Справа № 148/2295/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2017 року м. Тульчин
Тульчинський районний суд
Вінницької області у складі: судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засідання у залі суду кримінальне провадження № 0000663 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Тульчин Вінницька область не одруженого, військовозобов`язаного, з середньо-спеціальною освітою, працюючого комірником на Вінницькій птахофабриці, який зареєстрований та проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 ; обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:
На початку грудня 2015 року, ОСОБА_3 перебуваючи в с. Михайлівка, Тульчинського району, де на той час він проживав, зайшов на територію ФГ «Харвест», що розташоване в с. Михайлівка, засновником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , де на той час він працював, та маючи умисел на здійснення крадіжки, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з корисливих мотивів, навмисно за допомогою ключа, місце знаходження якого йому було відоме, відчинив двері складу фермерського господарства та проник у приміщення, звідки здійснив крадіжку трьох мішків насіння соняшника «НК Бріо українське», вартість одного мішка, згідно довідки вартості, становить 4173,12 грн., чим спричинив ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 12519,36 грн. Вийшовши з приміщення складу ОСОБА_3 зачинив двері та залишив ключ у попередньому місці, після чого залишив територію ФГ «Харвест» та разом із викраденими мішками насіння соняшника пішов до свого домогосподарства.
У відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги позицію учасників судового розгляду, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням матеріалів справи характеризуючих особу обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю і суду надав покази, що він в середині грудня 2015 року працюючи трактористом на ФГ «Харвест» вирішив викрасти з складу господарства насіння соняшнику. Без дозволу засновника ОСОБА_5 знаючи де знаходиться ключ від складу відкрив його та викрав звідти три мішки насіння соняшника «НК Бріо українське», які у подальшому загрузив в автомобіль товариша, не повідомляючи йому про те, що він викрав вказане насіння соняшнику, і привіз додому де його і зберігав.
Вину та цивільний позов визнав повністю, щиро розкаявся.
Потерпілий ОСОБА_5 суду надав покази, які повністю підтверджуються обставинами викладеними в обвинувальному акті та показами обвинуваченого, а саме, що він виявив крадіжку насіння соняшника у складі, та йому спричинена матеріальна шкода на суму 12519,36 грн., що підтверджується довідкою менеджера Вінницького представництва в смт. Вапнярка МПП Фірми «Ерідон» та моральна шкода у розмірі 2000 грн., про що також подав цивільний позов.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Статтею 1177 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Згідно ст. 23 ЦК України, моральна шкода, серед іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, а в разі завдання шкоди смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до п. 9 ПП ВСУ № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру й обсягу заподіяних позивачеві моральних чи фізичних страждань, наявності інших негативних наслідків, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
Враховуючи зазначене, а також те, що у судовому засіданні доведено винуватість обвинуваченого, визнання обвинуваченим позовних вимог суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.
Дослідивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, у судовому засіданні доведена в повному обсязі і його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, його щире каяття.
Обставини, які відповідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
За таких обставин, з метою попередження нових злочинів, виправлення обвинуваченого, з врахуванням вимог ст. 50 КК України, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_3 , у межах санкції визначеної ч. 3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі.
Також, з огляду на викладене, приймаючи до уваги суспільну небезпечність вчиненого злочину, обсяг заподіяної шкоди, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому злочині, встановленні в судовому засіданні пом`якшуючі покарання обставини, а також те, що його виправлення можливе без реального відбуття покарання, суд приходить до висновку про можливе застосувати відносно ОСОБА_3 ст. 75 КК України і звільнити останнього від відбуття покарання з випробуванням, поклавши обов`язки визначенні ст. 76 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з обвинуваченого слід стягнути судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст. 88 ЦПК України, ст. 50, 65-67, 185 КК України, ст. 128, ч. 3 ст. 349, ст. 368-371, 373, 374, КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін на строк 2 (два) роки.
Відповідно до п. 1, 2 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 :
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ФГ «Харвест» в особі його засновника ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 12 519 (дванадцять тисяч п`ятсот дев`ятнадцять) гривень 36 копійок та моральну шкоду у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 640 (шістсот сорок) гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 у дохід держави судовий збір у розмірі 960 (дев`ятсот шістдесят) гривень.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: