Справа № 309/1665/17
Провадження № 1-кп/309/287/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2017 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого: ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження №0000433 щодо обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого Хустським районним судом 18.11.1977 р. за ч.1 ст.81 КК України 1960 р., 19.07.1978 р. за ч.2 ст.81, ст.17, ч.2 ст.81, ч.2 ст.141, ч.2 ст.140, ст.42 КК України 1960 р., Харківським районним судом Харківської області 14.05.1985 р. за ч.4 ст.81, ч.1 ст.89, ч.1 ст.140, ст.42 КК України 1960 р., Хустським районним судом 30.05.1986 р. за ч.3 ст.81 КК України 1960 р., 13.02.1991 р. за ч.3 ст.140, ч.1 ст.222, КК України 1960 р., 06.06.1996 р. за ч.3 ст.140, ч.4 ст.81, ст.42, ч.2 ст.26 КК України 1960 р., Апеляційним судом Закарпатської області 25.11.2005 р. за п.6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст.187, ч.2 ст.194, ч.3 ст.185, ч.1 ст. 263 КК України, Гадяцьким районним судом Полтавської області 07.02.2008 р. за ч.3 ст.185, ч.3 ст. 186 КК України, Лохвицьким районним судом Полтавської області 01.11.2008 р. за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, Припятинським районним судом Полтавської області 22.05.2009 р. за ч.3 ст.185 КК України, Зіньківським районним судом Полтавської області 14.07.2009 р. за ч.2 ст.185 КК України, 08.09.2009 р. за ч.2 ст.185 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.186 КК України
В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 23 квітня 2017 року біля 01:00 год., з метою заволодіння чужим майном, умисно зайшовши на територію чужого дворогосподарства, що розміщене за адресою: АДРЕСА_1 і належить ОСОБА_5 , де з метою протиправного проникнення в будинок, розбив скло на вхідних дверях, далі просунув руку через отвір, що утворився, ключем з середини дверей відімкнув замок, проник до приміщення будинку, з якого умисно, відкрито викрав 2 купюри по 500 гривень, ноутбук марки «TOSHIBA» синього кольору серії № 94413184К вартістю 3000 гривень, комп`ютерну мишку стального кольору марки «Microsoft» «model: 2010» вартістю 350 гривень, комп`ютерну клавіатуру чорного кольору марки «Defender» S/N 92500228 вартістю 70 гривень, зарядний пристрій до ноутбука чорного кольору марки «ASUS» «MODEL: AD887020» вартістю 200 гривень та зарядний пристрій до ноутбука чорного кольору марки «LITEON» «MODEL: PA-1121-08» вартістю 190 гривень, на загальну суму 4810 гривень, чим самим заподіяв ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 4810 гривень.

За вказане кримінальне правопорушення передбачена кримінальна відповідальність відповідно до ч.3 ст.186 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення зазначеного у обвинуваченні за ч.3 ст.186 КК України визнав у повному обсязі та щиро розкаявся. Свій вчинок пов`язаний з викраденням грошей та майна від потерпілого ОСОБА_5 пояснив тим, що перебував у відчаї та безвихідному становищі, через те, що після звільнення з місць позбавлення волі не мав належної підтримки від своїх рідних. Фактично він жив без засобів на існування та матеріального забезпечення, при цьому хворіючи на туберкульоз йому було необхідне лікування та харчування. Наведені обставини стали основною причиною вчинення ним даного правопорушення. Викладені в обвинувальному акті фактичні обставини викрадення чужого майна повністю визнає. Виступаючи в судових дебатах ОСОБА_4 просив вибачення за свої дії, обіцяв більше не вчиняти правопорушень і при визначенні покарання просив суд врахувати його вік та стан здоров`я і при можливості дати йому ще один шанс на виправлення своєї поведінки, та не призначати покарання пов`язаного з позбавленням волі. Звертаючись з останнім словом до суду ОСОБА_4 також просив взяти до уваги його каяття, сприяння у розкритті злочину, добровільне повернення викраденого майна, а також його вік та стан здоров`я.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які були спрямовані на викрадення чужого майна 23 квітня 2017 року біля 01:00 год., з дворогосподарства розташованого по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст.186 КК України, за кваліфікуючими ознаками - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у житло.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що обвинувачений дійсно 23 квітня 2017 року біля 01:00 год., з його власного дворогосподарства розташованого по АДРЕСА_2 , вчинив викрадення грошей та майна, чим дуже сильно налякав його стару і хвору матір. Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 повернув йому викрадене майно. Даючи оцінку таким діям обвинуваченого потерпілий пояснив, що останній неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, однак кожного разу після звільнення з місць позбавлення волі продовжував вчиняти нові злочини. Тому він не вірить обіцянкам обвинуваченого про його наміри та бажання стати на шлях виправлення, оскільки він становить потенційну суспільну небезпеку. Просив суд винести у даній справі справедливе рішення. Цивільного позову по справі не заявляв і претензій до обвинуваченого не має.

За даними обліку ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_4 значиться як особа, що багаторазово притягалася до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні досліджено виписки з медичної картки стаціонарного хворого №25/14-1452 від 25.03.2016 року з УДПСУ в Херсонській області, якими стверджено наявність у ОСОБА_4 захворювання на туберкульоз, перебування на диспансерному обліку та потреби у профілактичному лікуванні від цього захворювання.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує обставини, які пом`якшують покарання - повне визнання своєї вини, щире каяття, сприяння в розкритті злочину, добровільне відшкодування шкоди завданої злочином та стан його здоров`я.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд також враховує ступінь тяжкості вчинених правопорушень, особу винного, який раніше неодноразово був засуджений, в тому числі за крадіжки чужого майна, і приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Крім цього, виходячи з обставин справи та беручи до уваги наявність декількох пом`якшуючих покарання обставин, зважаючи на характеризуючи дані про особу підсудного, усвідомлення ним негативних наслідків свого вчинку та його ставлення до вчиненого ним діяння, стан його здоров`я, суд вважає за можливе на підставі ст.69 КК України при призначенні покарання ОСОБА_4 за ч.3 ст.186 КК України, призначити йому покарання нижче від найнижчої межі ніж передбачено законом за даний злочин.

Цивільного позову по справі не заявлено.

Питання про речові докази у кримінальному провадженні вирішити у порядку передбаченому ст.100 КПК України. Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі наведенного та керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_4 за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України і на підставі ст.69 КК України призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_4 за цим вироком рахувати з моменту його затримання, з 12.05.2017 року, зарахувавши йому в строк відбуття покарання період попереднього ув`язнення до набрання вироком законної сили, відповідно до положень визначених ст.72 КК України.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Речові докази по справі - ноутбук марки «TOSHIBA» синього кольору серії № НОМЕР_1 , комп`ютерну мишку стального кольору марки «Microsoft» «model: 2010», комп`ютерну клавіатуру чорного кольору марки «Defender» S/N 92500228, зарядні пристрої до ноутбука чорного кольору марки «ASUS» «MODEL: AD887020» та марки «LITEON» «MODEL: PA-1121-08» - залишити у розпорядженні власника - ОСОБА_5 ;

- сумку матерчату синього кольору, рукавички матерчаті чорного кольору, стамеску з руків`ям синього кольору знищити.

На вирок може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Хустський районний суд Закарпатської області.

Головуючий суддя

Хустського районного суду підпис ОСОБА_1 .

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1 .