Справа №: 400/1910/16-к
Провадження № 1-в/400/3/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2017 року

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

представника Петрівської ВК №49 - ОСОБА_4

та засудженого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в залі суду в смт. Петрове справу за клопотанням засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`яна Криниця Ульянівського району Кіровоградської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, засудженого 02.04.2013 року Гайворонським райсудом Кіровоградської області за ч.2 ст. 121 КК країни до 7 років 6 місяців позбавлення волі, згідно ЗУ «Про внесення змін до КК України про зарахування попереднього ув`язнення в строк відбування покарання» від 26.11.2015 року залік 10 місяців; про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, -

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно дострокове звільнення його від відбування покарання, мотивуючи це тим, що він став на шлях виправлення і своєю поведінкою довів своє виправлення.

В судовому засіданні прокурор та представник Петрівської виправної колонії в Кіровоградській області №49 заперечили щодо застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого, мотивуючи це тим, що засуджений не став на шлях виправлення, засуджений підтримав клопотання.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 02.04.2013року Гайворонським райсудом Кіровоградської області за ч.2 ст. 121 КК країни до 7 років 6 місяців позбавлення волі, згідно ЗУ « Про внесення змін до КК України про зарахування попереднього ув`язнення в строк відбування покарання» від 26.11.2015 року залік 10 місяців;
Початок строку: 18.09.2012 року. Кінець строку: 18.05.2019 року.
З 21.09.2012 року тримався в Кіровоградському слідчому ізоляторі. За час тримання вимог режиму відбування покарання не порушував. Стягнень та заохочень не мав. 07.08.2013 року прибув до Петрівської виправної колонії в Кіровоградській області (№49). За час відбування покарання зарекомендував себе наступним чином: допустив одне порушення вимог відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника колонії за нетактовну поведінку,стягнення погашено в установленому законом порядку. Заохочувався два рази правами начальника за сумлінне ставлення до праці.
Працевлаштований пожежним установи.
Згідно вироку суду позову не має, виконавчі листи до установи не надходили.
Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу.
Намагається дотримуватися правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом.
Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд.
Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням.
До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість.
Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має.
Відповідно до Кримінально-виконавчого кодексу України не бере участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі.
Відповідно до Кримінально-виконавчого кодексу України бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт».
Прагнення до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не має.
Відповідно до Кримінально-виконавчого кодексу України підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та побачень, отримує посилки (передачі).
Засуджений під час відбування покарання на профілактичному обліку установи не перебував.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.2002року №2 «Про практику застосування судами України законодавства про умовно-дострокове звільнення від покарання і заміну покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Висновок про становлення особи на шлях виправлення повинен бути зроблений на всебічному врахуванні даних про поведінку засудженого за весь період перебування в установі виконання покарання, а не за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання.

Як вбачається з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання в цілому характеризується позитивно, допустив одне порушення вимогвідбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника колонії за нетактовну поведінку,стягнення погашено в установленому законом порядку. Заохочувався два рази правами начальника за сумлінне ставлення до праці. Працевлаштований пожежним установи.
Однак як вбачається з матеріалів особової справи, засуджений раніше звільнявся умовно-достроково 15.08.1996 року згідно вироку 04.11.1994 року Ульянівського районного суду Кіровоградської області за ч.2 ст.206; ст.43 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, з невідбутим строком на 1 рік 4 місяці 14 днів, та 05.07.2005 року згідно вироку Ульянівського районного суду Кіровоградської області за ч.2 ст.140; ч.2 г.229-1; ст.42 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна з невідбутим строком на 3 місяці 11 дні , але знову вчинив злочин, що вказує про недостатнє бажання останнього ставати на шлях виправлення.

Вказані обставини в їх сукупності не свідчать про глибокі зміни у свідомості засудженого та вказують виключно про ситуативний характер поведінки засудженого.

Окрім цього, на думку суду, позитивна поведінка засудженого, сама по собі не може характеризувати засудженого тільки з позитивного боку за весь період відбування покарання в місцях позбавлення волі та з врахуванням зазначених вище обставин не свідчить про наявність достатніх підстав для умовно-дострокового звільнення його від відбування покарання.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Виходячи з наведеного і враховуючи, що своєю поведінкою засуджений ОСОБА_5 не повністю довів своє виправлення, тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання засудженого.

На підставі викладеного, керуючись, ст.81 КК України, ст. ст. 537,539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 7 діб, через Петрівський районний суд Кіровоградської області, а засудженим з моменту отримання ним копії ухвали.

Суддя(підпис)

З оригіналом згідно

Суддя Петрівського районного суду ОСОБА_6