Справа № 183/2567/16
№ 1-кп/183/357/17
В И Р О К
іменем України
10 травня 2017 року колегія суддів Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження № 000378 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянки України, незаміжньої, не працюючої, із базовою середньою освітою, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої в силу ст.89 КК України,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
06 лютого 2016 року приблизно о 22.30 годин ОСОБА_7 знаходилась у будинку АДРЕСА_1 , де у кухонному приміщенні, спільно з ОСОБА_8 , розпивали спиртні напої.

В цей же день, тобто 06 лютого 2016 року, близько 23.00 годин у кухонному приміщенні вказаного домоволодіння між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на ґрунті ревнощів, виникла словесна сварка, в ході якої ОСОБА_8 наніс удари кулаками по голові та обличчю ОСОБА_7 , спричинивши їй тілесні ушкодження, після чого відійшов від неї та між ними продовжився словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_8 знову підійшов до ОСОБА_7 та наніс їй один удар кулаком руки зверху по голові, після чого схопив її за шию, намагаючись душити. В свою чергу ОСОБА_7 , захищаючи своє життя від протиправних посягань ОСОБА_8 , діючи умисно, з метою особистої оборони, взяла із нижнього ящика кухонного столу ніж та тримаючи його у правій руці, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, з великою силою нанесла ним удар зверху вниз в місце розташування життєво-важливих органів, а саме в ліву половину грудної клітини в район серця ОСОБА_8 , від якого він впав на підлогу та через декілька хвилин помер, внаслідок отриманого проникаючого колото-різаного поранення лівої половини грудної клітини, яке супроводжувалося ушкодженням верхньої долі лівої легені і лівого шлуночка серця, що привело до внутрішньо-плевральної кровотечі та тампонади кров`ю навколосерцевої сорочки (гемотампонада) і стало причиною смерті ОСОБА_8 .

Обвинувачена ОСОБА_7 , в судовому засіданні визнала свою вину у вбивстві ОСОБА_8 внаслідок перевищення меж необхідної оборони та показала, що 06 лютого 2016 року, вона разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , знаходились у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 , де вживали алкогольні напої. Під час вживання алкогольних напоїв між нею та ОСОБА_8 виникла сварка в ході якої ОСОБА_8 наніс їй спочатку один удар в голову, після другого його удару вона почала тікати, але ОСОБА_8 наздогнав її у дворі узявши її за волосся та затягнув у дім на кухню, де наніс їй ще приблизно 3-4 удари кулаками по голові та в область тіла, від яких вона впала на підлогу, закриваючись від ударів руками. В свою чергу ОСОБА_8 наніс їй ще один удар, після чого схопив її за шию намагаючись душити, а потім пригнувся до неї і почав її піднімати. В цей час вона, знаходячись ногами та сідницями на полу, з напівзігнутими колінами на підлозі, нащупала пластмасову рукоятку ножа, яким, не розуміючи в той момент, що то був ніж, захищаючись, нанесла йому удар правою рукою, не убачивши куди вона наносить удар. Після нанесеного удару вона побачила кров, викинувши одразу ніж у відро для сміття, а ОСОБА_8 пішов до спальні та впав на її порозі і через декілька хвилин помер.
Разом з тим, вина обвинуваченої ОСОБА_7 в скоєнні даного злочину підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами по справі, а саме:

- показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що взимку 2016 року, більш точної дати він не пам`ятає, приблизно о 23.00 годині він разом з ОСОБА_11 знаходились у них вдома за адресою: АДРЕСА_2 , коли зателефонувала ОСОБА_9 , повідомивши, що ОСОБА_7 зарізала ОСОБА_8 . Враховуючи, що вони мешкають не далеко, через декілька будинків від ОСОБА_7 , вони одразу зібралися і разом з ОСОБА_11 пішли додому до обвинуваченої, де зайшовши до хати, він побачив, що між спальнею та коридором, на підлозі, на боку, обличчям в низ, лежав ОСОБА_8 , який був одягнений у спортивні штани, з оголеним торсом. Підійшовши до нього, він взяв його за плече, повернув до себе та побачив на животі ОСОБА_8 кров, а його обличчя вже було бліде. В цей час ОСОБА_7 , на обличчі якої був синець, плакала та розповіла йому, що ОСОБА_8 хотів її вбити, бігав за нею по дому, а вона у відповідь схватила ніж та вдарила ним ОСОБА_8 . Доповнив, що саме він подзвонив в швидку допомогу, а ОСОБА_11 , викликала працівників поліції;
- показаннями свідка ОСОБА_11 про те, що 06 лютого 2016 року вона разом з ОСОБА_12 знаходились вдома за адресою: АДРЕСА_2 . Приблизно о 23.00 годині на телефон подзвонила їх мати - ОСОБА_9 та повідомила, що ОСОБА_7 вбила ОСОБА_8 . Вона разом з ОСОБА_13 пішли до ОСОБА_7 додому на АДРЕСА_1 . Зайшовши до будинку, вона побачила, що між спальнею та прихожою, на порозі, на животі лежав ОСОБА_8 , який був одягнений у спортивні штани та носки, а торс у ОСОБА_8 був оголений, на обличчі у ОСОБА_7 був синець та на обох тазостегнових частинах ніг були синці, вона плакала. ОСОБА_14 їй розповіла, що ОСОБА_8 її бив, а вона захищаючись, взяла ніж та розмахувала ним, але не думала, що вб`є ОСОБА_8 . Потім вона вийшла на вулицю чекати швидку допомогу, яка приїхала приблизно через 40 хвилин та констатувала смерть ОСОБА_8 ;

- показаннями свідка ОСОБА_9 про те, що 06 лютого 2016 року вона знаходилась вдома зі своєю дочкою ОСОБА_7 та її співмешканцем ОСОБА_8 , де під час вечері вживали алкогольні напої, вона, випивши трохи горілки, пішла відпочивати, а ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишилися далі вживати горілку. Через деякий час, вона прокинулась від того, що почула звук падіння, а ввімкнувши світло, побачила, що у спальні, біля порогу, на підлозі, на подушці, головою до кухні лежить ОСОБА_8 , який був одягнений лише у штани, а ОСОБА_14 знаходиться на кухні з кухонним ножем у руці. Потім вона побачила, що у ОСОБА_15 з переду на тілі, біля серця, рана. А на обличчі у ОСОБА_7 , яка кричала, що не хотіла вбивати ОСОБА_8 , вона побачила синець під оком, якого раніше не було. Вона разом із ОСОБА_7 одразу ж викликали швидку допомогу та подзвонили її другій дочці - ОСОБА_16 . Потім приїхала швидка допомога та констатувала смерть ОСОБА_8

а також письмовими доказами:

- витягом з кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000378 за фактом заподіяння смерті ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.п.62);

- протоколом огляду з фото таблицею місця події, а саме: приміщення будинку АДРЕСА_1 від 07.02.2016 року, проведеного на підставі дозволу, наданого ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.02.2016 року (а.п. 73) та власника домоволодіння (а.п. 72), згідно якого на момент огляду на підлозі біля пластмасового відра, попереду, на відстані приблизно 20-30 см, знаходиться предмет з пластмасовою ручкою та лезом довжиною приблизно 10 см з загостреним кінцем, за своїми ознаками схожий на ніж, який обгорнутий у туалетний папір та знаходиться у кухонному приміщенні. Вказаний ніж перед оглядом вилучений з помийного емальованого відра, звільнений від фрагментів паперу сірого кольору з накладенням буро - чорної речовини зовні схожою на кров. Клинок ножу виготовлений з нержавіючого металу, білого кольору, довжиною 12 см, шириною в середній частині 1,3 см, рукоятка ножу з накладками світло-коричневої пластмаси.

В спальній кімнаті перед дверним проходом до кухонного приміщення на підлозі було виявлено труп, який лежав на спині. Під головою трупа була пір`єва подушка. На трупі були штани, шкарпетки, з оголеним торсом. На трупі виявлено проникаючу колото-різану рану в районі грудної клітині зліва на рівні 4-го ребра розміром 1,5х0,2 см. Інших тілесних ушкоджень на трупі виявлено не було. У вказаній кімнаті на дерев`яній підлозі знаходилися плями рідини темно-коричневого кольору, схожі на кров. В кімнаті було виявлено наволочку з плямами рідини темно-коричневого кольору, схожими на кров. Вказаний кухонний ніж і наволочка з плямами рідини темно-коричневого кольору були упаковані в поліетиленові файли та вилучені до Новомосковського ВП (а.п.63-71);

- висновком судово-медичної експертизи № 59/Е по кримінальному провадженню № 000378 від 08.02.2016 року, згідно якої причиною смерті ОСОБА_8 явилося проникаюче колото-різане поранення лівої половини грудної клітини, яке супроводжувалося ушкодженням верхньої долі лівої легені і лівого шлуночка серця, що привело до внутрішньо-плевральної кровотечі та тампонади кров`ю навколосерцевої сорочки (гемотампонада). При експертизі трупу виявлені наступні тілесні ушкодження: колото-різана рана на передній поверхні грудної клітини зліва на рівні 4-го ребра між навкологрудинною та середньо ключичною лініями, повне розсічення хрящу 4-го ребра в проекції рани на шкірі, крізне колото-різане поранення верхньої долі лівої легені, крізне колото-різане поранення задньої стінки лівого шлуночка серця, сліпе колото-різане поранення задньої стінки лівого шлуночка, крововилив у ліву плевральну порожнину масою 1 280 г рідкої крові з згортками, крововилив у порожнину навколосерцевої сорочки (гемотампонада) масою 180 г. Усі вищевказані тілесні ушкодження, у своїй сукупності за ступенем тяжкості, мають ознаки тяжких, як небезпечні для життя, та привели до наступу смерті потерпілого. Проникаюче колото-різане поранення лівої половини грудної клітини заподіяне потерпілому за декілька хвилин до наступу смерті, сплощеним колюче-ріжучим предметом, можливо ножем, з шириною клинка протягом поринулої частини не більше 1,5см, який мав гостре лезо та обух товщиною близько 0,1см. Рановий канал, який починається раною на передній поверхні грудної клітини зліва, проходить через товщу шкіри, підшкірної жирової клітковини, м`язи, ушкоджує хрящ 4-го ребра, проникає у ліву плевральну порожнину, де проходе наскрізь через язичковий сегмент верхньої долі лівої легені, передню стінку лівого шлуночка серця, та сліпо закінчується в товщі задньої стінки лівого шлуночка. Загальний напрямок ранового каналу спереду назад та дещо справа наліво.
При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа виявлений етиловий спирт у концентрації 2,66 % (а.п.74-77);

- протоколами проведення слідчих експериментів за участю підозрюваної ОСОБА_7 від 07.02.2016 року, 24.03.2016 року, 13.04.2017 року, в ході яких ОСОБА_7 , розказала та показала як 06.02.2016 року близько 22.30-23.00 годині вона разом з ОСОБА_8 знаходилася у своєму будинку АДРЕСА_1 , розпиваючи спиртні напої в кухонному приміщенні зазначеного будинку та у цей час між нею та ОСОБА_8 , відбулася сварка, в ході якої ОСОБА_8 , почав завдавати їй численні удари кулаками по обличчю. При цьому, 07.02.2016 року вона показала, що далі, коли вона сіла на стільчик у кухонному приміщенні, до неї підійшов ОСОБА_8 та завдав, ще одного удару кулаком по обличчю, після чого вона впала зі стільця, підійшла до кухонної шухляди, де лежали кухонні прилади, і взяла ніж. Далі, тримаючи ніж у правій руці лезом до низу, вона підійшла до ОСОБА_8 , та занісши руку над головою, нанесла йому одного удару ножем в область грудної клітини, від чого ОСОБА_8 , покотився назад, пройшов по кімнаті і впав на підлогу на спину, після чого помер (а.п.87-88), а 24.03.2016 року уточнила, що після нанесення їй ударів руками та кулаками по обличчю та голові, ОСОБА_8 схопив її правою рукою за шию, спричиняючи їй тілесні ушкодження. В цей момент вона не витримала вказаного насильства взяла в кухонному столі кухонний ніж та з метою самозахисту тримаючи його в правій руці вертикально, нанесла один удар ножем в ліву половину грудної клітини ОСОБА_8 та від нанесеного удару ОСОБА_8 через декілька хвилин помер (а.п.90-94); 13.04.2017 року, вона деталізувала та доповнила механізм спричинення тілесних ушкоджень, на якому наполягала під час судового розгляду, а саме в той час, коли ОСОБА_8 завдав їй одного удару у обличчя, вона спробувала втекти з будинку, але ОСОБА_8 її наздогнав та схопив за волосся, затягнув її у будинок, де продовжив завдавати їй тілесні ушкодження кулаками у обличчя, від чого вона впала на сідниці на підлогу. Продовжуючи свої дії ОСОБА_8 нахилився над нею та схопив її правою рукою за шию і почав душити. Вона, намагаючись захищатися, нащупала правою рукою на підлозі предмет схожий на ніж, схопила його таким чином, що лезо виходило з тильної сторони долоні лезом від себе завдала одного удару вказаним ножем від себе, ймовірно, з зверху в низ у ліву частину тулубу. Від нанесеного удару ОСОБА_8 приблизно через 3 хвилини впав на підлогу без ознак життя. (т. 2 а.п.40-41);
- висновками експерта № 59/Е/Д та № 59/Е/Д1, остання проведена на підставі постанови старшого слідчого СВ Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області (т. 2 а.п.46), по кримінальному провадженню № 000378 від 28.03.2016 року та 14.04.2017 року відповідно, згідно яких виявлені на трупі ОСОБА_8 тілесні ушкодження могли утворитися як при механізмі, вказаному підозрюваною ОСОБА_7 , при проведенні слідчого експерименту 24.03.2016 року, так і при механізмі, вказаним обвинуваченою ОСОБА_7 , при проведенні слідчого експерименту 13.04.2017 року (т. 1 а.п.95-96, т. 2 а.п.);
- висновком судово-імунологічної експертизи № 432 Е по кримінальному провадженню № 350000378 від 02.03.2016 року, згідно якої у зразку крові трупа ОСОБА_8 , висушеному на марлевій серветці встановлена група А з ізогемаглютиніном анти-В і супутнім антигеном Н. У результаті дослідження слідів на наволочці (об`єкти № № 1-7) знайдена кров при встановленні видової приналежності, якої виявлений білок крові людини, походження якої можливе від потерпілого ОСОБА_8 (а.п.105-108);
- висновком судово-криміналістичної експертизи № 335-МК з фототаблицею по кримінальному провадженню № 350000378 від 22.03.2016 року, згідно якої пошкодження на шматку шкіри з грудної клітини по передній поверхні зліва від трупа ОСОБА_8 могло бути заподіяне клинком представленого на експертизу ножа (а.п.109-113);
- постановою про визнання та залучення до справи ножа зі слідами РБК, наволочки зі слідами РБК, як речових доказів (а.п.114) та квитанцією № 1008 про отримання їх на зберігання (а.с.114-а);
- висновком судово-психіатричної експертизи № 63 від 17.03.2016 року, для проведення якої ОСОБА_7 була направлена до КЗ "Дніпропетровської обласної клінічної лікарні" ДОР" на підставі ухвали слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.02.2016 року (а.п.97), згідно якого обвинувачена хронічним душевним захворюванням в період часу, що відноситься до інкримінованого їй діяння, не страждала і на теперішній час не страждає. Спостерігається на теперішній час емоційно нестійкий розлад особистості. В період часу, що відноситься до інкримінованого їй діяння не виявляла ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу душевної діяльності, коли вона могла усвідомлювати значення своїх дій (бездіяльності) та керувати ними. В даний час, по своєму психічному стану випробувана також може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В застосуванні щодо неї примусових заходів медичного характеру не потребує. ОСОБА_7 в досліджуваній ситуації в стані фізіологічного афекту чи іншому емоційному стані, яке могло суттєво вплинути на її свідомість і поведінку не знаходилася. (а.п.98-101);
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеним від 07.02.2016 року, відповідно до якого 07.02.2016 року о 01.00 годині ОСОБА_7 перебувала у стані алкогольного сп`яніння (а.п.78);
- висновком експерта № 93/Е по кримінальному провадженню № 000378 від 07.02.2016 року, згідно якої при експертизі у потерпілої ОСОБА_7 були виявлені тілесні ушкодження у виді синців на верхній та нижній повіці лівого ока, в проекції лобної кістки зліва, на шиї по лівій бічній поверхні в середній третині, саден на правій бічній поверхні шиї в середній третині, які у своїй сукупності та кожне окремо, відносяться до легкого ступеню тяжкості, які виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, індивідуальні особливості яких не відобразились, та могли утворитися в строк вказаний у постанові та обстеженою (06.02.2016 року), що підтверджується ступенем загоєння саден (з червоно-коричневим підсохлим дном), кольором синців (синюшно-фіолетового кольору, з нечітким контуром). Враховуючі характер та локалізацію виявлених у обстеженої при експертизі тілесних ушкоджень можливо вважати, що обстеженій було заподіяно, не менше ніж п`ять травматичних дій (а.п.79-80),

які є належними та допустимими і у своїй сукупності підтверджують вину обвинуваченої.
Крім того, під час судового слідства досліджені:

- висновок судово-цитологічного експерта № 289 від 10.03.2016 року, згідно якого, на клинку ножа, наданого на дослідження, встановлена наявність крові. Видова належність крові не визначена за допомогою усіх методів, які є в наявності в лабораторії. На рукоятці ножа наявність крові не встановлена. На ножі клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини не знайдені. Статева належність крові в об`єкті № 1 не визначена через відсутність її формених елементів в цитологічних препаратах. Групова належність крові не визначалась, оскільки не вдалось визначити її видову приналежність (а.п.102-104);

- рапорт слідчого СВ Новомосковського ВП ОСОБА_17 від 10.02.2016 року про те, що під час проведення слідчого експерименту за участю підозрюваної ОСОБА_7 07.02.2016 року на території домоволодіння АДРЕСА_1 , було зроблено відеозапис, який було самознищено в результаті самореформатування носія під час експлуатації електронного носія пам`яті відеокамери (а.п. 89);

- протокол огляду DVD диску, формату DVD - RW, та самого диску, який не був відтворений під час судового розгляду у зв`язку з технічною неможливістю, на якому знаходиться відео запис слідчого експерименту від 13.04.2017 року за участі підозрюваної ОСОБА_7 , на якому вона вказує яким чином вона спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_8 (т. 2 а.п.42-44),

які хоча і є допустимими, однак наявність чи відсутність обставин, які підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні не підтверджують, а тому в силу вимог ст. 85 КПК України визнаються судом неналежними.

Органами досудового розслідування та прокурором ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 06 лютого 2016 року приблизно о 23.00 годин у кухонному приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_1 , після спільного розпивання спиртних напоїв з ОСОБА_8 , під час якого між ними виникла словесна сварка на ґрунті ревнощів, в ході якої ОСОБА_8 наніс удари кулаками по голові та обличчю ОСОБА_7 , спричинивши їй тим самим тілесні ушкодження, після чого ОСОБА_8 відійшов від ОСОБА_7 , та між ними продовжився словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_8 знову підійшов до останньої та наніс їй один удар кулаком руки зверху по голові, та в цей момент у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на протиправне позбавлення життя ОСОБА_8 , тобто його вбивство, реалізуючи який, близько 23 годин 10 хвилин, цього ж дня, ОСОБА_7 , перебуваючи у кухонному приміщенні вказаного будинку, розуміючи злочинний характер своїх дій та настання небезпечних наслідків, взяла із нижнього ящика кухонного столу ніж та тримаючи його у правій руці, з великою силою нанесла ним удар зверху вниз в місце розташування життєво-важливих органів, а саме в ліву половину грудної клітини в район серця ОСОБА_8 , який стояв в дверній проймі в спальну кімнату обличчям до ОСОБА_7 . Від нанесеного удару ОСОБА_8 впав на підлогу та через деякий час помер.

Зазначені дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, як умисне вбивство, тобто протиправне заподіяння смерті іншій людині.

В обґрунтування даного обвинувачення, прокурор посилалася на показання вищезазначених свідків та письмових доказів, а також на наявність раптово виниклого в результаті сварки умислу на вбивство, про що свідчить висловлювання ОСОБА_7 під час проведення первісного слідчого експерименту, наступного дня після вбивства, про те, що перед нанесенням удару вона сказала ОСОБА_8 «я тебе вб`ю» (т.1 а.п.87-88), способу та знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранення потерпілого.

Разом з тим, обвинувачена ОСОБА_7 ще під час досудового розслідування, та під час судового розгляду, в тому числі і попереднім складом суду, неодноразово наголошувала, стверджуючи, що умислу на вбивство ОСОБА_8 у неї не було і вона захищалася від протиправного посягання на її життя з боку потерпілого і мотивом її поведінки було прагнення захистити своє життя.
Аналізуючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про відсутність у обвинуваченої умислу на вбивство, оскільки ОСОБА_7 , завдаючи удар ОСОБА_8 ножем, захищала себе від наявного, протиправного і суспільно небезпечного посягання з його боку, але застосувала таку зброю і заподіяла таку шкоду потерпілому, які явно не відповідали небезпечності посягання та обстановці злочину, виходячи з наступного:

Статтею 36 КК України закріплене право кожної особи на необхідну оборону і є важливою гарантією реалізації конституційного положення про те, що кожний має право захищати своє життя і здоров`я від протиправних посягань (частина третя статті 27 Конституції України), а ознаками її перевищення є: 1/ наявність стану необхідної оборони; 2/ явна, очевидна необхідність захисних дій характеру і ступеню суспільної небезпечності посягання; 3/ явна, очевидна невідповідність захисних дій обстановці вчинення посягання.
В судовому засіданні встановлено, що потерпілий ОСОБА_8 , будучи чоловіком, правильної статури, задовільної вгодованості, зростом 184 см (т. 1 а.п. 74-зв.) першим почав завдавати удари ОСОБА_7 , нанісши їй не менше ніж п`ять травматичних дій (т.1 а.п. 80), спричинивши їй легкі тілесні ушкодження (т. 1 а.п. 79-зв.), що безумовно свідчить про протиправність його поведінки, яка передбачена як злочин однією із статей Особливої частини КК України.

Твердження ОСОБА_7 про намагання ОСОБА_8 після нанесення їй удару по голові, душити її, підтверджуються, як показаннями свідків, допитаних в судовому засіданні, так і виявленими у неї тілесними ушкодженнями у виді синців на шиї по лівій бічній поверхні в середній третині, саден на правій бічній поверхні шиї в середній третині (т. 1 а.п. 79-зв.) і дана обставина, на думку суду, підтверджує наявність підстав у обвинуваченої вважати реальною загрозу її життю.

Таким чином, вирішуючи питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя ОСОБА_8 , суд, враховуючи конкретні обставини справи, спосіб та знаряддя злочину, характер і локалізацію поранення потерпілого, здійснивши порівняльний аналіз та оцінивши наявність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановивши їх співвідношення, вважає вчинені дії ОСОБА_7 , невідповідними небезпечності посягання.

При цьому, суд враховує, що особливістю злочину, вчиненого з перевищенням меж необхідної оборони, є специфіка його мотиву, а саме прагнення захистити, в тому числі життя, здоров`я чи права того, хто обороняється від суспільно небезпечного посягання. І цей намір є визначальним мотивом не тільки у разі необхідної оборони, а й при перевищенні її меж. При цьому перевищення меж оборони може бути зумовлене й іншими мотивами, в тому числі, наміром розправитися з нападником через учинений ним напад, страхом, тощо, про що свідчать висловлювання ОСОБА_7 під час проведення первісного слідчого експерименту, а саме те, що перед нанесенням удару вона сказала ОСОБА_8 «я тебе вб`ю» (т.1 а.п.87-88), і їх існування не змінює того, що мотив захисту є основним стимулом, який визначає поведінку особи, яка перевищила межі необхідної оборони і зумовлена захистом від суспільно небезпечного посягання охоронюваних законом прав та інтересів (справа 5-2817км15).

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченої ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення встановленою і її дії належить кваліфікувати за ст. 118 КК України, як умисне вбивство, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , суд визнає її щире каяття, як обставину, що пом`якшує її покарання.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_7 на обліках у лікарів фтизіатра, психіатра, нарколога не перебуває (а.п.117,118,119), має постійне місце мешкання, за яким характеризується задовільно (а.п.117), є особою, що раніше в силу закону не судима.

Разом з тим, її перебування в момент скоєння злочину, в стані алкогольного сп`яніння, суд враховує, як обставину, що обтяжує її покарання.

Крім того, ОСОБА_7 суспільно-корисною працею не займається, скоїла злочин проти життя особи, а тому наявність вищезазначеної обставини, що пом`якшує покарання не може свідчити про істотне зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину, у зв`язку з чим застосування до ОСОБА_7 , як ст. 69, так і ст.75 КК України є неможливим і виходячи з поняття покарання та його цілей, керуючись ст. 50 КК України, суд вважає необхідним призначити їй покарання виключно у вигляді реального позбавлення волі, строк якого повинен бути максимальним.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винної, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_7 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України і призначити їй покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання, тобто з 07 лютого 2016 року (а.п.81-82).

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_7 , строк її попереднього ув`язнення в період 07 лютого 2016 року по 10 травня 2017 року включно, на підставі ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 скасувати, у зв`язку з повним відбуттям призначеного їй покарання, звільнивши її з-під варти в залі суду.

Речові докази:
- ніж зі слідами РБК, наволочку зі слідами РБК - знищити.
Копію вироку вручити обвинуваченій ОСОБА_7 , негайно.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуюча суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3