У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2017 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором, відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Закарпатської області, м. Ужгород, громадянина України, українця, з вищою освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, проживаючогоза адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України

про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -
В С Т А Н О В И В:
З клопотання та матеріалів кримінального провадження вбачається, щоСВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0003801 від 29.10.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Згідно клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи обвинуваченим 31.03.2016 року Ужгородської місцевою прокуратурою за ч. 1 ст. 187 КК України, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин за наступних обставин. Так, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється в тому, що 29 жовтня 2016 року близько 14 години 30 хвилин перебуваючи в АДРЕСА_2 , а саме в під`їзді даного будинку, діючи з прямим умислом повторно, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_7 розвернулась до нього спиною, вийняв із її жіночої сумочки яка знаходилася на спині останньої мобільний телефон марки «Леново», вартість якого згідно висновку експерта № 11/683 - складає 2064, 25 гривень та грошові кошти в сумі 400 гривень (дві купюри по двісті гривень) та одразу із викраденим майном почав втікати, зокрема відчинив двері під`їзду, та забігши на перший поверх побіг в напрямку балкону, який розташовано в кінці коридору першого поверху. Потерпіла перевіривши сумку виявила факт відсутності мобільного телефону разом з грошовими коштами, усвідомила те, що його разом з грошовими коштами в сумі 400 гривень викрав щойно ОСОБА_6 і одразу побігла за ним в під`їзд при цьому переслідуючи останнього кричала йому в слід щоб він повернув телефон та грошові кошти які він щойно викрав, однак ОСОБА_6 вистрибнувши через балкон загального користування який розташовано в кінці коридору першого поверху зник у невідомому напрямку разом із викраденими грошовими коштами та мобільним телефоном потерпілої. З цих підстав враховуючи що дії ОСОБА_6 розпочаті як таємне викрадення чужого майна, виявлені потерпілою яка переслідувала останнього на протязі декількох секунд переросли у відкрите викрадення чужого майна та кваліфікуються як грабіж. У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Закарпатської області, м. Ужгород, громадянин України, українець, з вищою освітою, не одружений, раніше не судимого, проживаючийза адресою: АДРЕСА_1 .
Як вбачається з клопотання, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 від 29.10.2016 року, протоколом огляду місця події від 29.10.2016 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 29.10.2016 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 17.06.2016 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 29.10.2016 року, висновком експерта №11/863 від 30.11.2016. ОСОБА_6 наразі підозрюється у вчиненні злочину проти власності вчинений повторно (ч. 2 ст. 186 ), згідно ст. 12 КК України, належить до тяжких кримінальних правопорушень, за яким закону України про кримінальну відповідальність передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років. Також враховуючи те, що ОСОБА_6 раніше попадав у поле зору правоохоронних органів, оскільки притягався до кримінальної відповідальності, а тому усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України. З огляду на викладене, в сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. З цих підстав більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч. 2 ст. 177 КК України, а тому слідчий просить клопотання задовольнити.
В судовому засіданні встановлено, що клопотання про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, разом з матеріалами клопотання, вручено підозрюваному 18.01.2017 року.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив таке задовольнити, враховуючи те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,який відноситься до категорії тяжких та за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 4 до 6 років, раніше притягався до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 190 КК України, на розгляді Ужгородського міськрайонного суду знаходиться обвинувальний акт про обвинувачення підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 187 КК України , тому на думку прокурора наявні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам. Слідчий у судовому засіданні зазначив , що підозрюваний на виклики з"являється.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечив. Зазначив, що не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 просив у задоволенні клопотання відмовити. Зазначив, що його підзахисний має постійне місце проживання, не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування , незаконно впливати на потерпілого, свідків , у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, про що свідчить те, що за час, що пройшов з моменту вчинення кримінального правопорушення і до сьогоднішнього дня ОСОБА_6 не вчинено жодної з вказаних слідчим дій, таким чином відсутні ризики, на які вказує слідчий, у зв`язку з чим клопотання по застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є безпідставним. Також прокурором та слідчим жодним чином не доведено неможливість застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.
Заслухавши думку прокурора, який підтримав внесене клопотання, пояснення слідчого про обставини справи, пояснення ОСОБА_6 та його захисника, суд приходить до наступного.
Клопотання слідчого мотивоване тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ст. 186 КК України,який відноситься до категорії тяжких та за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 4 до 6 років, наявні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Крім того, згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно п.3 абз.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" від 25.04.2003 року №4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки.

Разом з тим, в п. 13.3 вищевказаної Постанови роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Це можливо, коли особа немає постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25 квітня 2003 року "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" розглядаючи подання, суддя з`ясовує, чи є підозра у вчиненні особою злочину або обвинувачення останньої обґрунтованими, тобто чи є в розпорядженні органу дізнання, слідчого встановлені у визначеному законом порядку достатні дані, що свідчать про наявність ознак злочину, вчиненого саме цією особою (ними можуть бути заяви й повідомлення про злочин, явка з повинною, документи, складені за результатами оперативно-розшукової діяльності, протоколи слідчих дій, висновки експертиз тощо).

У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003 тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а тільки враховується поряд з іншими обставинами, передбаченими відповідними статтями КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_6 має постійне місце проживання, за час з моменту вчинення злочину з 29.10.2016 року по час внесення клопотання підозрюваний належним чином виконував процесуальні обов`язки.
В судовому засіданні прокурор та слідчий не заперечили, що ОСОБА_6 не вчиняв дій спрямованих на переховування від органів досудового розслідування, не намагався знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Однак, прокурор наполягав на тому, що існує ризик того, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше притягався до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 190 КК України на розгляді Ужгородського міськрайонного суду знаходиться обвинувальний акт про обвинувачення підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 187 КК України

Відповідно до п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні даного злочину за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м"які запобіжні заходи можуть не забезпечити його належної поведінки та виконання процесуальних обов"язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання найбільш суворої міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

За таких обставин, враховуючи, що прокурором та слідчим доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а тому суд вважає, що в задоволенні клопотання про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту слід відмовити та вважає за потрібне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 більш м"який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Закарпатської області, м. Ужгород, громадянина України, українця, з вищою освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, проживаючогоза адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України - запобіжний захід у виді домашнього арешту та заборонити залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, в період доби з 20.00 по 08.00 годину

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язок прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 .

Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу доручити начальнику Ужгородського ВП ГУ НП України в Закарпатській області.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом до 18 березня 2017 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1