ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала
іменем україни

24 листопада 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ
у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000935, за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 на вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 17 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 29 березня 2016 року щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина України, уродженця м. Сарни, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
якого визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:
до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ звернулися засуджений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 із касаційними скаргами на судові рішення щодо ОСОБА_5 .
У касаційних скаргах засуджений і його захисник порушують питання про скасування судових рішень, в обґрунтування чого стверджують про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Звертають увагу на те, що вирок місцевого суду ґрунтується на недопустимих доказах, показання деяких свідків суперечливі. Також зазначають, що поза увагою суду залишилося те, що обшук проведено за відсутності ухвали слідчого судді, під час проведення оперативної закупки було порушено вимоги закону, з боку працівників міліції мала місце провокація злочину, досудове розслідування розпочалося до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а апеляційний суд на ці порушення уваги не звернув та свою ухвалу всупереч вимогам ст. 419 КПК України належним чином не мотивував.

За вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 17 грудня 2015 року ОСОБА_5 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів та засуджено до покарання: за ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років із конфіскацією майна; за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років із конфіскацією майна.
Вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.
Ухвалено призначити ОСОБА_5 примусове лікування від активної наркотичної залежності (наркоманії).
Ухвалою суду апеляційної інстанції вирок щодо ОСОБА_5 залишено без змін. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України йому зараховано в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за вчинення злочинів за таких обставин.
Так, приблизно о 19 год. 29 серпня 2014 року ОСОБА_5 знаходячись у приміщенні належного йому гаража по АДРЕСА_2 незаконно виготовив і збув особі, стосовно котрої застосовано заходи безпеки, ОСОБА_8 за 100 грн наркотичний засіб концентрат з макової соломи (опій екстракційний) вагою 0,2408 г, який є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.
ОСОБА_5 , котрий раніше вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, в приміщенні зазначеного гаража зберігав без мети збуту наркотичний засіб опій ацетильований вагою 0,085 г, який є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено. 29 березня 2015 року, який був вилучений працівниками міліції під час обшуку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та його захисника, які підтримали касаційні скарги, думку прокурора, котрий зазначив про необґрунтованість касаційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів дійшла такого висновку.
Згідно з вимогами ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
З урахуванням наведеного доводи засудженого та його захисника, які фактично стосуються невідповідності висновків суду обставинам провадження, неповноти судового розгляду перегляду у касаційному порядку не підлягають. Отже, касаційний суд при касаційному розгляді виходить із обставин провадження встановлених судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину і особі засудженого.
При перевірці матеріалів кримінального провадження касаційним судом установлено, що свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, та кваліфікацію його дій за цими нормами кримінального закону судом зроблено на підставі доказів, досліджених та оцінених у сукупності із дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, про що у вироку місцевого суду відповідно до ст. 374 КПК України наведено докладні мотиви.
Так в основу обвинувального вироку місцевого суду, обґрунтовано покладено показання: свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які були понятими під час оперативної закупки та бачили як працівники міліції оглянули закупника та видали йому грошові кошти у розмірі 100 грн, після чого поїхали на місце події, де закупник пішов у бік вул. Матросова й, повернувшись, видав шприц наповнений рідиною жовто-коричневого кольору, яку, як він повідомив, придбав у ОСОБА_5 ; показаннями свідка ОСОБА_11 , який підтвердив пояснення надані свідком ОСОБА_9 ; показаннями свідка ОСОБА_12 , який також підтвердив обставини проведення оперативної закупки; показаннями свідка ОСОБА_13 , яка надала показання з чужих слів і повідомила, що її син ОСОБА_14 є наркозалежною особою, і останній розповідав їй що наркотичні засоби він купує у ОСОБА_5 ; показаннями свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які підтвердили факт виявлення в приміщенні гаража по АДРЕСА_2 насіння маку та посуд, що в подальшому були вилучені працівниками міліції.
Рішення суду про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні зазначених злочинів підтверджується також даними, встановленими із аналізу сукупності зібраних у ході досудового розслідування письмових доказів, наданих стороною обвинувачення і досліджених судом, зокрема, даними протоколу проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контроль особи, відповідно до якої 29 серпня 2014 року ОСОБА_5 передав закупнику медичний шприц із рідиною коричневого кольору, даними протоколу проведення негласної слідчої розшукової дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, відповідно до якої у закупника ОСОБА_8 вилучено медичний шприц із речовиною коричневого кольору; даними висновку судово-медичної експертизи, відповідно до якої надана на дослідження речовина містить особливо небезпечний наркотичний засіб концентрат з макової соломи екстракційний опій вагою 0,2408 г, обіг якого заборонений, даними акту огляду грошей від 29 серпня 2014 року, даними протоколу обшуку від 29 березня 2015 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 18 березня 2015 року, відповідно до якого в гаражі у ОСОБА_5 було виявлено та вилучено наркотичний засіб опій ацетильований.
За встановлених судом фактичних обставин провадження дії засудженого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України кваліфіковані правильно.

Твердження засудженого та його захисника про те, що збут наркотичних засобів ОСОБА_5 було спровоковано працівниками міліції, були предметом перевірки суду апеляційної інстанції і свого підтвердження не знайшли. При цьому апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що оперативна закупка здійснювалася лише з метою отримання доказів злочинної діяльності ОСОБА_5 , пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів. Інформація про вчинення збуту наркотичних засобів ОСОБА_5 була підтверджена при проведенні негласних слідчих (розшукових) дій на підставі постанови про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 15 липня 2014 року. Будь-яких доказів недотримання законів під час проведення оперативної закупівлі в ході вивчення матеріалів провадження не виявлено.

Також суд апеляційної інстанції дав обґрунтовану відповідь на твердження засудженого та його захисника про те, що постанова прокурора від 15 липня 2014 року не відповідає вимогам закону. Правильно зазначивши при цьому, що прокурором мотивовано необхідність проведення оперативної закупки у ОСОБА_5 , яка здійснювалася в рамках кримінального провадження № 0000935, а не за оперативно-розшуковою справою. Дозвіл на проведення аудіо-, відеоконтролю особи було надано ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 30 липня 2014 року, що має гриф «Таємно».
Апеляційний суд, ретельно перевіривши матеріали провадження щодо ОСОБА_5 , дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність доводів апеляційних скарг ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , у тому числі й тих, які аналогічні доводам їх касаційних скарг, зокрема, щодо наявності провокації з боку працівників міліції, оперативна закупка вчинена з грубими порушеннями вимог кримінального процесуального закону, без відповідних на те процесуальних рішень, на спростування доводів апеляційних скарг навів в ухвалі докладні мотиви прийнятого рішення, які ґрунтуються на матеріалах провадження.
Висновки апеляційного суду про залишення апеляційних скарг про залишення апеляційних скарг ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 без задоволення, всупереч їхнім доводам касаційних скарг належним чином мотивовано, а ухвала суду є достатньо обґрунтованою відповідно до вимог ст. 419 КПК України, з заначеними у ній висновками погоджується і колегія суддів.
З огляду на зазначене, підстав для задоволення касаційних скарг засудженого та його захисника колегією суддів не встановлено.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для зміни чи скасування оскаржуваних судових рішень, колегією суддів не встановлено.
З урахуванням наведеного, керуючись статтями 433, 434, 436, 438 КПК України,
п о с т а н о в и в:

Вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 17 грудня 2015 року й ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 29 березня 2016 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а касаційні скарги засудженого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3