№755/2177/16-к
1-кс/755/396/16

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2016 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, неодруженого, з неповною загальною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 15 червня 2007 року за ч. 2 ст. 186 КК України, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2012 року за ч. 2 ст. 185 КК України, до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільненого в 2013 році умовно-достроково на невідбуту частину покарання 22 дні,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 , звернулась до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по відношенню до підозрюваного ОСОБА_7 .
Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_7 маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, 01.02.2016 року приблизно о 05 годині 00 хвилин , перебуваючи за адресою м.Київ бульв. Перова, 11 зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_8 та, в ході розмови, яка відбулась між вказаними особами, вступили у злочинну змову на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, а саме умисне, таємне викрадення майна з автомобілів, що залишені власниками в нічний час на неохоронюваних стоянках. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, вказані особи приблизно о 05 години 00 хвилин відійшли від будинку та направились в пошуках автомобілів, які залишені власниками на не охоронюваних стоянках в нічний час доби, з метою скоєння з них крадіжок.
В подальшому, перебуваючи за адресою м. Київ бульв. Перова, 15-в вказані особи помітили припаркований автомобіль «Чері Амулет» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 , та вирішили вчинити крадіжку майна, що знаходилось в салоні вказаного автомобіля.
Так, 01.02.2016 року, приблизно з 06 годині 00 хвилин, діючи за чітким розподілом ролей, по заздалегідь оговореному плану, впевнившись, що за їх діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, ОСОБА_8 зупинився поряд з вказаним автомобілем, з метою попередження свого спільника ОСОБА_7 в разі виникнення будь-якої небезпеки, а ОСОБА_7 в свою чергу підійшов до автомобіля та використовуючи підручні засоби розбив вікно водійських дверей автомобіля, після чого проник до салону автомобіля. Перебуваючи в салоні автомобіля ОСОБА_7 руками демонтував панель автомагнітоли «Піонер», вартістю 3000 гривень, а також карту пам`яті об`ємом 8 Гб, вартістю 100 гривень, труборіз для мідних труб з різцем, вартістю 300 гривень, тим самим вчинив їх таємне викрадення. В подальшому вказані особи з місця вчинення злочину зникли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 3400 гривень.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 який вказав, що дійсно він спільно з ОСОБА_8 шляхом розбиття скла вікна проникли до припаркованого автомобіля, звідки викрали панель авто магнітоли, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 який вказав, що дійсно він спільно з ОСОБА_7 шляхом розбиття скла вікна проникли до припаркованого автомобіля, звідки викрали панель авто магнітоли, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , протоколом огляду місця події, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.
01.02.2016 року о 06 години 30 хвилин ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
01.02.2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України.
У клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що останній може впливати на потерпілого та свідків; може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки він є раніше судимий за вчинення умисних злочинів проти власності, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, не має стабільного джерела прибутку, та свої матеріальні потреби намагається задовольнити злочинним шляхом, що й стало причиною вчинення ним вказаного злочину, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, пояснення слідчого, які підтримали клопотання та просили його задовольнити, думку захисника та підозрюваного, які просили суд обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Як вбачається із наданих суду матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.
Враховуючи те, що ОСОБА_6 раніше судимий, може вчинити інші кримінальні правопорушення, впливати на потерпілого та свідків, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості та за яке передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк до 5 років, може вчинити інші кримінальні правопорушення, не має постійного джерела прибутку, у зв`язку з чим може продовжити злочинну діяльність і ухилятися від слідства та суду, суд вважає необхідним застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Враховуючи викладене, з метою досягнення дієвості кримінального провадження, керуючись статями 177, 182,183,184, 193-196 КПК України,
Клопотання старшого слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 - задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді утримання під вартою в межах 2-х місячного терміну до 29 березня 2016 року, включно.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Дніпровського районного суду м. Києва, має бути наданий уповноваженій службовій особі Київського СІЗО.
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Київського СІЗО негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_7 з під варти та повідомити усно і письмово особу в провадженні якої перебуває справа.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного ОСОБА_7 з під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_7 вважається таким, щодо до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним у той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя: