Провадження № 1-кс/712/559/17
Справа № 712/1231/17-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2017 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , особи яка подала скаргу ОСОБА_4 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність органу досудового розслідування в порядку ст.303 КПК України,
В С Т А Н О В И В:
Адвокат ОСОБА_6 звернулась до суду в інтересах ОСОБА_7 зі скаргою на бездіяльність органу досудового розслідування в порядку ст.303 КПК України, посилаючись на те, що в провадженні слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_8 перебувають матеріали кримінального провадження № 0007082 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.09.2016 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України. При цьому, 05 вересня 2016 року слідчим у ОСОБА_7 був вилучений транспортний засіб марки «AУДІ А6» д.н.з.(польська реєстрація) НОМЕР_1 , номер кузова - VIN - НОМЕР_2 , 1999 року випуску, який перебуває у користуванні останнього на підставі нотаріально завіреної довіреності. Вказаний автомобіль ОСОБА_7 придбав за грошові кошти, але у зв`язку з скрутним фінансовим становищем, договір купівлі-продажу не уклав.

Оскільки слідчим клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно до цього часу до суду не подавалося, останній згідно вимог ч. ч. 6 ст. 173 КПК України, зобов`язаний повернути ОСОБА_7 вказаний автомобіль.

В судовому засіданні ОСОБА_7 скаргу підтримав та просив її задоволити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував.

Представник Черкаського відділу поліції ГУ національної поліції в Черкаській області в судове засідання не з`явився, причина неявки суду не відома, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та кримінальне провадження №0007082 від 05.09.2016 року встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами кримінально-процесуального законодавства.

Частина 1 ст.167 КПК України дає визначення підставам тимчасового вилучення майна, які зазначаються як фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Випадки припинення тимчасового вилучення майна передбачені в ст.169 КПК України, де вказано, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою ст.171, частиною шостою ст.173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 16 КПК України встановлено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 303 ч.1 п.1 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відомостей про те, що ОСОБА_7 є власником автомобіля судом не встановлено. Транспортний засіб марки «AУДІ А6» д.н.з.( польська реєстрація) НОМЕР_1 , номер кузова - VIN - НОМЕР_2 , 1999 року випуску, перебуває у користуванні останнього на підставі нотаріально завіреної довіреності, що дає йому право керувати даним транспортним засобом.

В поданій до суду скарзі зазначено, що заявником є ОСОБА_7 , як власника тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню. Жодних відомостей про те, що вказана скарга подається саме в інтересах дійсного власника тимчасово вилученого майна, в скарзі не зазначено. Таким чином, ОСОБА_7 та його адвокат не мають повноважень на звернення з даною скаргою до суду від свого імені, оскільки ОСОБА_7 не являється власником автомобіля, а власник автомобіля ОСОБА_9 , не уповноважував даних осіб на звернення до суду.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що в даному випадку з скаргою до суду має право звернутись ОСОБА_9 , як власник майна, або уповноважена особа від його імені.

За таких обставин, скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.303-309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
В задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність органу досудового розслідування в частині повернення тимчасово вилученого майна відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_10