Єдиний унікальний номер 235/7823/16-к
Номер провадження 11-кп/775/484/2017

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_4

прокурора: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

розглянувши у місті Бахмуті Донецької області у відкритому судовому засіданні у приміщені апеляційного суду Донецької області апеляційну скаргу обвинуваченого на вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 березня 2017 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 березня 2017 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Курахове, Мар`їнського району, Донецької області, громадянина України, українця, раніше судимого:

05 червня 2014 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст.286 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки, 03.03.2016 року звільненого умовно-достроково з місць позбавлення волі на невідбутий строк 1 рік 08 місяців 16 днів із залишенням додаткової міри покарання,

зареєстрований з адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , -

визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 185, ст. 71, 72 КК України до 1 року 10 місяців позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки, вирішено питання про речові докази.

Згідно вироку суду, 16 жовтня 2016 року, близько 02.00 год. ОСОБА_7 , вирішив зайти в гості до свого знайомого на ім`я ОСОБА_8 , адресу якого він знав візуально. Підійшовши до будинку АДРЕСА_3 , він зайшов у другий під`їзд вищевказаного будинку, піднявся на другий поверх, але зрозумів, що помилився під`їздом. При цьому, на третьому поверсі другого під`їзду на сходовому майданчику біля перил ОСОБА_7 побачив холодильник марки «Electrolux ERB 36533W», який належить ОСОБА_9 та прийняв рішення вчинити крадіжку чужого майна.

16.10.2016 близько 03.00 год. ОСОБА_7 прийшов до свого знайомого ОСОБА_10 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , та попросив останнього допомогти знести холодильник зі сходового майданчику на третьому поверсі в сусідньому будинку, пояснивши останньому, що вказаний холодильник власники йому віддали, на що ОСОБА_10 погодився.

Безпосередньо реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 16.10.2016 близько 05.00 годин (точного часу органом досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_7 разом зі своїм знайомим ОСОБА_10 прийшли до будинку АДРЕСА_3 , зайшли в під`їзд №2 через незамкнуті вхідні двері, та піднявшись на сходовий майданчик на третьому поверсі. ОСОБА_7 переконався, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, керуючись прямим умислом і корисливим мотивом, таємновикрав холодильник марки «Electrolux ERB 36533W», вартістю 1 026гривень 00 копійок, який користуючись допомогою ОСОБА_10 зніс на низ та з викраденим з місця скоєння кримінального правопорушення зник.

Викраденим холодильником марки «Electrolux ERB 36533W», ОСОБА_7 розпорядився на свій розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 1026 гривень 00 копійок.

В апеляційній скарзі обвинувачений не оспорюючи фактичних обставин справи просить вирок суду скасувати, кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд. На обґрунтування своїх вимог зазначає, що скоєний ним злочин не тяжкий, вказує, що щиро розкаявся, вибачився перед потерпілою, вона претензій не має, просила не позбавляти волі обвинуваченого. Також звертає увагу, що є інвалідом другої групи, його хвороба прогресує, одружений, офіційно працевлаштований. Вказує, що було порушено право на захист, оскільки на досудовому розслідуванні та в суді йому не було призначено захисника, також він не розумів української мови, на якій проводилось судове слідство. Стверджує, що проголошуючи вирок, суддя оголосив остаточне покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі, проте в вироку зазначено, остаточне покарання у виді 1 року 10 місяців позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника, який просив апеляційну скаргу задовольнити, прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення а вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження суд, встановивши фактичні обставини справи, дійшов правильного висновку про обсяг і доведеність вини обвинуваченого; правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 - за ч.1 ст.185 КК України,таємне викрадення чужого майна.

Висновки суду підтверджуються сукупністю наведених у вироку доказів і в частині доведеності вини та кваліфікації дій обвинуваченого ніким не оскаржуються.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо невідповідності призначеного судом покарання його особі, на думку колегії суддів, є необґрунтованими.

При призначенні ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65-68 КК України призначив покарання у межах, встановлених санкціями статей Особливої частини КК України, які передбачають відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення, і відповідно до положень Загальної частини КК України взяв до уваги конкретні обставини скоєного кримінального правопорушення, характер і ступінь його тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який вчинив злочин середньої тяжкості, раніше неодноразово судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, має постійне місце проживання на території України, працює на СТО «ПП Яроцький», одружений, дітей не має, інвалід 2-ї групи за загальним захворюванням, перебуває на «Д» обліку у лікаря нарколога з 19.03.2013 з приводу синдрому залежності від поєднаного вживання психостимуляторів, опіатів, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває.

Згідно ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнав активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття.

У відповідності зі ст. ст. 50, 65 КК України особі, що скоїла злочин, покарання повинне бути призначене необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених, а також попередження здійснення нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Призначене ОСОБА_7 покарання на думку колегії суддів відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, і попередження нових злочинів, вирок суду вважає законним і обґрунтованим, а тому підстав для пом`якшення покарання та задоволення апеляційної скарги обвинуваченого не вбачає.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Відповідно до п. 26 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» маючи на увазі, що при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується не відбута частина покарання за попереднім вироком, суди повинні точно встановлювати не відбуту частину основного й додаткового покарань і зазначати їх вид та розмір у новому вироку. Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати:частину покарання, від відбування якого особу звільнено умовно-достроково.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_7 звільнений умовно-достроково на 1 рік 8 місяців. Злочин передбачений ч. 1 ст. 185 КК України обвинувачений ОСОБА_7 вчинив 16 жовтня 2016 року, тобто в період умовно-дострокового звільнення, отже суд першої інстанції правильно призначив остаточне покарання не менше за невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та технічних записів судових засідань, обвинуваченим клопотань щодо залучення захисника для надання йому правової допомоги не заявляв, крім того обвинувачений ОСОБА_7 на стадії досудового розслідування заявив, що самостійно буде здійснювати свій захист (а.п. 66), тому доводи обвинуваченого в цій частині не заслуговують на увагу.

Доводи обвинуваченого щодо суперечностей проголошеного вироку, спростовуються матеріалами кримінального провадження та технічним записом, відповідно до яких, остаточне покарання ОСОБА_7 призначено у виді 1 року 10 місяців позбавлення волі.

Доводи обвинуваченого, щодо незрозумілої мови на якій ведеться судочинство не заслуговують на увагу, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 є уродженцем та громадянином України, та відповідних клопотань в судовому засіданні в суді першої інстанції не заявляв.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404-405, 407, 418, 419 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 березня 2017 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду Донецької області може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді