Справа № 466/9044/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
5 травня 2017року Шевченківський районний суд м.Львова

у складі : головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

та захисника ОСОБА_4

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5

законного представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Львові кримінальне провадження №0001757 про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, гр. України, з освітою неповною середньою, учня СШ №23, проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- за ч.2 ст.186 КК України ,

установив:

ОСОБА_7 10.04.2016 р. біля 21- год. , перебуваючи на вул.. Випасовій , 9 у м. Львові, маючи умисел на заволодіння чужим майном за попередньою змовою ОСОБА_8 та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження , після спричинення удару кулаком в обличчя неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 . ОСОБА_8 , відкрито викрав належний потерпілому мобільний телефон марки „Нокія, заподіявши матеріальної шкоди на загальну суму 1020 грн. , та із викраденим втік із місця злочину.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину свою у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав частково та суду пояснив, що10.04.2016 р. біля 21- год. разом із своїми знайомими хлопцями перебував на вул.. Випасовій,9 у м. Львові. Побачив, що хлопці пристали до потерпілого із вимогою дати гроші чи цигарки. Потім він відійшов до скутера ,на якому приїхав, але, почувши крики,повернувся. Побачив ОСОБА_10 на землі, дізнався, що його вдарив ОСОБА_8 . Хто забрав в потерпілого телефон, не бачив. На даний час усвідомлює , що він зробив незаконний вчинок, не повідомивши про злочин працівників поліції.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, його винуватість стверджується зібраними доказами:

- показаннями неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 у присутності законного представника ОСОБА_6 про те, що 10.04 2016 р. біля 21 год він знаходився на площадці на вул. Випасовій 9 у м.Львові. До нього підійшли ОСОБА_11 та ОСОБА_12 просили сигарети. За ними підійшов ОСОБА_8 ,який теж вимагав сигарети. Тоді хтось його сильно вдарив, він впав, після чого саме ОСОБА_11 витягнув і забрав телефон, після чого вони втекли.

- свідок ОСОБА_13 в присутності законного представника ОСОБА_14 показав, що разом із ОСОБА_15 він перебував 10.04.2016 р. на площадці біля будинку 9 на вул. Випасовій. ОСОБА_16 вдарив ОСОБА_17 ,від чого він впав, а ОСОБА_11 витягнув к ОСОБА_17 телефон . Після цього ОСОБА_18 та ОСОБА_19 втекли.

- заявою потерпілого ОСОБА_9 в правоохоронні органи від 10.04.2016 р. про обставини скоєння відносно нього злочину, де він вказує, що злочин вчинили візуально знайомі по імені « ОСОБА_20 » та « ОСОБА_21 » .

- висновком судово-медичної експертизи №692 від 11.04.2016 р. ,згідно якого у неповнолітнього ОСОБА_9 виявлено синці і садна на лівій половині обличчя, які утворились від дії тупих предметів,могли виникнути 10.04.2016 р. та відносяться до легкого тілесного ушкодження.

- протоколом огляду місця події від 11.04.2016 р. ,з якого вбачається ,що у приміщенні Шевченківського ВП ОСОБА_22 виданий телефон марки «Нокія»,який був переданий йому 10.04.2016 р. ОСОБА_8 для здачі в ломбард. Постановою від 11.04.2016р. телефон визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні,

- протоколом слідчого експерименту від 27.04.2016 р. за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_13 , під час проведення якого останній розповів про обставини відкритого викрадення мобільного телефона у потерпілого двома невідомими хлопцями.

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 19.07.2016 р. , під час якого потерпілий ОСОБА_9 серед інших осіб опізнав ОСОБА_7 як особу,яка після нанесення удару ОСОБА_23 відкрито викрала у нього мобільний телефон.

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 29.07.2016 р. , під час якого свідок ОСОБА_24 серед інших осіб опізнав ОСОБА_7 як особу,яка після нанесення удару ОСОБА_23 відкрито викрала у ОСОБА_9 мобільний телефон.

- вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 30.05.2016 р. , яким ОСОБА_8 засуджений за ч.2 ст.186 КК України за те, що у групі осіб 10.04.2016 р. відкрито заволоділи майном неповнолітнього ОСОБА_9 . При цьому, ОСОБА_8 ,визнаючи свою вину у скоєнні злочину, ствердив у судовому засіданні ,що саме він вдарив потерпілого в лице,а його знайомий ,який був з ним , відкрито викрав мобільний телефон.

Суд не вважає за необхідне досліджувати інші документи,заявлені стороною обвинувачення в якості письмових доказів, як то : витяг з ЄРДР, телеграма ГУНП,постанова про виділення матеріалів кримінального провадження, оскільки такі не мають доказового значення, а є лише процесуальним оформленням певних слідчих дій.

Оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку , що винуватість ОСОБА_7 вчиненні кримінального правопорушення ,яке йому інкриміновано, доведена повністю. Кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.2 ст.186 КК України суд вважає вірною, оскільки обвинувачений вчинив відкрите викрадення чужого майна грабіж,поєднаний з насильством , яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого,вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Суд не приймає до уваги пояснення обвинуваченого,якими він заперечив факт заволодіння ним мобільного телефона ОСОБА_9 ,оскільки такі спростовані у судовому засіданні показаннями потерпілого та свідка ОСОБА_25 , які є категоричними та послідовними , а також дослідженими письмовими доказами.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 р. „Про практику призначення судами кримінального покарання, визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є часткове визнання вини, неповнолітній вік обвинуваченого та відсутність майнових претензій з боку потерпілого.

Обставин , що обтяжують покарання, згідно ст.. 67 КК України,-відсутні.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких воно вчинено, особу обвинуваченого, який є неповнолітнім, навчається , щиро розкаявся у вчиненому, та вважає , що йому слід обрати покарання, не пов`язане із ізоляцією від суспільства із застосуванням ст.. 69 КК України обрання покарання нижче нижчої межі, передбаченої санкцією інкримінованої статті.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371,374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_26 визнати винним та засудити із застосуванням ст.. 69 КК України за ч.2 ст.186 КК України на 2 /два/ роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням , встановивши іспитовий термін 2 /два/ роки.

Зобов`язати ОСОБА_7 у відповідності до вимог ст.76 КК України періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання.

Речовий докази телефон „Нокія-215, належний ОСОБА_9 повернути потерпілому.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1