Ухвала іменем україни 05 липня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_6

розглянула в судовому засіданні заяву з доповненням ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 жовтня 2016 року про відмову у відкритті касаційного провадження.

в с т а н о в и л а:

вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 26 травня

2016 року ОСОБА_6 виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 308 КК.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 21 вересня

2016 року скасовано виправдувальний вирок місцевого суду і призначено новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 жовтня 2016 року ОСОБА_6 на підставі

п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК відмовлено у відкритті касаційного провадження за його скаргою на ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 21 вересня

2016 року, оскільки касаційну скаргу було подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку, з мотивів того, що воно

не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

У заяві про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення ОСОБА_6 на підставі п. 5 ч. 2 ст. 459 КПК просить скасувати ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 жовтня 2016 року і відкрити касаційне провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Апеляційного суду Житомирської області

від 21 вересня 2016 року. Свої вимоги заявник мотивує посиланням на правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові цього суду

від 11 лютого 2016 року у справі № 5-331кс15, який не було враховано при постановленні ухвали судом касаційної інстанції, у зв`язку з чим порушено його право на касаційний перегляд ухвали апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважає, що заява ОСОБА_6 не містить нововиявлених обставин, а тому не підлягає задоволенню, думку заявника, котрий просив задовольнити його заяву, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у заяві доводи, колегія суддів дійшла такого висновку.
Положеннями ч. 2 ст. 459 КПК визначено перелік обставин, які визнаються нововиявленими.
У своїй заяві ОСОБА_6 посилається на п. 5 ч. 2 ст. 459 КПК, в якому зазначено, що нововиявленими обставинами також визнаються інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Згідно зі ст. 8 Конституції України, в нашій державі визнається і діє принцип верховенства права, за яким Конституція має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на її основі та повинні їй відповідати.
Однією з основних засад судочинства, які закріплено в Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом (п. 8 ч. 3 ст. 129).
Конституційний Суд України під час офіційного тлумачення вказаних вище положень ст. 129 Конституції дійшов висновку, що винятки з правила про забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду мають бути визначені законом (Рішення від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007).
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
У частинах 1, 2 статті 424 КПК зазначено судові рішення, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку. Це вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції, а також ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку та ухвали суду апеляційної інстанції, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених КПК.
Як убачається з матеріалів касаційного провадження до суду касаційної інстанції ОСОБА_6 звертався з касаційною скаргою на ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 21 вересня 2016 року, якою скасовано виправдувальний вирок місцевого суду і призначено новий розгляд у суді першої інстанції, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 424 КПК та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції Українитаке рішення не є предметом перегляду суду касаційної інстанції, оскільки це визначено у Кримінальному процесуальному Законі.

Постанова Верховного Суду України від 11 лютого 2016 року у справі

№ 5-331кс15, на яку посилається заявник, була відома касаційному суду під час вирішення питання про відкриття провадженняза касаційною скаргою

ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Житомирської області

від 21 вересня 2016 року. Зміст цього рішення Верховного Суду України

не стосується питань, які вирішувалися колегією суддів касаційного суду, тому не свідчить і не може свідчити про неправильність ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 20 жовтня 2016 року про відмову у відкритті касаційного провадження,

а тому не являється нововиявленою обставиною в розумінні ч. 2 ст. 459 КПК.
Таким чином, проаналізувавши доводи, на які посилається ОСОБА_6 , колегія суддів дійшла висновку, що наведені в заяві обставини

не є нововиявленими згідно з положеннями ч. 2 ст. 459 КПК.

Оскільки підстава, на яку посилається ОСОБА_6 у своїй заяві про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 жовтня 2016 року за нововиявленими обставинами відповідно до положень ст. 459 КПК не є нововиявленою, його скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 466, 467 КПК, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів

у х в а л и л а:

заяву з доповненнями ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 жовтня 2016 року про відмову у відкритті касаційного провадження залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню

не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3