Єдиний унікальний № 500/6378/16-к
Провадження № 1-кп/500/487/16
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про доручення проведення судово-психіатричної експертизи
28 грудня 2016 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,
потерпіла ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_5 ,

особа, стосовно якої передбачається

застосування примусового заходу

медичного характеру ОСОБА_6 ,

законний представник особи,

стосовно якої передбачається

застосування примусового заходу

медичного характеру ОСОБА_7 ,

провівши в місті Ізмаїлі Одеської області відкрите судове засідання у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру про суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки ч. 1 ст. 296 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0003037, відносно

ОСОБА_6 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:
На розгляді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 .

Згідно клопотанню про застосування примусових заходів медичного характеру, 11 жовтня 2016 року приблизно о 06:50 годині, ОСОБА_6 знаходячись біля будинку №107 по вул. Крилова в м. Ізмаїлі Одеської області, безпричинно, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, до загальноприйнятих норм моралі та правил поведінки в суспільстві, порушуючи нормальний спокій і відпочинок громадян, проявляючи особливу зухвалість, вчинив хуліганські дії, які тривало і наполегливо не припинялися, а саме безпричинно за допомогою саперної лопатки, почав наносити удари по забору вищевказаного будинку, який належить ОСОБА_4 , внаслідок чого розбив поштову скриньку, ворота, хвіртку. Після того, як у двір свого будинку вийшла потерпіла ОСОБА_4 ОСОБА_6 почав розмахувати саперною лопаткою, при цьому виражався нецензурною лайкою. Після чого зірвав з паркану будинку металеву табличку з написом назви будинку та номеру, кинув її у потерпілу ОСОБА_4 , в результаті чого попав в праву руку потерпілої, чим спричинив їй синець з садном правого плеча, який згідно висновку експерта № 494 від 12.10.2016 р., відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Під час судового розгляду захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про доручення КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» провести комісійну амбулаторну повторну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити такі питання: 1) Чи потребує ОСОБА_6 на теперішній час подальше проходження примусового лікування? 2) Якщо потребує, то який саме вид примусових заходів медичного характеру він потребує?

При цьому захисник ОСОБА_5 обґрунтовує необхідність проведення вказаної експертизи тим, що на час проведення первинної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а після проведення первинної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_6 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри на ч. 1 ст.296 КК України, крім того на теперішній час ОСОБА_6 пройшов курс лікування у Дунайській басейновій лікарні на водному транспорті (далі ДБЛ на ВТ) та станом на 23 грудня 2016 року його стан покращився, а тому виникла необхідність у з`ясуванні необхідності проходження його подальшого лікування та з`ясування виду примусових заходів медичного характеру, який до нього необхідно застосувати на даний час з урахуванням вказаних нових обставин.

Законний представник ОСОБА_7 , прокурор ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання захисника.

Суд, розглянувши клопотання захисника ОСОБА_5 , заслухавши думки учасників судового провадження, допитавши потерпілу та свідків, дослідивши матеріали провадження, дійшов висновку, що клопотання захисника слід задовольнити частково та у даному кримінальному провадженні необхідно доручити проведення судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_6 з таких підстав.

Відповідно до принципу змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, передбаченого статтею 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права. Слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності.

Згідно ч. 1 ст. 509 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані залучити експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними.

Під час досудового розслідування була проведена судово-психіатрична експертиза № 445 від 26.10.2016 р., згідно даним якої ОСОБА_6 в період часу інкримінованого йому суспільно небезпечного діяння страждав на хронічний психічний розлад у вигляді «Шизоафективного розладу (шизодомінантна форма шизоафективного психозу), маніакальний тип» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F25.01» за Міжнародною класифікацією хвороб» 10-го перегляду), що за глибиною та ступенем враженості наявних психічних розладів психотичного рівня позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. В даний час ОСОБА_6 також страждає на хронічний психічний розлад у вигляді «Шизоафективного розладу (шизодомінантна форма шизоафективного психозу), маніакальний тип» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F25.01» за Міжнародною класифікацією хвороб» 10-го перегляду). Не здатен усвідомлювати свої дії та керувати ними. З урахуванням його актуального психічного стану (вираженої дезорганізації психічної діяльності), схильності до імпульсивних, агресивних форм поведінки, ОСОБА_6 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення у медичний заклад з посиленим наглядом.

З вказаного висновку вбачається, що на час проведення експертизи ОСОБА_6 було повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 296 КК України.

Крім того, відповідно до наданої стороною захисту довідці ДБЛ на ВТ від 23.12.2016р. за №990, на підставі ухвали суду 12.10.2016 р. ОСОБА_6 був поміщений у вказаний лікувальний заклад, де досі перебуває. За час лікування стан ОСОБА_6 покращився. В наявний час ОСОБА_6 примусового лікування у психіатричному відділенні ДБЛ на ВТ не потребує та може отримувати підтримуюче лікування амбулаторно.

Таким чином, з метою створення необхідних умов для реалізації стороною захисту її процесуальних прав, враховуючи зміну кримінально-правової кваліфікації суспільно небезпечного діяння, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , а також нові дані про його психічний стан на теперішній час, які не були відомі, не могли буди відомі та не були враховані під час проведення попередньої судово-психіатричної експертизи, а також те, що заявлене клопотання про проведення судової психіатричної експертизи з метою обстоювання цієї правової позиції, враховуючи, що для з`ясування цих обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання, суд дійшов висновку про необхідність доручити проведення судової психіатричної експертизи.

Разом з цим, клопотання захисника ОСОБА_5 про необхідність визначення виду даної експертизи як комісійної, амбулаторної та повторної є необґрунтоване та таке, що суперечить чинному законодавству. Так, визначення такого виду в ухвалі суду про доручення проведення експертизи суперечитиме вимогам ч. 2 ст. 94 КПК України, згідно яким жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Крім того, визначення такого виду експертизи, як повторна, амбулаторна чи комісійна, не передбачено, ані чинним КПК України, ані іншим законодавчими актами України.

Можливість призначення первинної, додаткової та повторної судово-медичної експертизи передбачена лише п. 2.2. Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995р. № 6, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №254/790 (далі Інструкція).

Але, оцінюючи вказані положення Інструкції вимогам КПК та іншим законом України, слід звернути увагу на таке.

Визначення таких видів експертизи, як додаткова чи повторна було передбачено ст.75 КПК 1960 р., що втратив чинність з набранням чинності КПК України. Враховуючи те, що з моменту затвердження Інструкції наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року №6, до неї не було внесено жодної зміни, то суд дійшов висновку, що положення вказаної Інструкції базуються на нормах КПК 1960 р., що втратив чинність, та вони суперечить вимогам чинного КПК України.

Тому, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 9 КПК України, згідно яким закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу, при здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому Кодексу, суд дійшов висновку про те, що визначення судом такого виду експертизи, як повторна, суперечить вимогам чинного КПК України, а тому відповідні положення Інструкції не можуть бути застосовані судом.

Саме тому клопотання захисника підлягає частковому задоволенню та у даному кримінальному провадженню слід доручити проведення судово-психіатричної експертизи без визначення її виду як повторна, амбулаторна та комісійна.

Але для забезпечення об`єктивності експертизи, її проведення слід доручити іншим експертам, які не приймали участі раніше під час проведення судово-психіатричної експертизи згідно висновку №445 від 26.10.2016 р. Як вбачається з вказаного висновку експертизу у цьому кримінальному провадженні вже проводили експерти ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Суд також вважає за необхідне уточнити запитання, що поставлені захисником, не змінюючи їх суті, а також поставити додаткове запитання. Тому на вирішення судово-психіатричної експертизи слід поставити такі питання, що стосуються виключно актуального психічного стану ОСОБА_6 , а саме: 1) Чи страждає ОСОБА_6 на будь-яку психічну хворобу, що позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними на теперішній час? 2) Чи потребує ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру, якщо так, то якого виду?

Керуючись ст. ст. 242, 332, 509, 370 372 КПК України, суд
постановив:
Клопотання захисника ОСОБА_5 задовольнити частково.

Доручити КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» проведення судово-психіатричної експертизи у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 щодо застосування примусових заходів медичного характеру про суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки ч. 1 ст. 296 КК України. На вирішення експертам (за виключенням експертів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які раніше приймали участь під час проведення судово-психіатричної експертизи згідно висновку №445 від 26.10.2016 р.) поставити такі питання:

1) Чи страждає ОСОБА_6 на будь-яку психічну хворобу, що позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними на теперішній час?

2) Чи потребує ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру, якщо так, то якого виду?

Попередити експертів за ст. ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.

За вимогою експертів направити ОСОБА_6 до КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» для проведення його огляду.

Для проведення експертизи направити експертам матеріали даного кримінального провадження, медичну документацію ОСОБА_6 , у тому числі історію хвороби ОСОБА_6 , яку витребувати з Дунайської басейнової лікарні на водному транспорті.

Виконання ухвали покласти на КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» та на Дунайську басейнову лікарню на водному транспорті, яким забезпечити проведення судово-психіатричної експертизи у встановлений строк.

Копію наявної ухвали вручити законному представнику ОСОБА_7 , а також направити до КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» та Дунайської басейнової лікарні на водному транспорті для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1