Справа № 346/144/17
Провадження № 1-кп/346/105/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

представник ювенальної превенції ОСОБА_8 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Коломия кримінальне провадження № 0001740 від 22.11.2016 року про обвинувачення ОСОБА_4 за ст.ст. 146 ч.2, 355 ч.2 КК України,-,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду від 24.11.2016 року до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном до 22.01.2017 року. Ухвалою суду від 20.01.2017 року продовжено ОСОБА_9 строк тримання під вартою до 20.03.2017 року.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою оскільки судовий розгляд не завершений, ризики, визначенні при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінились та існують на даний час. Так обвинувачений будучи неодноразово засуджений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, а запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе запобігти зазначеним ризикам.
Обвинувачений ОСОБА_9 заперечив щодо продовження йому строку тримання під вартою, поскільки його мати є похилого віку, часто хворіє і потребує догляду, що він хворіє на туберкульоз, має статус віл інфікованого і в даний час проходить лікування у камері-ізоляторі протитуберкульозного блоку медичної частини, отримує лікування за схемою згідно вимоги клінічного протоколу, що підтверджується відповідно довідкою Жукотинської сільської ради від 30.01.2017 року та довідкою начальника Івано-Франківської УВП № 12 від 14.03.2017 року. Однак вважає, що таке лікування є недостатнім, так як будучи звільненим з-під варти він зможе проходити більш ефективне лікування. Крім того його дружина перебуває під вартою і йому невідомо, де знаходиться його малолітня дитина, якою він має намір опікуватись, однак докази у підтвердження даної обставини у нього відсутні.
Захисник ОСОБА_5 вважає за можливе змінити запобіжний захід на більш мякий не пов`язаний з позбавленням волі, мотивуючи тим, що на утриманні в обвинуваченого ОСОБА_9 знаходиться його мати ОСОБА_10 яка часто хворіє і потребує догляду, що підтверджується довідкою Жукотинської сільської ради . Крім того, ОСОБА_9 на даний час хворіє, знаходиться на диспансерному обліку у лікаря фтизіатра Івано-Франківської установи виконання покарань № 12 та перебуває на лікуванні у камері ізоляторі протитуберкульозного блоку медичної частини, що підтверджено відповідною довідкою. Також ОСОБА_4 знаходиться на стаціонарному лікуванні в фтізіопульмонологічному диспансері с. Ценява Коломийського району, що також підтверджено довідкою.
Потерпілий ОСОБА_6 , 2002 року народження та його законний представник ОСОБА_7 вважають, що клопотання прокурора підлягає до задоволення так як обвинувачений погрожував неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 і може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_6 .
Представник ювенальної превенції ОСОБА_8 вважає, що клопотання прокурора підлягає до задоволення.
Заслухавши прокурора, учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою обраний стосовно обвинуваченого, слід продовжити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого такого заходу.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Оскільки судове провадження не завершене, ОСОБА_9 обвинувачуються у скоєнні злочинів середньої тяжкостіта тяжкого злочину , відповідальність за які передбачено ст.ст. 146 ч.2, 355 ч.2 КК України, інший запобіжний захід не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: що ОСОБА_9 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду усвідомлюючи тяжкість злочину, крім того враховуючи особу підозрюваного який раніше судимий за тяжкі злочини проти власності , знаходячись на волі може незаконно впливати на свідків та малолітнього потерпілого , а також те, що підозрюваний може продовжувати вчиняти аналогічні злочини то необхідно продовжити по відношенню до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Івано-Франківській УВП № 12 на строк 60 днів.
Що стосується посилань обвинуваченого на неефективність лікування у УВП № 12, необхідність здійснювати догляд за матір ю та малолітньою дитиною, то суд доходить наступного висновку, що дані особисті обставини у взаємозв`язку із можливими ризиками у справі, які вказані вище, суд вважає неналежно обґрунтованими та такими, що не дають підстави для відмови у задоволенні клопотання прокурора.
Продовжуючи обвинуваченому строк тримання під вартою, суд вважає, що продовження тримання під вартою в цьому випадку виправдано, оскільки в наявності конкретний суспільний інтерес у виді права на справедливий судовий розгляд, а також унеможливлення переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважують над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначав Європейський Суд з прав людини у своєму Рішенні від 10 лютого 2011 року "Харченко проти України", п.79.
На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 183, 331, 369-372, ч. 2 ст. 392 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Дачне, Біляївського району Одеської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителю АДРЕСА_2 , строк тримання під вартою в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12, який не може перевищувати 60 днів - до 13 травня 2017 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1