Ухвала
іменем україни
22 лютого 2017 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10 жовтня 2016 року (№274/4503/16-к) та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 15 листопада 2016 року,

в с т а н о в и в:

Вищезазначеною ухвалою місцевого суду ОСОБА_4 , засудженому вироком Оболонського районного суду м. Києва від 25 лютого 2010 року за ч. 1 ст. 115 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років шість місяців, відмовлено у задоволенні клопотання про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК.

Ухвалою суду апеляційної інстанції відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10 жовтня 2016 року.

У касаційній скарзі засуджений висловлює свою незгоду з вищевказаними судовими рішеннями та просить призначити апеляційний розгляд його апеляційної скарги на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10 жовтня 2016 року.

Перевіривши касаційну скаргу, копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України та ст. 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що учасники судового процесу та інші особи забезпечуються правом на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 424 КПК, в касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або про відмову в застосуванні заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду у апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно постанови Верховного Суду України від 09 лютого 2017 року (№ 5-458кс(15)16) норми права, передбачені ч. 2 ст. 424 та ч. 5 ст. 539 КПК (в редакції до набрання чинності Законом № 1491-VIII), не забезпечують права на оскарження в касаційному порядку судових рішень, ухвалених за результатами розгляду клопотань щодо застосування на стадії виконання вироку Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», (ч. 5 ст. 72 КК), оскільки такі ухвали не перешкоджають подальшому провадженню, а отже їх оскарження не передбачено положеннями КПК.
Тому, оскільки ухвала суду першої інстанції щодо ОСОБА_4 в апеляційному порядку не переглянута, та постановлена відповідно до розділу VIII «Виконання судових рішень» КПК, а ухвала апеляційного суду не перешкоджає подальшому провадженню, вони не можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції, а тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись п. 6 розділу XIІ «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», п.1 ч. 2 ст. 428 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою.

Ухвалаоскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3