печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :
20 березня 2017 року у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження слідчого СГ ГСУ НП України ОСОБА_3 за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000120.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалася.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого розглядається без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У судовому засіданні слідчий просив задовольнити клопотання з викладених у ньому підстав.

З матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні Головним слідчим управлінням НП України проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000120, внесеному до ЄРДР 26.11.2012 за фактами вчинення службовими особами групи компаній «Укогруп» кримінальних правопорушень передбачених ст. 356, ч. 3,4 ст. 197-1, ч. 1 ст. 194, ч. 1 ст. 358, ч. 1, 2 ст. 382, ч. 1 ст. 364-1, ч. 2 ст. 364, ч. 1, 2 ст. 366, ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 212, ч. 3 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що впродовж 2012-2014 років, службові особи групи компаній «Укогруп», за попередньою змовою групою осіб, самовільно, всупереч встановленому порядку, на території міста Києва зайняли земельні ділянки за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 і АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_18 , АДРЕСА_19 , АДРЕСА_20 , та ін. і незаконно розпочали на них самовільне будівництво житлових та офісно-торгово-житлових комплексів « ІНФОРМАЦІЯ_1 », « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та ін.

Слідчий вказує, що на земельній ділянці кадастровий номер 8 000 000 000:66:248:0025, що розташована у Дніпровському районі м Києва, яка на даний час є арештованою на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва, здійснюється самовільне будівництво об`єкту нерухомого майна житлового комплексу «Флагман» по АДРЕСА_10 , яке відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва арештоване. При цьому будь-які дозвільні документи на проведення будівельних робіт відсутні, роботи проводяться із грубим порушенням будівельного законодавства, що може в подальшому призвести до тяжких наслідків .

За даними Центру моніторингу забудови Києва (monitor.mkk.kga.gov.ua), будівництво ЖК «Флагман» по провулку Лобачевського, 7 в Дніпровському районі м. Києві є самочинним.

Крім того, встановлено, що 23.05.2013 директором ТОВ «Еверест Плюс», ОСОБА_5 , укладено договір купівлі-продажу майнових прав №491/ЕМ на квартиру АДРЕСА_21 з ОСОБА_6 . Під час підписання даного договору ОСОБА_6 , сплачено кошти в сумі 517 813 гривень, як плату що складає 100 % вартості майнових прав про що останньому надали документи, що підтверджують даний факт.

В подальшому ОСОБА_6 встановлено, що квартира, майнові права на яку йому продано на підставі договору купівлі-продажу майнових прав, згідно якого замовник будівництва повідомляє що відносно вказаного предмета договору ніяких обтяжень не існує, вже перебували в іпотеці на підставі укладеного в 2013 році договору іпотеки іпотекодержателем по яких виступав ПАТ «Піреус Банк МКБ».

В подальшому представниками банку ПАТ «Піреус Банк МКБ», потерпілому повідомлено, що квартира, яка знаходяться в іпотеці Банку дійсно належать цій установі, і вони не заперечують проти продовження будівництва та викупу нею та іншими інвесторами цих квартир у самого банку. Крім того, з показань потерпілих установлено, що банк активно по низькій ціні продає квартири третім особам.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Так, слідчим суддею встановлено, що зазначена квартира є предметом кримінального правопорушення, а незастосування заборони розпоряджатися ним може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому з метою забезпечення повного, об`єктивного та всебічного розслідування даного кримінального провадження, оскільки його незастосування може призвести до його зникнення, шляхом реалізації цього майна, слідчий суддя заслухавши пояснення слідчого, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно квартири АДРЕСА_22 , замовником будівництва якого є ТОВ «Еверест Плюс» та ТОВ «Еверест-Буд-Інжинирінг» та яка перебуває в іпотеці ПАТ «Піреус Банк МКБ».

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1