Справа № 308/4575/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

21.06.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 ,
апелянта - директора Мукачівського УВП УТС ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/777/315/17, за апеляційною скаргою, яку подав директор Мукачівського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ :
- будівлі, споруди, обладнання: майновий комплекс, адмінкорпус та виробничі цехи, що знаходяться за адресою: м. Мукачево, вул. Свалявська, 2 «А»;
- об`єкти непромислової сфери: бібліотека, що розташована по вул. Свалявська, 2, «А» у м. Мукачево; гуртожиток, що знаходиться по вул. Нова, 6 у м. Мукачево; база відпочинку, що розташована в с. Лісарня Мукачівського району Закарпатської області, й належать Мукачівському УВП УТОС, яке останнє передало із власного балансу на баланс ПОГ «Мукачівське УВП № 1 УТОС, які користуються ним у фінансово-господарській діяльності.
В ухвалі слідчого судді вказується на те, що в клопотанні слідчого наведені правові підстави для накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, зокрема, з метою його збереження як речових доказів. Тому, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
В апеляційній скарзі директор Мукачівського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих ОСОБА_6 , вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою й такою, що суперечить нормам процесуального та матеріального права. Посилається на те, що слідчим суддею не враховано, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст. 170 КПК України. Крім того, вказує на те, що Мукачівське УВП УТОС та ПОГ «Мукачівське УВП № 1 УТОС» не є власником майна, на яке накладено арешт, оскільки згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.04.2008, власником майна є Українське товариство сліпих, а відповідно до Статуту товариства, розпорядження вказаним майном відноситься до виключної компетенції Центрального Правління Українського товариства сліпих. Просить ухвалу слідчого судді скасувати й відмовити в задоволенні клопотання.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення представника Мукачівського УВП УТС ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який судове рішення вважав законним та обґрунтованим і заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів із метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладеним арешт у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом витребування необхідної інформації в Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання про накладення арешту на майно, слідчим суддею належним чином були враховані вимоги Конституції України, дотримані вимоги кримінального процесуального закону та принцип верховенства права закладений у Європейській Конвенції та Рішеннях Європейського Суду з прав людини, ретельно перевірені доводи клопотання й постановлено судове рішення, яке з огляду на вказані норми права визнається законним та обґрунтованим.
Як убачається із приєднаних до клопотання матеріалів, слідчимслідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження з попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 212 КК України. Відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом умисного ухилення службовими особами Мукачівського УВП УТОС від сплати податків на суму 912418 гривень, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у значних розмірах.
Матеріали судового провадження також підтверджують, що особа, яка передає майно - ОСОБА_10 , та особа, яка приймає майно ОСОБА_10 , є однією й тією ж особою.
Враховуючи наведене, колегія судів погоджується з висновком слідчого судді про те, що у клопотанні слідчого наведені правові підстави для накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, зокрема, з метою збереження речових доказів. При цьому, колегія суддів враховує те, що вказане майно має істотне значення для повного, об`єктивного та всебічного з`ясування обставин під час досудового розслідування кримінального провадження і визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, що підтверджується постановою старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Закарпатській області ОСОБА_11 від 28.04.2017. Тому, доводи апеляційної скарги про те, щоклопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст. 170 КПК України, колегія суддів відхиляє як надумані й такі, що спростовуються фактичними обставинами кримінального провадження та доданими до клопотання матеріалами (доказами).
Доводи апеляційної скарги про те, що Мукачівське УВП УТОС та ПОГ «Мукачівське УВП № 1 УТОС» не є власником майна, на яке накладено арешт, оскільки згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.04.2008, власником указаного майна є Українське товариство сліпих, а відповідно до Статуту даного товариства, розпорядження таким майном відноситься до виключної компетенції Центрального Правління Українського товариства сліпих, колегія суддів, враховуючи вищенаведені обставини, відхиляє як такі, що не спростовують висновку слідчого судді про необхідність накладення арешту на майно. При оцінці доводів апеляційної скарги у цій частині та прийнятті рішення колегія суддів враховує те, що у підтвердження тверджень про те, що власником майна є Українське товариство сліпих, апелянтом не надано достатніх доказів.
На інші доводи, які б давали підстави для скасування судового рішення в апеляційній скарзі не вказується.
Отже, вищенаведене свідчить про те, що слідчим суддею були дотримані вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання та прийнятті рішення про накладення арешту на вищезазначене майно із забороною розпоряджатися ним.
Колегія суддів також зазначає, що при прийнятті судового рішення слідчим суддею враховані вимоги ст. 173 КПК України у частині розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження ;п. 11 ст. 170 КПК України, відповідно до яких заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню ; що у кримінальному провадженні застосовано найменш обтяжливий спосіб арешту, який не перешкоджатиме його використанню, не створює для працівників підприємства шкідливі наслідки, не порушує право власника володіти майном, шляхом заборони розпоряджатися ним, залишивши його в користуванні як Мукачівського УВП УТОС, так і ПОГ «Мукачівське УВП № 1 УТОС», а також Українського товариства сліпих, що не буде перешкоджати повному і всебічному проведенню досудового розслідування, та не буде порушувати право власника на мирне володіння своїм майном.
Тому, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, такою, що постановлена з метою забезпечення своєчасного та якісного проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні та запобіганню неправомірним негативним наслідкам при розслідуванні кримінальних правопорушень і не вбачає підстав для її скасування.
При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що апелянтом не заявлялось жодних клопотань як в апеляційній скарзі, так і під час її розгляду, у тому числі клопотань, які би підтверджували обґрунтованість доводів апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 170-173, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, яку подав директор Мукачівського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: