Справа № 169/671/16-к
Провадження № 1-кс/169/125/16
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 грудня 2016 року смт Турійськ

Слідчий суддя Турійського районного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника скаржника ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на бездіяльність слідчого СВ Турійського ВП Нововолинського ВП ГУНП у Волинській області,

В С Т А Н О В И В:
Публічне акціонерне товариство комерційного банку «ПриватБанк» (далі Банк) звернулося до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого СВ Турійського ВП Нововолинського ВП ГУНП у Волинській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення щодо ОСОБА_5 .

Скарга мотивована тим, що 11 серпня 2008 року між Банком та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір по програмі «Розстрочка», відповідно до якого останній отримав кошти в розмірі 4156,92 грн на купівлю скутера марки «Alpha-110». Вказуючи, що з метою отримання кредиту ОСОБА_5 надав працівникам Банку неправдиві відомості про заробітну плату та місце роботи, отримав кредитні кошти шляхом обману і наміру їх повертати не мав, ухиляється від контакту з працівниками Банку, що свідчить про наявність в його діях складу злочинів, передбачених статтями 190 та 358 КК України, однак працівниками поліції у внесенні зазначених відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань було відмовлено, представник просив зобов`язати слідчий відділ Турійського ВП Нововолинського ВП ГУНП у Волинській області внести відомості за заявою Банку до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування.

Представник скаржника у судовому засіданні скаргу підтримав із викладених у ній підстав, просив задовольнити.

Слідчий у судовому засіданні вказував на безпідставність поданої скарги, просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши учасників провадження, проаналізувавши скаргу та дослідивши матеріали перевірки, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

За змістом пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України та абзацу 4 підпункту 1 пункту 2 розділу І Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 69 від 17 серпня 2012 року, до Реєстру вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

У контексті положень вказаної статті КПК України повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві про кримінальне правопорушення, як таких, що можуть свідчити про його вчинення, наділені слідчий та прокурор.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України (частина 1 статті 2 КК України).

Норми статті 214 КПК України та статті 2 КК України у правовому розумінні є взаємопов`язаними нормами і повинні застосовуватися уповноваженими на те особами в їх сукупності.

Аналіз наведених положень процесуального і матеріального закону дає можливість дійти висновку, що підставами вважати заяву саме про злочин є наявність в такій заяві об`єктивних фактичних даних, які дійсно вказують на ознаки складу злочину фактичне існування обставин і доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обов`язкові обставини вчинення злочину) з точки зору кримінального закону і в контексті визначеного частиною 1 статті 11 КК України поняття злочину, у зв`язку з чим внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а виключно ті з них, які містять достатні відомості про вчинення кримінального правопорушення (злочину).

Якщо ж у заяві таких даних немає, то вони в контексті вищевказаних положень закону не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Подана представником Банку до відділу поліції заява про вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого частиною 1 статті 190 КК України, за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення злочину, оскільки не містить жодних даних, що підтверджували б реальність конкретної події злочину, конкретних умисних дій ОСОБА_5 на заволодіння грошовими коштами Банку шляхом обману чи зловживання довірою.

Викладені у заяві твердження про те, що ОСОБА_5 , звертаючись до Банку за отриманням кредиту, не мав наміру його повертати, що свідчить про шахрайський характер його дій, є необґрунтованими суб`єктивними припущеннями представника Банку.

Більше того, подані ОСОБА_5 документи для отримання кредиту були предметом перевірки уповноваженого працівника Банку, за результатом якої останній дійшов висновку про можливість укладення з ОСОБА_5 кредитного договору.

Наведені обставини свідчать про те, що між Банком і ОСОБА_5 виникли договірні зобов`язання, які випливають з кредитного договору, цей договір є укладеним відповідно до вимог статті 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов.

Доводи представника про те, що ОСОБА_5 ухиляється від повернення отриманих коштів та спілкування з працівниками Банку, судове рішення про стягнення з нього заборгованості не виконує, не можуть бути в розумінні кримінального закону достатніми фактичними даними, які вказують на ознаки складу злочину, передбаченого частиною 1 статті 190 КК України.

Такі дії ОСОБА_5 свідчать про невиконання взятих на себе за кредитним договором зобов`язань і, як пояснив у судовому засіданні представник Банку, таке невиконання триває фактично з моменту укладення договору - 11 серпня 2008 року, оскільки протягом всього часу існування договірних зобов`язань ОСОБА_5 лише двічі здійснював часткове погашення заборгованості: у 2014 та 2016 роках.

Крім того, Банк не позбавлений можливості захистити свої права у встановленому законом порядку для примусового виконання судових рішень.

Посилання представника скаржника на те, що у діях ОСОБА_5 наявний також склад злочину, передбаченого статтею 358 КК України, що виразилося у наданні останнім для оформлення кредиту неправдивих відомостей про місце роботи та заробітну плату, слідчий суддя до уваги не приймає, як такі, що не можуть бути предметом розгляду, оскільки представник Банку звертаючись 10 жовтня 2016 року до органу поліції із заявою про вчинення злочину ОСОБА_5 вказував лише на наявність в діях останнього злочину, передбаченого частиною 1 статті 190 КК України.

З огляду на вказане, слідчим не вирішувалося питання щодо внесення відомостей про вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого статтею 358 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а тому будь-яких фактичних і правових підстав вважати, що слідчим допущено бездіяльність в цій частині не має.

Таким чином слідчий суддя вважає, що слідчим не було допущено бездіяльність, передбачену пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК України, у зв`язку з чим скарга задоволенню не підлягає.

Що стосується дотримання строку подання скарги представником скаржника, то враховуючи, що в наданих матеріалах перевірки відсутні будь-які документальні підтвердження про дату отримання працівниками Банку відповіді від 02 листопада 2016 року про невнесення викладених у заяві відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, то слідчий суддя вважає, що визначений процесуальним законом строк на подання скарги в такому випадку не пропущений.

Керуючись статтями 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на бездіяльність слідчого СВ Турійського ВП Нововолинського ВП ГУНП у Волинській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя