УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/4518/16-к

Провадження № 1-кп/638/203/17
22.03.2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

з участю обвинуваченого ОСОБА_4

з участю потерпілої ОСОБА_5

з участю захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні питання щодо можливості призначення судового розгляду кримінального провадження відносно вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених частиною 1 статті 286, частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу Українита вирішити питання щодо продовження строку тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

23.03.2016 року до Дзержинського районного суду м. Харкова із Харківської місцевої прокуратури №1 надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудового розслідування за №0000347 від 02.09.2015 року за підозроюОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених частиною 1 статті 286, частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України із затвердженим 23.03.2016 року обвинувальним актом по справі.
Останнє підготовче судове засідання по справі призначене на 22 березня 2017 року.

Прокурор зазначив, що на підставі обвинувального акту є можливість призначити судовий розгляд.

Потерпіла не заперечувала щодо призначення справи до судового розгляду.

Обвинувачений та його захисник також вважали можливим призначити справу до судового розгляду.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового розгляду, приходить до наступних висновків.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 складений у відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України і поверненню прокурору не підлягає.

Провадження за обвинувальним актом підсудне цьому суду.

Підстав для закриття провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового провадження немає.

Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні, відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 усудове засідання.

Зазначене судове засідання з урахуванням виду правопорушення, слід проводити у відкритому судовому засіданні.

Коло осіб, які беруть участь у судовому розгляді є наступним: обвинувачений, захисник, прокурор, потерпілі, свідки.

Вирішуючи питання щодо кола осіб у учасників судового провадження, про виклик в судове засідання осіб для їх допиту, суд виходить з часу надходження матеріалів провадження до суду за клопотанням прокурора, забезпечення принципу змагальності сторін та їх рівності у наданні доказів згідно положень ст.22 КПК України, а тому вважає за необхідне на даній стадії судового провадження задовольнити позиції прокурора, висловленій у відповідному списку.

З урахуванням викладеної думки суду, на даний час є недоцільним витребування будь-яких документів чи речей.

Сторони не позбавлені права заявити повторні клопотання щодо виклику для допиту осіб, витребування документів чи речей, зокрема, і під час безпосередньо судового розгляду згідно положень ст.350 КПК України.

Також в судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 .
Потерпіла заперечувала щодо задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою.
Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою.
Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступних висновків.
Відповідно до частини 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Розглянувши обвинувальний акт, враховуючи реальне існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, враховуючи особу підозрюваного, наявні підстави вважати, що знаходячись на волі обвинувачений може продовжити злочинну діяльність, суд вважає, що підстав для заміни або скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на теперішній час судом не вбачається.

Так, ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.03.2016 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвалами Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.04.2016 року, 14.06.2016 року, 10.08.2016 року, 05.10.2016 року, 30.11.2016 року, 27.01.2017 року стрко тримання під вартою відносно ОСОБА_4 продовжено.
Положеннями статті 29 Конституції України гарантовано право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Так, у рішенні «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, визначено, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Так, Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, ухилення від явки до суду, вчинення іншого злочину.
Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.
Частиною 1 статті 194 КПК України визначено, що суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, щоб обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою - незалежно від того, наскільки коротким він є, - має бути переконливо доведено органами державної влади. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пп. 56 та 59 з подальшими посиланнями).
При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 14.03.2016 року ризиками, які дали суду підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у розумінні положень статті 177 КПК України вказано про те, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування і суду.
Вислухавши учасників судового засідання, вивчивши надані прокурором документи, які підтверджують необхідність та достатність підстав для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 суд приходить до висновку про відсутність даних, які б свідчили, що ті ризики, які були враховані судом під час обрання запобіжного заходу відсутні.
Розглядаючи питання про продовження строків тримання під вартою суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_4 , враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ним злочину. Окрім того, ризики, які передбачені статтею 177 КПК України, які дають суду підстави для продовження строку тримання під вартою в повній мірі знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Обставини, які вказують на те, що ОСОБА_4 може вчинити новий злочин є те, що останній неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.
У відповідності з положеннями статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вище перелічених ризиків, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінюючи всі обставини у їх сукупності, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального провадження, тяжкість покарання що загрожує ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність постійного місця роботи - не працює офіційно та офіційного доходу не має, наявність судимостей - раніше неодноразово засуджувався, розмір майнової шкоди, яка спричинена потерпілому та не відшкодована, приходить до висновку про те, що підстав для заміни або скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , на теперішній час судом не вбачається.
Також захисником ОСОБА_4 ОСОБА_6 подано до суду клопотання про забезпечення кримінального провадження шляхом надання тимчасового доступу до документів, призначення експертиз, направлення запитів та ін., яке він підтримав у судовому засіданні.
Обвинувачений не заперечував проти задоволення клопотання про забезпечення кримінального провадження.
Потерпіла також не заперечувала щодо задоволення клопотання про забезпечення кримінального провадження.
Прокурор вважала внесене клопотання передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.
Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог статті 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів. При цьому, в клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання, 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати, 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи, 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні, 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Внесене захисником ОСОБА_4 ОСОБА_6 клопотання про забезпечення кримінального провадження не відповідає вимогам вищенаведеної статті, а тому задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, Рішенням Європейського суду з прав людини від 10.02.2011, справа «Харченко проти України», ст.165-1 КПК України 1960 р., ст.ст.314-316, 334, 369, КПК України,-
ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених частиною 1 статті 286, частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу Українипризначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 31 березня 2017 року на 16 годину 45 хвилин.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харкова, громадянину України, українцю, строк тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто до 20 травня 2017 року.

В задоволенні клопотання, заявленого захисником ОСОБА_6 - відмовити.

Викликати для участі у судовому засіданні прокурора, потерпілого, обвинуваченого, його захисника, а також осіб для допиту як свідків в частині погодженої позиції прокурора.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий: