Справа № 606/690/16-к

УХВАЛА
13 лютого 2017 року м. Теребовля
Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286КК України,
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 ,
В провадженні Теребовлянського районного суду перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1ст. 286 КК України.
В ході судового розгляду обвинуваченим було заявлено клопотання про призначення повторної судово- медичної експертизи з обов`язковим проведенням обстеження потерпілому ОСОБА_8 .
Клопотання обґрунтоване тим, що висновок судово-медичної експертизи суперечить зібраним у справі доказам, що викликає сумнів в її результатах, зокрема, те, що зразу ж після ДТП у ОСОБА_8 в лікарні переломів ребер не було виявлено, а вони появились лише через десять днів, обвинувачений не бачив ні рентген змірків, ні томографії.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник в судовому засіданні підтримали клопотання з мотивів викладених у них.
Прокурор, потерпілий та його представник просили відмовити в задоволенні даного клопотань, оскільки вважають, його необґрунтованим, експертиза проведена повно, всебічно, сумнівів в кваліфікації експертів не має.
Суд заслухавши думку учасників встановив наступне:
Положеннями ч.1 ст.242 КПК України визначено, що експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.
Суд також враховує, що фактичною підставою для призначення експертизи є потреба в наукових, технічних або інших спеціальних знаннях, які необхідні для вирішення певних питань у кримінальному провадженні.
У відповідності до Наказу Міністерства юстиції України від 08.10.98 № 53/5, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 03.11.1998 р. за № 705/3145 «Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень» з наступними змінами, зокрема п. 1.2.11, повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).
Підставами для призначення повторної експертизи, зокрема можуть бути: а) некомпетентність експерта; б) застосування ним сумнівної методики дослідження; в) невідповідність висновків дослідній частині висновку; г) сумнівність висновків внаслідок того, що експерт вийшов за межі своєї компетенції; д) недотримання прав обвинуваченого та інші грубі порушення кримінально-процесуального закону при проведенні експертизи; е) суперечність висновків експерта іншим зібраним у справі доказам.
Підсумовуючи все вказане вище у своїй сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для призначення повторної судово- медичної експертизи, а як наслідок про необґрунтованість заявленого клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 242, 372 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
В задоволенні клопотання обвинуваченого про призначення повторної судово-медичної експертизи по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286КК України - відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1