Справа № 131/537/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.04.2015

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

сторони обвинувачення прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону ОСОБА_3 ,

сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іллінці кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000117 від 18 березня 2015 року, із обвинувальним актом про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця і жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.402 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, військової частини польова пошта НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.ст.1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», положень Військової присяги, ст.ст.11, 16, 30, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 5 вересня 2014 року близько 9 год. 00 хв., в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходиться в АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, відкрито відмовився виконати наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 № 351 від 4 вересня 2014 року «Про повернення військовослужбовців військової частини польова пошта НОМЕР_1 до місця виконання завдання» та отримати припис щодо вибуття до постійного місця дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_1 , які були видані уповноваженою особою в межах своїх повноважень із дотриманням належної форми і порядку їх віддання, а також ґрунтувались на законі, за змістом не суперечать чинному законодавству, та згідно яких ОСОБА_4 був зобов`язаний 10 вересня 2014 року прибути до місця постійної дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується в зоні проведення антитерористичної операції, своїми діями підірвав боєготовність та боєздатність вказаної частини, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.402 ч.1 КК України, як непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника.

Наведені вище визнані судом доведеними обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст.402 ч.1 КК України, підтверджені в судовому засіданні показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_4 , який повністю визнав свою вину у скоєнні кримінального правопорушення і пояснив, що вчинив його за обставин, як це зазначено в обвинувальному акті.

В цьому разі за клопотанням прокурора та згодою обвинуваченого ОСОБА_4 за приписом ч.3 ст.349 КПК України суд не досліджує докази щодо обставин скоєння кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

За таких обставин суд доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, його дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно по ст.402 ч.1 КК України, як непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника.

Суд враховує пом`якшуючі покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставини - щире каяття у скоєному та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжували б його покарання, немає. Суд враховує також особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, за місцем проживання характеризуються позитивно, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину.

За таких обставин суд доходить висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без його ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити передбачене законом покарання по ст.402 ч.1 КК України у виді позбавлення волі. Згідно ст.75 КК України, ОСОБА_4 слід звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням. Згідно ст.76 КК України, на ОСОБА_4 слід покласти обов`язки не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи чи навчання та періодично з`являтись до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Шкода кримінальним правопорушенням не завдана, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні запобіжний захід відносно підозрюваного не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 368, 369, 370, 371, 374, 532 КПК України,

П Р И С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним і призначити йому покарання по ст.402 ч.1 КК України 2 роки позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 роки.

Згідно ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи чи навчання та періодично з`являтись до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана обвинуваченим і прокурором до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Іллінецький районний суд. При цьому судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копії вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1