Справа № 714/260/17
Провадження № 1-кп/714/54/17
У Х В А Л А

"29" серпня 2017 р. Герцаївський районний суд Чернівецької області
в складі:
головуючого - судді: ОСОБА_1
секретар: ОСОБА_2
з участю: прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
захисника: ОСОБА_5
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Герца кримінальне провадження № 0000018 від 24.01.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні суду, на розгляді знаходиться кримінальне провадження за № 0000018 від 24.01.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.
В порядку вимог ч.3 ст.331 КПК України судом поставлено на обговорення питання про доцільність продовження терміну дії застосованого слідчим суддею до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор в доводах щодо постановленого на обговорення питання вважає що підстави для зміни, скасування або застосування іншого виду запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 відсутні; ризики, які були предметом розгляду при застосуванні запобіжного заходу існують і на даний час розгляду питання; просить врахувати, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.296 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, немає стійких соціальних зв`язків, немає постійного місця роботи, тобто вважає, що залишаються наявні ризики тяжкості кримінальних правопорушень, ризик переховування обвинуваченого від суду, в разі перебування на волі і в такий спосіб перешкоджати суду завершенню судового слідства; просив продовжити термін дії застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у встановленому законом порядку.
Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, суд не повідомили про причини неявки, але суд вважає за можливе розглянути питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченого без їх участі.
Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 вважали, що відсутні підстави для продовження дії застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою останньому, просили змінити застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, зважаючи на відсутність ризиків.
Таким чином, розглянувши питання доцільності продовження терміну дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заслухавши з даного питання думку учасників судового кримінального провадження, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що на підставі ухвали від 26.01.2017 року слідчого судді Герцаївського районного суду Чернівецької області відносно ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою слідчого судді Герцаївського районного суду Чернівецької області від 23.03.2017 року даний строк було продовжено.
В судовому засіданні 19 липня 2017 року строк запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 було продовжено.
Продовжений судом термін дії застосованого запобіжного заходу відносно останнього у вигляді тримання під вартою спливає 16 вересня 2017 року, судове слідство по справі не завершено.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до сплину двомісячного строку, з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно абз.2 ч.3 ст.331 КПК України, до спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. За наслідками розгляду питання суд, своєю ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто, запобіжний захід має на меті попереджати спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.
Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Отже, враховуючи вищенаведене та позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішенні «Харченко проти України» від 10.02.2011 р., зокрема в п. 79 цього рішення зазначено, що…. питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно; воно має вирішуватися в кожній справі із урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення….; таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи та під істинними вимогами публічного інтересу, в даному конкретному випадку, суд враховує обставини кримінального провадження.
Зокрема, при вирішенні питання продовження застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наявним залишається ризик переховування обвинуваченого від суду, при цьому враховує, що скоєний ОСОБА_4 злочин є тяжким, будь-яких даних які б свідчили про те, що за станом здоров`я останній не може перебувати в умовах ізоляції у суду немає, інших обставин, які стосуються особи обвинуваченого і які не були відомі слідчому судді при застосуванні запобіжного заходу також відсутні, що в сукупності дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може перешкоджати завершенню судового слідства в даному кримінальному провадженні.
Вимогами ст.183 ч.1 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Частиною 4 цієї статті передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.177, 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Отже, виходячи з обставин справи, з врахуванням наведеної норми закону, доводів сторін кримінального провадження, суд вважає не доцільним визначати розмір застави у кримінальному провадженні при вирішенні питання доцільності продовження застосованого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 .
Таким чином, обставини, зазначені в п.п.1, 2, 3 ст.178 КПК України, аналізуючи обставини, що відомі на даній стадії судового розгляду, суд приходить до висновку, що застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить уникненню ризиків, перешкоджанню і завершенню судового слідства і вважає що відносно обвинуваченого слід продовжити термін дії застосованого, відповідно до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Відмовляючи в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 , суд враховує те, що не зазначено підстав і обставин, з посиланням на докази для зміни застосованого запобіжного заходу з триманням під вартою на більш м`який запобіжний захід.
Оцінюючи в сукупності встановлені в судовому засіданні обставини доцільності тримання обвинуваченого під вартою, встановлені в ст.178 КПК України суд вважає, що тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 під час провадження справи в суді є оправданим і таким, що ґрунтується на вимогах кримінально-процесуального законодавства України та не порушує норми, правила і вимоги Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року і практику Європейського суду з прав людини.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 202, 206, 395 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Продовжити строк тримання під вартою в Чернівецькій установі виконання покарань № 33 обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України терміном до 26 жовтня 2017 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору негайно після її проголошення та направити начальнику УВП №33 м. Чернівці.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя: ОСОБА_1