Справа № 495/1025/17
№ провадження 1-кс/495/289/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 лютого 2017 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі слідчого судді: ОСОБА_1
при секретарі судового засідання: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
розглянувши у закритому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області клопотання старшого слідчого військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного:
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Бабинці, Борщівського р-ну, Тернопільської обл., українку, громадянку України, з повною вищою освітою, одружену, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.408 Кримінального кодексу України,
В С Т А Н О В И В :
14.02.2017 року слідчий військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Білгород-дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону Україниклопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

В клопотанні зазначено, що у провадженні військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону знаходиться кримінальне провадження № 0000038 за ч.3 ст. 408 КК України за фактом нез`явлення на службу з метою ухилення від проходження військової служби в умовах особливого періоду в країні за ч. 3 ст. 408 КК України.
Відповідно до Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року

№ 15/2015 «Про часткову мобілізацію», в Україні оголошено початок проведення часткової мобілізації, тобто з вказаного часу в державі настав особливий період.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом від 2 липня 2014 року № 269-ос ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу загону для проходження служби.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 27 червня 2015 року № 500 ОС «По особовому складу» лейтенант ОСОБА_5 була призначена на посаду старшого інспектора прикордонної служби (по роботі з іноземцями та адміністративного провадження) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Лейтенант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , у відповідності до вимог ст. ст. 11, 16, 30, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, під час проходження військової служби повинна свято та непорушно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути зразком високої культури, скромності і витримки, поважати честь і гідність кожної людини, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 16 лютого 2015 року № 52-ВВ, лейтенанту ОСОБА_5 була надана перша частина щорічної відпустки за 2015 рік строком на 6 календарних діб з 01 по 06 березня 2015 року, з місцем перебування у Споучених Штатах Америки, м. Нью-Йорк, з якої ОСОБА_5 повинна була повернутися до місця проходження служби 07 березня 2015 року.

Відповідно до повідомлення оперативно-розшукового відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 від 06 серпня 2015 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 перетнула державний кордон на виїзд з України 02 березня 2015 року о 09:41 через пункт пропуску «Бориспіль» термінал «D» на пасажирському літаку сполученням «Київ Нью-Йорк».

Інформація про в`їзд на територію України ОСОБА_5 по наявним облікам бази даних Державної прикордонної служби України відсутня.

07 березня 2015 року ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилитися від проходження військової служби в особливий період в країні, не з`явилася на службу у ІНФОРМАЦІЯ_6 військової частини НОМЕР_1 , в подальшому свої службові обов`язки не виконує, час проводить на власний розсуд, не приймаючи заходів для повернення до місця проходження служби та про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляє.

Таким чином, 07 березня 2015 року ОСОБА_5 не з`явилася на службу у військову частину НОМЕР_1 з відпустки з метою ухилитися від військової служби в умовах особливого періоду в країні.

Враховуючи викладене, досудовим розслідуванням встановлено достатньо підстав для підозри ОСОБА_5 у нез`явленні на службу в умовах особливого періоду у військову частину НОМЕР_1 з метою ухилитись від військової служби, тобто вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України.

07 серпня 2015 рокустосовно військовослужбовця військової частини НОМЕР_1

ОСОБА_5 складене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України.
Окрім того, 07 серпня 2015 року у зв`язку із неможливістю встановити місце знаходження військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 було оголошено у розшук.
Викладені обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, підтверджуються матеріалами досудового розслідування, показами свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , а також повідомлення оперативно-розшукового відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 про перетин державного кордону громадянкою ОСОБА_5

12.08.2016 року слідчим суддею Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області задоволено клопотання прокурора військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та винесено відповідну ухвалу, однак вона втратила законну силу у зв`язку із закінченням шести місяців із дати її постановлення.

За твердженням слідчого, з 07 березня 2015 року по теперішній час підозрювана ОСОБА_5 перебуваючи на волі, тривалий час переховується від органу досудового розслідування, перешкоджає проведенню слідчих дій та процесуальних рішень за кримінальним провадженням, то виникла необхідність отримати дозвіл на затримання останньої з метою приводу до Білгород-Дністровського міжрайонного суду Одеської області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити з метою запобігання ризику скоєння підозрюваною ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч.3 ст.176 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.
Відповідно до ст.177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст.178 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; до підозрюваного раніше не застосовувались запобіжні заходи; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
З урахуванням викладеного та враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, яке відповідно до закону відноситься до тяжкого правопорушення, за місцем реєстрації відсутня, відомостей про її місцезнаходження не відомо, у лікарняному закладі не перебуває, суд вважає, що клопотання слідчого з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 131-132, 176-178, 188-189, 190 Кримінального процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Надати дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з метою його приводу до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвала втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного до суду, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1