1Справа № 335/6236/17 1-кс/335/4221/2017
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2017 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області підполковника поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню освіту, працює прибиральником території «Південного» кладовища СКП «Запорізька ритуальна служба», розлучений, має на утримання неповнолітню дитину, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно із прейскурантом цін на ритуальні послуги, що надаються СКП «Запорізька ритуальна служба», затверджених 01.12.2016 начальником підприємства ОСОБА_7 , СКП «Запорізька ритуальна служба» надає ритуальну послугу у вигляді визначення місця захоронення.
Відповідно до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради народних депутатів № 100 від 23.03.1989, внаслідок недостатньої кількості місць під захоронення та використання всіх наявних вільних земельних ділянок, проїздів та проходів, заборонено захоронення на «Капустяному» та «Первомайському» кладовищах.
Наказом міського управління комунального господарства Запорізької міської ради № 145 від 13.11.2000 міському кладовищу, розташованому в Комунарському районі біля с. Першотравневе, яке знаходиться на балансі ЗДСКП «Ритуал», надано офіційну назву, а саме - «Південне».
Наказом керівника СКП «Запорізька ритуальна служба» № 143К від 11.04.2013 ОСОБА_5 з 11.04.2013 прийнято на роботу прибиральником території «Південного» кладовища.
Так, 12.01.2017, приблизно об 11 годині 20 хвилин, ОСОБА_8 , знаходячись на території кладовища «Південне» (Першотравневе) СКП «Запорізька ритуальна служба» Запорізької міської ради, яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Белінського, звернувся до завідуючого зазначеного кладовища ОСОБА_9 з питання щодо можливості визначення майбутнього місця поховання своєї матері.
У вказаний день та час, ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із наглядачем «Південного» кладовища ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_8 , що «Південне» (Першотравневе) кладовище СКП «Запорізька ритуальна служба» Запорізької міської ради, яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Белінського, офіційно закрите для нових поховань, однак у разі передачі йому окрім офіційного платежу також грошових коштів в якості неправомірної вигоди у сумі від 5000 до 7000 гривень, він, користуючись своїм службовим становищем, визначить місце можливого майбутнього поховання та забронює його за ним.
При цьому ОСОБА_9 зазначив, що у разі не передачі йому зазначеної суми неправомірної вигоди він, користуючись своїм службовим становищем, не надасть дозволу на поховання матері ОСОБА_8 .
Таким чином, ОСОБА_9 були створені ОСОБА_8 умови, за яких останній змушений надати неправомірну вигоду ОСОБА_9 .
У подальшому, 18.05.2017, приблизно об 11 годині 20 хвилин, ОСОБА_9 , знаходячись на території «Південне» (Першотравневе) кладовище СКП «Запорізька ритуальна служба» Запорізької міської ради, яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Белінського, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру на отримання від ОСОБА_8 неправомірної вигоди, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_10 , повідомили останньому про можливість визначення місця поховання на території кладовища «Південне» за умови надання останнім неправомірної вигоди.
При цьому, ОСОБА_9 , діючи за попередньо змовою із ОСОБА_10 , з метою маскування своєї злочинної діяльності, залучили у якості пособника в одержанні неправомірної вигоди від ОСОБА_11 прибиральника території кладовища ОСОБА_5 , який мав провести переговори з ОСОБА_11 , визначити точне місце поховання та передати їм у подальшому одержану неправомірну вигоду.
Далі, 18.05.2017, приблизно об 11 годині 45 хвилин, ОСОБА_5 , будучи пособником ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою реалізації злочинного умислу останніх, перебуваючи на території «Південного» (Першотравневе) кладовища СКП «Запорізька ритуальна служба» Запорізької міської ради, яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Белінського, підтвердив ОСОБА_11 , що він уповноважений вищезазначеними особами на ведення переговорів щодо визначення місця поховання на території кладовища «Південне» та подальше отримання неправомірної вигоди.
19.05.2017, приблизно о 14 годині 25 хвилин, ОСОБА_5 , будучи пособником ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи умисно, з корисливих мотивів, попередньо узгодивши із останніми суму неправомірної вигоди, яку він має отримати від ОСОБА_11 за вирішення питання щодо визначення місця поховання, знаходячись на території «Південного» (Першотравневе) кладовища СКП «Запорізька ритуальна служба» Запорізької міської ради, яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Белінського, висловив ОСОБА_11 вимогу щодо передачі грошових коштів на загальну суму 19 000 гривень, з яких 9000 гривень в якості неправомірної вигоди за вирішення питання щодо визначення місця поховання на території «Південного» кладовища.
22.05.2017, приблизно о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_12 , будучи пособником ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи умисно, із корисливих мотивів, реалізуючи злочинний намір останніх на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_11 , знаходячись на ділянці місцевості «Південного» кладовища (Першотравневе) СКП «Запорізька ритуальна служба» Запорізької міської ради, яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Белінського, отримав від останнього грошові кошти на загальну суму 19 000 гривень, з яких 9000 гривень в якості неправомірної вигоди за вирішення питання щодо визначення місця поховання на території кладовища «Південне».
23.05.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.
Посилаючись на те, що ОСОБА_5 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та /або/ суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зазначаючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий звернувся до суду з клопотанням, у якому просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просить його задовольнити на підставах, які викладені у клопотанні.
Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечували, посилаючись на необґрунтованість підозри та недоведеність ризиків. Просили застосувати більш м`який запобіжний захід.
Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
22.05.2017 року о 18 годині 41 хвилині ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 23.05.2017 року йому було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
При вирішенні даного клопотання, суд бере до уваги обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України для обрання запобіжного заходу, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Виходячи з наявних в наданих суду матеріалах даних, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України. Доводи сторони захисту в цій частині щодо необґрунтованості підозри слідчий суддя не бере до уваги, оскільки на даній стадії слідчий суддя не вирішує питання, які вирішуються судом під час судового розгляду, а матеріали клопотання містять достатньо даних для висновку про причетність ОСОБА_5 до скоєння кримінального правопорушення.
Таку ж позицію виклав Європейський суд з прав людини у рішенні „Мюррей проти Сполученого Королівства, у якому зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати „обґрунтованим, залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішені «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».
Виходячи з того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за скоєння якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначено у клопотанні слідчого.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 , його вік, міцність соціальних зв`язків, стан здоров`я, та дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, є особою раніше не засудженою, має на утримання неповнолітню дитину, працевлаштований, однак підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Так, в ході розгляду клопотання про застосування заможного заходу відносно ОСОБА_5 , стороною захисту надано достатньо доводів щодо відсутності у підозрюваного наміру переховуватися від досудового розслідування та перешкоджання кримінальному іншим чином.
Враховуючи, що у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри, та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, однак, враховуючи ступінь причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення та обставини його вчинення, слідчий суддя вважає не доведеним, що більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам, що виключає застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та приходить до висновку про наявність підстав для застосування відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
З урахуванням вищезазначених обставин, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши підозрюваному залишати своє житло цілодобово, та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, оскільки такий запобіжний захід як домашній арешт, на переконання слідчого судді, забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді. Застосування більш м`яких запобіжних заходів слідчий суддя вважає недоцільним.
У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України, підозрюваний ОСОБА_5 підлягає негайній доставці до місця проживання і звільненню з-під варти.
Визначаючи коло обов`язків, які слід покласти на підозрюваного, з урахуванням умов цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя вважає необхідним та достатнім покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язок прибувати на виклик до слідчого, в провадженні якого знаходяться матеріали досудового розслідування, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження.
Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 219 КПК України, відповідно до якої досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, до 22.07.2017 року.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 184, 192-194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони підозрюваному залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово строком до 22.07.2017 року.
ОСОБА_5 негайно доставити до місця проживання і звільнити з-під варти.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:
-прибувати на виклик до слідчого, в провадженні якого знаходяться матеріали досудового розслідування, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Встановити строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу до 22.07.2017 року включно.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції, за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1