Єдиний унікальний номер № 1-994/11
Номер провадження №1-в/243/217/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 травня 2017 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

За участю:

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 м. Слов`янська заяву засудженого ОСОБА_4 про визнання законності умовно-дострокового звільнення, -

В С Т А Н О В И В :

15.05.2017 року до Слов`янського міськрайонного суду звернувся ОСОБА_4 з заявою про визнання законності умовно-дострокового звільнення, посилаючись на те, що він вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02.03.2012 року був засуджений за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 7 місяців позбавлення волі. Відбував зазначене покарання в Мічурінській ВК-57 м. Горлівки Донецької області та 31.03.2017 року, згідно постанови Центрально-Міського міжрайонного суду м. Горлівки від 23.03.2017 року, був звільнений умовно-достроково на не відбутий строк 6 місяців 9 днів. Просить визнати законним строк його відбуття в місцях позбавлення волі і умовно-дострокового звільнення.

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав свою заяву та просив її задовольнити.

Заслухавши думку прокурора Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , який не заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_4 з наступних підстав.
Пунктом 1 частини 2 статті 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питань, пов`язаних з умовно-достроковим звільненням від покарання подається до суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Як було встановлено в ході судового розгляду ОСОБА_4 відбував покарання, призначене вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02.03.2012 року в Мічурінській виправній колонії №57 м. Горлівки Донецької області.

Розпорядженням Вищого спецiалiзованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ №2710/38-14 від 02 вересня 2014 року (далі - Розпорядження), відповідно до частини першої статті 1 Закону, на підставі подань Державної судової адміністрації України на зміну територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним та апеляційним судам (вх. № 913/0/1-14 від 29 серпня 2014 року, вх. № 10027/0/30-14 від 01 вересня 2014 року), визначаю територіальну підсудність: кримінальних проваджень, підсудних місцевим (районним, міським, районним у містах, міськрайонним) судам, апеляційним судам, розташованим у районі проведення антитерористичної операції, для забезпечення розгляду такими місцевими загальними та апеляційними судами. Суд, якому визначається територіальна підсудність справ судів м. Горлівки є Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.
Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього кодексу, має вирішувати інші питання про всякого роду сумніви та протиріччя, що виникають при виконання вироку.

Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02.03.2012 року ОСОБА_4 був засуджений за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 7 місяців позбавлення волі (а.с.197-199).

Як вбачається з довідки, наданої засудженим як підтвердження законності свого звільнення, ОСОБА_4 постановою «Центрально міським районним судом м. Горлівка ДНР» від 23.03.2017 року умовно-достроково звільнено від відбуття 6 місяців 9 днів покарання (а.с.215).

Згідно ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом. Судову владу реалізовують професійні судді та, у визначених законом випадках, народні засідателі і присяжні шляхом здійснення правосуддя в рамках відповідних судових процедур.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України.

Згідно ст. 5 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускається.

Відповідно до п. п. 1, 2 Положення про Державну пенітенціарну службу України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року № 394/2011, державна пенітенціарна служба України (ДПтС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якої спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра юстиції України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері виконання кримінальних покарань. ДПтС України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами і дорученнями Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства юстиції України, іншими актами законодавства України, дорученнями Міністра юстиції України.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Суд звертає увагу, що постанова Центрально-Міського міжрайонного суду м. Горлівка, так званої ДНР від 23.03.2017 року, яка відсутня в матеріалах справи, але на підставі якої була видана довідка про звільнення ОСОБА_4 Мічурінською ВК-87 м. Горлівки про звільнення УДО, не можуть бути прийняті судом як законні.

За таких підстав, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 повністю покарання призначене йому вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02.03.2012 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України у вигляді 5 років 7 місяців позбавлення волі не відбув і заява про визнання законності підстав умовно-дострокового звільнення є безпідставною і такою, що задоволенню не підлягає

Керуючись ст. 78 КК України, п. 9 ч. 1 ст. 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву засудженого ОСОБА_4 про визнання законності умовно-дострокового звільнення - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційному суді Донецької області протягом 7 днів з моменту її проголошення через Слов`янський міськрайонний суд.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1