Справа №705/1441/17
1-кп/705/330/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 липня 2017 року м. Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Умань Черкаської області кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмільник Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, який працює майстром по ремонту будинків приватного підприємства «Умань-кайлас», проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 02.02.2004 року Уманським міським судом Черкаської області за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 29.11.2005 року умовно-достроково, невідбутий строк покарання 9 місяців 27 днів;
- 11.05.2007 року Замостянським районним судом м.Вінниця за ч.2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 04.02.2010 року умовно-достроково, невідбутий строк покарання 1 рік 29 днів;
- 30.09.2010 року Малинським районним судом Житомирської області за ст.ст. 190 ч.2, 186 ч.2, 70 ч.1 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 30.10.2015 року з Райковської виправної колонії № 73 Житомирської області, по відбуттю строку покарання, судимості у встановленому законом порядку не зняті та не погашені,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,-
ОСОБА_4 , на 23.01.2017 року близько 23 год., перебуваючи в маршрутному автобусі № 14, який рухався по вул. Незалежності в м.Умані в напрямку залізничного вокзалу, повторно, діючи умисно і цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки «Нокіа 230», вартість якого відповідно до висновку експерта № 414 від 07.03.2017 року могла складати 740 грн., в якому знаходився стартовий пакет «Лайф», вартістю 25 грн. на рахунку якого були гроші в сумі 60 грн., та стартовий пакет «МТС», вартістю 25 грн., на рахунку якого грошей не було, який випав з кишені гр.. ОСОБА_5 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 850 грн.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, при обставинах встановлених судом, визнав повністю. Він пояснив, що дійсно 23.01.2017 року ввечері, перебуваючи в маршрутному автобусі, який рухався по вул. Незалежності в м.Умані в напрямку залізничного вокзалу викрав мобільний телефон марки «Нокіа 230», який випав з кишені гр. ОСОБА_5 . Також він зазначив, що ОСОБА_5 вийшов з автобуса, а він підняв мобільний телефон і залишив його собі. В послідуючому, оскільки йому потрібні були гроші, він вказаний телефон здав у ломбард. Потім, коли на роботі йому виплатили гроші, він викупив телефон з ломбарду і повернув потерпілому. В своїх поясненнях в суді він вказав, що щиро кається, просить суворо не карати і просив врахувати факт добровільного повернення телефону ОСОБА_5 , який претензій до нього немає.
З матеріалами справи обвинувачений ОСОБА_4 ознайомлений в повному обсязі, визнає усі докази, які є у справі, у вчиненому щиро кається.
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вище наведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
В якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд враховує те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому та добровільно відшкодував спричинену шкоду.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд по справі не вбачає.
Відповідно до п. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
За таких обставин, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, суд приходить до висновку про можливість призначення покарання, у вигляді позбавлення волі в межах передбаченого законом строку, але ближче до мінімального.
З урахуванням обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому та добровільно відшкодував спричинену шкоду - суд вважає можливим виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 без реального позбавлення його волі із застосуванням ст. 75 КК України. Тобто звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. Також суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки передбачені п.п. 1,2 ч. 1, п.2 ч. 2 ст. 76 КК України. Суд вважає, що мета покарання, передбачена ч.ч. 2,3 ст. 50 КК України, може бути досягнута при призначенні ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком .
Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 не обиралась.
Долю речових доказів потрібно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати за проведення судової експертизи підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік та покласти на нього обов`язок:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речовий доказ: мобільний телефон «Нокіа 230», який переданий на зберігання під розписку ОСОБА_5 залишити власнику за належністю.
Судові витрати по справі за проведення судової експертизи в сумі 351,84 гривень підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України,до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1