Справа № 158/1186/17 Провадження №11-сс/773/237/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:арешт майна. Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 травня 2017 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

слідчого ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

власника арештованого майна ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційними скаргами підозрюваного ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 13 травня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 13 травня 2017 року задоволено клопотання слідчого відділення Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, яке було вилучене під час огляду місця події 12 травня 2017 року, в тому числі на: автомобіль "Volkswagen Passat" з номерним знаком НОМЕР_1 , електрогенератор марки «Бригадир БГ 2500», молоток чорного кольору, бензопилу «Sturm» ПЦ-16 Т, подовжувач білого кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «Volkswagen Passat» з номерним знаком НОМЕР_2 ; страховий поліс NAK/1473036, автомобіль «Рено Мастер» номерний знак НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію на даний автомобіль.
Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що слідчим доведено наявність підстав для накладення арешту на майно, оскільки воно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та існує можливість використання його як доказу у кримінальному проваджені.

В поданій апеляційній скарзі володілець майна, а саме автомобіля марки «Рено Мастер» та технічного паспорта до нього ОСОБА_10 вважає ухвалу суду необґрунтованою. Посилається на те, що слідчим не обґрунтовано яким чином належний їй автомобіль має відношення до вчинення кримінального правопорушення, і які саме сліди дані речі на собі зберегли. Також зазначає, що дане майно не є речовими доказами. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого в частині накладенні арешту на належний їй автомобіль та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_9 , також вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою. Посилається на ті ж самі доводи що і ОСОБА_10 , просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити слідчому в накладені арешту на майно: автомобіль "Volkswagen Passat", електрогенератор марки «Бригадир БГ 2500», молоток чорного кольору, бензопилу «Sturm» ПЦ-16 Т, подовжувач білого кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «Volkswagen Passat»; страховий поліс NAK/1473036.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційних скарг, власника майна ОСОБА_10 , підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_7 які підтримали подані апеляційні скарги, прокурора, який подані апеляційні скарги заперечив, пояснення слідчого, перевіривши матеріали кримінального провадження за доводами апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів та в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, у якій наведено визначення речових доказів, якими є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Дані вимоги закону слідчим суддею при винесенні ухвали про накладення арешту на майно були в повній мірі дотримані.

Як вбачається з матеріалів провадження, 12 травня 2017 року внесено відомості до ЄРДР за №0000374, за попередньою правовою кваліфікацією ч.2 ст.289 КК України.
В ході розслідування даного кримінального провадження проведено огляд місця події, під час якого було затримано ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , також в останніх було виявлено та вилучено майно зазначене в клопотанні слідчого.
Як вбачається з матеріалів справи, 13 травня 2017 року ОСОБА_11 та ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Згідно матеріалів справи, вилучене майно у даному кримінальному провадженні, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та існує можливість використання його як доказ у кримінальному провадженні.
Враховуючи викладене суд першої інстанції підставно прийшов до висновку, що вилучене під час огляду майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому відповідно до ст. 170 КПК України підлягає арешту.
На думку апеляційного суду, є достатні підстави вважати, що вилучене під час обшуку майно зберегло на собі сліди злочину, використовувалося як засоби (знаряддя) його вчинення, а тому з метою забезпечення збереження речових доказів, судом першої інстанції підставно накладено арешт на вищезазначене майно.
З урахуванням вищевикладеного апеляційний суд вважає, що рішення слідчого судді прийнято у відповідності до вимог закону, при розгляді клопотання судом з`ясовані всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту і підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, наведених у апеляційних скаргах немає.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд Волинської області,

У Х В А Л И В :
Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_9 та власника майна ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 13 травня 2017 року про накладення арешту на майно без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Судді: