Справа № 171/2205/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січн 2017 року м.Апостолове
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 обвинуваченого ОСОБА_4
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.
09 вересня 2016 року близько 12 год. 15 хв. водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем моделі ВАЗ 2107, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався по проїзній частині вул.Покровська, в м. Апостолове, Дніпропетровської області, з боку перехрестя вулиці Покровська з вулицею Д.Яворницького в напрямку перехрестя вулиці Покровська з вулицею Дружби.
Під час руху по зазначеному відрізку дороги та наближенні до перехрестя вулиці Покровська з вулицею Дружби, автомобіль під керуванням водія ОСОБА_4 скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який йшов попереду вказаного автомобіля в попутному напрямку, по правому краю проїзної частини.
Пунктом 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Керуючи автомобілем, обвинувачений ОСОБА_4 вимоги зазначених ПДР не виконав та не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, проявив крайню неуважність до дорожньої обстановки.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_5 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому шийки лівого стегна зі зміщенням, п`яти саден на задній поверхні лівого передпліччя у верхній та середній його третинах та в місці проекції лівого ліктьового суглобу, які виникли від дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі).
Згідно висновку судово - медичного експерта № 211/280 Е 59 від 16.12.2016 року, дані тілесні ушкодження відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що спричиняють тривалий розлад здоров`я.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини вчинення кримінальних правопорушень, викладені в обвинувальному акті, пояснивши в суді, що він дійсно у вересні 2016 року, керуючи автомобілем ВАЗ 2107, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вул. Покровська в м. Апостолове, Дніпропетровської області з боку перехрестя цієї вулиці з вулицею Д. Яворницького в напрямку перехрестя з вул. Дружби. Під час руху на автомобілі, ОСОБА_4 помітив пішохода, який йшов, котячи велосипед та обходячи причіп на проїзжій частині, попереду автомобіля під його керуванням, в попутному напрямку, однак не встиг загальмувати та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 .
Враховуючи те, що обвинувачений визнав себе винним у вчиненні злочину, він та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини його вчинення і не заперечують проти недоцільності дослідження доказів щодо обставин справи, суд, з`ясувавши, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів у даному провадженні. А тому, розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України.
Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Згідно п. 20 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
При призначенні виду та міри покарання суд, у відповідності до вимог ст. ст. 65 - 67 КК України, враховує тяжкість скоєного обвинуваченим злочину, який згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, щодо якого за місцем проживання компрометуючих матеріалів немає, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, раніше не судимий. При цьому, суд також бере до уваги, що потерпілий в момент ДТП рухався в попутному напрямі з автомобілем під керуванням обвинуваченого по частині вулиці призначеній для руху транспорту, що на думку суду також є однією з причин дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин що обтяжують покарання не встановлено. Згідно ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття останнього, добровільне відшкодування заподіяної злочином шкоди.
Частиною 2 ст. 65 КК України, передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи наведене суд приходить до переконання, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкції ч.1 ст. 286 КК України у вигляді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень. З урахуванням характеру вчиненого злочину, суд визнає можливим збереження за ОСОБА_4 права керувати транспортними засобами.
Процесуальні витрати за проведення експертиз, відповідно до ст.124 КПК України, необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави. Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373-374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме автомобіль марки ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , який передано на зберігання ОСОБА_4 повернути за належністю ОСОБА_4 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведену судово-автотехнічну експертизу у сумі 703 грн.68 коп.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1