня 2013 року між ПрАТ «Страхова компанія «Залізничні шляхи» та ОСОБА_5 було укладено договір № 02/86 добровільного страхування від нещасних випадків з дією до 09 жовтня 2014.
Відповідно до п.1.1 розділу 1 «Предмету договору» договору № 02/86 від 07.10.2013 було зазначено, що предметом страхування є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з життям, здоров`ям та працездатністю застрахованої особи, якою відповідно до вказаного договору виступав ОСОБА_5 .
Згідно п. 2.1 розділу 2 «Страхові ризики. Страхові випадки. Виключення з страхових випадків» договору № 02/86 від 07.10.2013 нещасним випадком за даним Договором слід вважати раптову, випадкову, короткочасну та непередбачену подію, що фактично відбулася і внаслідок якої настав розлад здоров`я ( травматичне пошкодження. Ураження електричним струмом, випадкове отруєння отруйними речовинами, хімічними речовинами ( промисловими, побутовими) недоброякісними харчовими продуктами, за винятком харчової токсикоінфекції (сальмонельозу. Дизентерії), ліками; захворювання кліщовим енцефалітом (енцефаломієлдітом) або поліомелітом, розриви (поранення) органів, або їх вилучення внаслідок невірних медичних маніпуляцій Застрахованої особи або її смерті.
У відповідності до п.п. 2.2. розділу 2 «Страхові ризики. Страхові випадки. Виключення з страхових випадків» Договору № 02/86 від 07.10.2013 визначено, що страховими випадками є нижченаведені події ( за винятком, які сталися при обставинах, зазначених в п. 2.3 Договору), які сталися внаслідок нещасного випадку, що мав місце під час дії договору страхування та підтверджені документами. Виданими компетентними органами у встановленому порядку ( медичними закладами, комісією МСЕК, судом).
2.2.1 Тимчасова втрата Застрахованою особою загальної працездатності не менш ніж 7 календарних днів внаслідок нещасного випадку ( для непрацюючих з тимчасовою втратою загальної працездатності розуміється перебування на амбулаторному або стаціонарному лікуванні не менше 7 календарних дій внаслідок нещасного випадку.)
Дія вказаного договору за ініціативою ПрАТ «СК «Залізничні шляхи» із страхувальником ОСОБА_5 була припинена з 25.11.2013 року, про що останньому було повідомлено у встановленому порядку.
Однак, ОСОБА_5 , з метою незаконного заволодіння грошовими коштами страхової компанії в особливо великих розмірах, отримання їх як страховий внесок від нещасного випадку, підставою до виплати яких слугували медичні документи, стосовно тимчасової втрати працездатності, звернувся до знайомого завідувача травматологічним відділенням № 2 1-ї МКЛ ОСОБА_7 , з метою внесення останнім завідомо неправдивих відомостей до документів 1 МКЛ і медичних документів на ім`я ОСОБА_5 щодо його госпіталізації до травматологічного відділення 1МКЛ, діагнозу, перебування на стаціонарному лікуванні в 1 МКЛ, проведення оперативного лікування останнього та подальшого їх використання ОСОБА_5 під час отримання ним виплати страхового відшкодування від ПрАТ «СК «Залізничні шляхи».
Після чого, ОСОБА_7 вніс завідомо неправдиві відомості до медичної карти стаціонарного хворого № 1180, заведеної на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо діагнозу при госпіталізації: пошкодження ротаційної манжети лівого плечового суглобу, та в порушення вимог наказу МОЗ України від 14.02.2012 № 110 «Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкції щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форм власності та підпорядкування «без виконання додаткових методів обстеження (УЗД, рентгенографія) та вносячи неправдиві відомості до клінічних обстежень (ЗАК, ЗАС), що підтверджують виставлений діагноз, щодо клінічного діагнозу: «Пошкодження ротаційної манжети лівого плеча. Гемартроз лівого колінного суглобу» та заключного клінічного діагнозу: «Після травматичний розрив ротаційної манжети лівого плеча в сухожильній частині над осьового м`язу з явищами піакроміально-піддельтоподібного бурситу зліва. Гемартроз лівого колінного суглобу».
В послідуючому, ОСОБА_7 , 26.03.2014 вніс завідомо неправдиві відомості до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1180 на ім`я ОСОБА_5 щодо його стаціонарного лікування в травматологічному відділенні 1 МКЛ в період часу з 17.02.2014 по 26.03.2014, діагнозу, анамнезу хвороби, операції, лікування, виписки, аналізів дослідження, рекомендацій, та 27.03.2014 вніс завідомо неправдиві відомості до офіційного документу-листка непрацездатності серії АГО № 052379 від 26.03.2014 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо стаціонарного лікування останнього в період часу з 17.02.2014 по 26.03.2014, первинного та заключного діагнозів та надав ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 , отримавши від ОСОБА_7 завідомо неправдиві медичні документи, використав їх, подавши до ПрАТ «СК «Залізничні шляхи», з метою подальшого незаконного отримання виплати страхового відшкодування від ПрАТ «СК «Залізничні шляхи» в загальній сумі 8 000 000 гривень. Однак вказані грошові кошти останньому виплачені не були, з причини, які не залежали від його волі, попри виконаних всіх необхідних дій, зі сторони ОСОБА_5 , направлених на отримання ним вказаних грошових коштів, належних ПрАТ «СК Залізничні шляхи».
У зв`язку з вчиненням вищезазначених умисних дій, які виразилися у закінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайстві), в особливо великих розмірах, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.
07 червня 2017 року о 18 годин 00 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Микільське Полтавського району Полтавської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 повідомлено про підозру по факту вчинення закінченого замаху на заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), в особливо великих розмірах, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 4 ст. 190 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам незаконно впливати на свідків, підозрюваного ОСОБА_7 у цьому кримінальному провадженні та переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
У слідства є підстави вважати, що ОСОБА_5 , з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а також підозрюваного ОСОБА_7 , який підробив та надав ОСОБА_5 медичну документацію, яка в послідуючому була використана для незаконного заволодіння грошовими коштами страхової компанії. Крім того, підозрюваний може з ними зустрічатися, з метою узгодження подальшої своєї позиції захисту, спотворюючи фактичні обставини злочину.
Крім цього є ризик, що ОСОБА_5 , який є підозрюваним у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, може ухилитися від органів розслідування та суду, при цьому вдавшись до зміни прізвища, що мало місце в його життєвій біографії, а саме: в 1997 році, після відбуття покарання за вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 144 КК України за який він був засуджений як ОСОБА_5 , відповідно до даних від 17.10.1997 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 змінив прізвище на ОСОБА_12 та в послідуючому змінити місце проживання, шляхом до не підконрольних територій. Також, ОСОБА_5 може затягувати слідство не з`являючись за викликами слідчого, прокурора чи суду, оскільки раніше відбував в місцях позбавлення волі покарання та був неодноразово притягнутий до кримінальної відповідальності.
З метою запобіганню вчиненню спробам ОСОБА_5 незаконно вплинути на свідків, а саме на ОСОБА_8 , ОСОБА_9 представників ПрАТ «СК «Залізничні шляхи», ОСОБА_10 , ОСОБА_11 осіб, які проводили ОСОБА_5 медичне обстеження, підозрюваного ОСОБА_7 , а також враховуючи те, що ОСОБА_5 може вдатися до зміни прізвища, ім`я та по батькові, тим самим ухилитися від слідства, шляхом зміни місця проживання або втечі за кордон з метою уникнення від кримінальної відповідальності або перешкоджати йому, ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного, застосувати інші, більш м`які запобіжні заходи (особисте зобов`язання, особиста порука) не можливо, у зв`язку з наявністю вказаних ризиків, а також неможливістю забезпечення ними належного виконання процесуальних обов`язків підозрюваним.
Крім цього, необхідно врахувати суворість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , а саме кваліфікація кримінального правопорушення за ч.2 ст.15, ч. 4 ст. 190 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 12 років, з конфіскацію майна, а також підозри останнього на вчинення замаху на заволодіння коштами, належних ПрАТ «СК «Залізничні шляхи» в загальній сумі 8000000 гривень.
Ураховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та суворість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , а також обставини, які підтверджують наявність в його діях ризиків, яким неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, є достатні підстави застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів із визначенням відповідного ирозміру застави.
Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується вищезазначеними матеріалами досудового слідства та наявним ризикам, вчинив особливо тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, в силу ст. 89 КК України не судимий, фізично здоровий, спеціального лікування не потребує, слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали заявлене клопотання, просили його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник у судовому засіданні заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили відмовити, посилаючись на необґрунтовану підозру.
Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, вивчивши клопотання та дослідивши матеріали, якими воно обґрунтовується, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з наступних підстав.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявності всіх обставин, передбачених частиною 1 цієї статті.
У судовому засіданні, прокурором та слідчим не доведено тих обставин, що підозрюваним було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, а саме шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах.
Отже, посилання слідчого на те, що в подальшому ОСОБА_5 з метою отримання незаконного прибутку, намагається шахрайським шляхом заволодіти коштами ПрАТ СК «Залізничні шляхи» є безпідставними, оскільки ОСОБА_5 звернувся до ПрАТ СК «Залізничні шляхи» із заявою про страхове відшкодування датованою 16.04.2014 року та зареєстрованою в журналі реєстрації обліку та повідомлень 23.04.2014 року, тобто після дострокового припинення дії договору страхування за вимогою страховика, який би міг бути підставою для визнання випадку страховим та виплати відповідного страхового відшкодування.
За таких обставин, слідчим не надано доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_5 злочину та давали б підстави обґрунтовано підозрювати його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.
Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що немає підстав вважати, що пред`явлена підозра обґрунтована, а відтак і підстав для застосування запобіжного заходу немає.
Разом із цим, ні слідчим, ні прокурором не надано доказів того, що підозрюваний якимось чином ухилявся від слідства та незаконно впливав на свідків, а також те, що він може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, а також не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
З урахуванням вищевикладеного, приходжу до висновку про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-179, 183, 193-194, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-
У задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області майора поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором прокуратури Полтавської області, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1