Провадження 1кп-200/157/17
Справа 200/139/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:
Головуючого-судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_4
за участю:
потерпілою ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у судовому засіданні у залі суду м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0005016 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоолександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, неофіційно працюючого, який має на утриманні неповнолітню дитину, доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

25.12.2016 року приблизно о 21.05 годині ОСОБА_6 , будучі у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у кімнаті АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_5 , в ході сварки з останньою, реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, відкрито, з корисливих мотивів, шляхом ривка, вирвав з руки потерпілої ОСОБА_5 належне їй майно, а саме: мобільний телефон «Нокіа С2-03» вартістю 475 грн., в якому знаходилася картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 25 грн., а всього на загальну суму 500 грн.

Після чого ОСОБА_6 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, визнав повністю та пояснив, що він зустрічався з дівчиною, яка йому розповіла, що її колишній хлопець на ім`я ОСОБА_8 не повернув їй ноутбук. Наприкінці грудня, в який точно день, вже не пам`ятає, увечері він разом зі своїм вітчимом прийшли до будинку, де проживав той хлопець, на АДРЕСА_4 . Вітчим залишився біля під`їзду, а він піднявся на четвертий поверх та підійшов до квартири, де проживав ОСОБА_8 . Двері йому відчинила мати ОСОБА_8 раніше незнайома ОСОБА_5 , яка йому повідомила, що ОСОБА_8 немає вдома. Після чого він зайшов у квартиру, став розповідати ОСОБА_5 у зв`язку з чим він прийшов, що її син забрав у дівчини ноутбук. Під час розмови вони посварилися зі ОСОБА_5 , оскільки остання захищала свого сина і він став наполягати, щоб вона подзвонила синові. ОСОБА_5 зателефонувала своєму сину, а він вихвативши у неї з рук її мобільний телефон марки «Нокіа», також розмовляв з ним. Після розмови мобільний телефон залишився у нього і він вирішив не повертати його. Після чого він, утримуючи при собі мобільний телефон, вийшов з квартири, спустився вниз і разом з вітчимом пішов у магазин. Коли він виходив з квартири, ОСОБА_5 просила повернути їй телефон, щось кричала йому, але він не звертав уваги на її слова. Перед тим, як він прийшов до ОСОБА_5 , він випив пиво. В цей же день він був затриманий працівниками поліції, яким він видав мобільний телефон. З вартістю викраденого майна згоден. В скоєному щиро кається.

Окрім показань обвинуваченого, в яких він визнає свою провину повністю, провина обвинуваченого повністю підтверджується доказами по справі, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

Показаннями потерпілої ОСОБА_5 у судовому засіданні про те, що вона проживає у кімнаті АДРЕСА_3 . 25.12.2016 року у вечірній час постукали у двері квартири. Коли вона відчинила двері, то побачила чотирьох хлопців, серед яких був раніше незнайомий ОСОБА_6 , які відштовхнули її, увійшли до квартири та почали питати за її сина ОСОБА_8 . Вона відповіла, що сина немає вдома. Хлопці поводили себе брутально, висловлювалися нецензурною лайкою Після чого ОСОБА_6 сказав, що її син забрав у дівчини ноутбук і наказав їй подзвонити йому. Коли вона зателефонувала сину, ОСОБА_6 вихватив у неї з руки мобільний телефон і вони всі почали виходити з квартири. Вона просила ОСОБА_6 повернути їй телефон, але той не реагував на її слова. По зовнішньому вигляду вона зрозуміла, що ОСОБА_6 знаходився у стані алкогольного сп`яніння. Після цього вона викликала поліцію. Внаслідок скоєного у відношенні неї злочину, у неї був викрадений мобільний телефон марки «Нокіа С2-03» вартістю 475 грн., в якому знаходилася картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 25 грн., а всього їй була спричинена матеріальна шкода на загальну суму 500 грн. У подальшому мобільний телефон їй був повернутий. Матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має.

А також письмовими доказами по справі, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

-протоколом огляду місця події від 25.12.2016 року, згідно якого була оглянута кімната АДРЕСА_3 , яка належить потерпілій ОСОБА_5 ( т.1 а.с. 4-11);

-протоколом огляду від 25.12.2016 року, згідно якого у ОСОБА_6 був виявлений та вилучений мобільний телефон марки «Нокіа С2-03» імеі 1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», який належить потерпілій ОСОБА_5 ( т.1 а.с. 16-17);

-висновком судової товарознавчої експертизи № 168 від 26.12.2016 року, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Нокіа С2-03» з урахуванням зносу станом на 25.12.2016 року складала 475 грн. ( т.1 а.с. 26-30);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 26.12.2016 року за участю потерпілої ОСОБА_5 , в ході якого ОСОБА_5 , серед представлених для впізнання осіб, впевнено впізнала ОСОБА_6 як особу, яка 25.12.2016 року за місцем її проживання відкрито викрала належний їй мобільний телефон. ( т.1 а.с. 41-43);

-речовим доказом мобільним телефоном «Нокіа С2-03», який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 ( т.1 а.с. 53-54).

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всі обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, потерпілої, дослідженням матеріалів кримінального провадження, визначивши відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що провина обвинуваченого доведена повністю, оскільки досліджені вищезазначені докази отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, вони мають значення для кримінального провадження та відповідають фактичним обставинам справи. Умисні дії ОСОБА_6 , які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), правильно кваліфіковані за ч. 1 ст.186 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, враховуючи тяжкість скоєного, пом`якшуючі покарання обставини щире каяття у вчиненому злочині, обтяжуючи покарання обставини вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння; особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання, і вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане з ізоляцією його від суспільства у вигляді позбавлення волі у межах строку, визначеного санкцією статті Кримінального кодексу України, із звільненням від відбування покарання із застосуванням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України, що є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

У відповідності до ст. 100 КПК України, оскільки речовий доказ по справі є об`єктом кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність його повернення законному володільцю.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371,374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ
Визнати винним ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не скоїть нового злочину, зобов`язавши його відповідно до п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речовий доказ - мобільний телефон «Нокіа С2-03», який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 вважати повернутим власнику.

На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпропетровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Бабушкінського районного суду ОСОБА_1

м. Дніпропетровська