Справа № 240/344/16-к р.
Номер провадження № 1-в/240/22/17 р.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2017 року Олександрівський районний суд Донецької області

у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника Олександрівського РС з питань пробації - ОСОБА_4 ,

засудженої ОСОБА_5 ,

зак.представника засудженої- ОСОБА_6 ,

захисника засудженої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Олександрівка подання начальника Олександрівського районного сектору з питань пробації ОСОБА_8 від 7 липня 2017 року про направлення звільненої від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що народилась в м. Луганську, освіта середня , не працюючої, інваліда 2 групи, засудженої 24 червня 2016 року за ст. 185 ч. 2,3 КК України, мешкаючої в АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :
24 червня 2016 року вироком Олександрівського місцевого суду Донецької області ОСОБА_5 засуджено за ч. 2,3ст.185 КК України до трьох років трьох місяців позбавлення волі .

У відповідності зі ст. 75 КК України ,засуджена звільнена від відбуття покарання з випробуванням - встановленням двохрічного іспитового строку .

Згідно вироку суду,відповідно до ст. 76 КК України, засуджена зобов`язана повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи , не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції та періодично з`являтися до інспекції для реєстрації.

Відповідно до подання засуджена в період іспитового строку порушувала порядок відбування покарання .

За матеріалами справи, засуджена 5 серпня 2016 року була ознайомлена з періодичністю явки на реєстрацію в КВІ один раз на місяць та наслідки ухилення від виконання покладених обов`язків.

3 жовтня 2016 року - засуджена не з`явилася до інспекції, а надалі , незважаючи на попередження, ухилялася від явки 21 листопада, 5 та 19 грудня 2016 року , 3 , 9 та 16 січня 2017 року.

Крім того, постановою від 30 грудня 2016 року ОСОБА_5 була попереджена про наслідки неявки на реєстрацію та змінено графік реєстрації до 4 разів на місяць.

3, 9 та 16 січня 2017 року ОСОБА_5 знову не з`явилась на реєстрацію до органу пробації та отримала третє попередження про наслідки порушення покладених обов`язків.

Олександрівським районним сектором пробації було направлено подання відносно засудженої про заміну іспитового строку на реальну міру покарання, в задоволенні якої було відмовлено ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 15 лютого 2017 року.

24 березня 2017 року засудженій встановлено графік явки на реєстрацію один раз на місяць - перший понеділок кожного місяця.

24 березня 2017 року засуджена притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 178 ч. 1 КУпАП .

6 червня та 3 липня 2017 року ОСОБА_5 не з`явилась до уповноваженого органу пробації на реєстрацію без поважних причин, за що отримала четверте попередження.

На підставі викладеного, в поданні ставиться питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженої для відбування призначеного судом покарання.

Заслухавши представника сектору з питань пробації , який підтримав подання, посилаючись на те, що ОСОБА_5 під час іспитового строку ухилялась від явки до інспекції, на попередження не реагувала , поважних причин до неявки не мала, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 164 КВК України, звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані : виконувати обов`язки, які покладені на них судом, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, з`являтися за викликом до зазначеного органу

Частиною 2 ст. 78 КК України передбачені правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Так, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Такі ж вимоги закону містяться і в ч. 4 ст.166 КВК України, відповідно до якої , письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.
Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 15 лютого 2017 року було відмовлено у задоволенні подання Олександрівського районного сектору пробації відносно засудженої про заміну іспитового строку на реальну міру покарання.

Після цього, 24 березня 2017 року, ОСОБА_5 повідомлено про обов`язок з`являтися до інспектора Олександрівського районного сектору з питань пробації один раз на місяць перший понеділок місяця, але вона не виконала покладений обов`язок 6 червня та 3 липня 2017 року .

Наслідки, передбачені ч. 2 ст. 78 КК України, настають у разі невиконання засудженим обов`язків, покладених на нього судом або систематичне вчинення правопорушень під час іспитового строку.

За поясненнями засудженої, вона з`явилась на реєстрацію в понеділок 5 червня 2017 року, але не врахувала, що це вихідний день. Було зачинено , тому вона поїхала додому. 3 липня 2017 року вона приїхала на реєстрацію в обідню перерву, а тому знову було зачинено, але часу чекати вона не мала, бо поспішала на останній автобус.

Щодо притягнення до відповідальності за ст.178 КУпАП, засуджена пояснила, що будучи вагітною, вона купила на автовокзал напій,не звернувши увагу,що він слабоалкогольний. Вважала, що це звичайний газований напій.

В судовому засіданні прокурор вважає подання таким,що не підлягає задоволенню через недоведеність систематичного ухилення засудженою від покладених вироком обов`язків без поважних причин та за доцільне врахувати психічний стан засудженої ОСОБА_5 ,а також малозначність вчинених нею порушень.

Розглядаючи подання , суд виходить з того, що за матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_5 є інвалідом з дитинства, за довідкою Комунального закладу охорони здоров`я «Олександрівська лікарня планового лікування» від 19 квітня 2016 року № 01-11/319 ОСОБА_5 знаходиться на обліку у лікаря- психіатра з діагнозом - помірна розумова відсталість з поведінковими розладами.
Згідно висновків судово-психіатричних експертиз №129 від 4 лютого 2016 року та 527 від13 травня 2016 року, ОСОБА_5 страждає на помірну розумову відсталість з поведінковими розладами, що потребують лікувальних заходів, ускладнену психічними та поведінковими розладами внаслідок зловживання алкоголем (олігофренія в ступені вираженої дебільності) . Вона не здатна повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, підпадає під дію ст.20 КК України - обмежена осудність.
24 червня 2016 року вироком Олександрівського районного суду Донецької області відповідно до ст. 94 КК України до ОСОБА_5 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання. Ухвалою Олександрівського районного суду від 25 квітня 2017 року скасовано примусові заходи медичного характеру за заявою лікаря-психіатра від 4 квітня 2017 року.
Суду надана довідка Комунального закладу охорони здоров`я «Олександрівська лікарня планового лікування» від 3 липня 2017 року щодо строку вагітності засудженої ОСОБА_5 - 22 тижні. Крім того, суд враховує, що вона є інвалідом 2 групи за психічним захворюванням.
З огляду на викладене, суд вважає, що ОСОБА_5 не може усвідомлювати наслідки своїх дій та мати намір на умисне ухилення від виконання вироку.
Так, вона прийшла до органу пробації в перший понеділок місяця 5 червня 2017 року, не усвідомлюючи, що це вихідний день, а тому вона повинна прийти наступного дня.
Також, прийшовши 3 липня 2017 року в обідню перерву, засуджена, в силу свого розвитку, не зареєструвалась, а зосередилась на тому, щоб встигнути на зворотній автобус. Також суд враховує малозначність адміністративного правопорушення, за яке вона була притягнута постановою від 24 березня 2017 року.
Інших правопорушень засуджена не вчиняла.
На підставі викладеного, є недоцільним скасування умовного покарання.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України , ст. 78 КК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання начальника Олександрівського районного сектору з питань пробації ОСОБА_8 від 7 липня 2017 року про направлення ОСОБА_5 , звільненої від покарання з випробуванням , для відбування покарання, призначеного вироком суду ,- відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Донецької області через Олександрівський районний суд Донецької області протягом 7 днів з дня її о голошення.

Суддя ОСОБА_1