Ухвала
іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 10 лютого 2017 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня 2015 року, який ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11 листопада 2015 року залишено без зміни,
в с т а н о в и л а:
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 порушує питання про зміну зазначеного вироку, попередньо поновивши йому строк на касаційне оскарження.
Перевіривши касаційну скаргу, долучені до неї документи, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, виходячи з наступного.
Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, ухвалою касаційного суду від 21 березня 2016 року засудженому повернуто касаційну скаргу, у зв`язку з тим, що ним не усунуто недоліків, на які йому вказувалося в ухвалі касаційного суду від 02 грудня 2015 року, в установлений строк.
При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК, у межах строку на касаційне оскарження.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, копію ухвали Апеляційного суду м. Києва від 11 листопада 2015 року засуджений ОСОБА_4 отримав 20 листопада 2015 року, тоді як з касаційною скаргою звернувся до суду 01 лютого 2017 року, тобто поза межами строку на касаційне оскарження, що ним не заперечується з огляду на його прохання про поновлення вказаного строку.
Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо причини його пропуску є поважними.
У заяві про поновлення строку на касаційне оскарження засуджений посилається на роботу відправки та ознайомлення з вхідною кореспонденцією як на причину пропуску строку на оскарження судових рішень у касаційному порядку. Однак, жодних обґрунтувань зазначеної вказівки заява засудженого не містить, а із наведеного незрозуміло, що конкретно унеможливило подачу касаційної скарги в передбачений процесуальним законом строк. При тому, що після подання первинної касаційної скарги засудженому було надано строк для усунення її недоліків, про що він був обізнаний з огляду на його розписку про отримання ухвали касаційного суду від 02 грудня 2015 року, однак наданою можливістю не скористався (повторної скарги на адресу суду від нього не надійшло), у зв`язку з чим первинну касаційну скаргу йому було повернуто.
Враховуючи те, що жодних інших обєктивних причин пропуску строку, які б касаційний суд міг визнати поважними, у касаційній скарзі засудженим не наведено, підстав для поновлення строку на касаційне оскарження колегія суддів не вбачає.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайшов підстав для його поновлення.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, а подану касаційну скаргу повернути заявнику з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3