АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/65/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №638/3014/15-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.115 КК України
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника-адвоката - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
потерпілого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 04 лютого 2016 року стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.1 ст.115 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:
Зазначеним вироком,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженець м.Харкова, громадянин України, з середньою
спеціальною освітою, неодружений, непрацюючий,
невійськовозобов`язаний, зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1 , мешкаючий за
адресою: АДРЕСА_2 , раніше
судимий:
1) 15 липня 2005 року Дзержинським районним судом
м.Харкова за ч.1 ст.190 КК України до штрафу в сумі 680 грн.;
2) 30 березня 2006 року Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.190 КК України до 2 років
позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України
строком на 2 роки;
3) 21 грудня 2009 року Дзержинським районним судом
м.Харкова за ч.2 ст.296 КК України до 2 років 2 місяців
позбавлення волі;
4) 12 грудня 2014 року Дзержинським районним судом
м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 5 років
позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України
строком на 3 роки, -
засуджений за ч.1 ст.115 КК України до 11 (одинадцяти) років позбавлення волі.
Вирішені питання про процесуальні витрати, цивільні позови потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_9 .
Вироком встановлено, що 08 січня 2015 року, ОСОБА_8 знаходився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в комунальній квартирі, де проживав з ОСОБА_13

08 січня 2015 року, біля 23 години 30 хвилин, після спільного вживання спиртних напоїв з ОСОБА_13 , на підґрунті особистих неприязних стосунків з ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, в приміщенні комунальної квартири, наніс ОСОБА_13 одного удару лівою ногою в праву сторону тулубу. В подальшому, в присутності свідків, ОСОБА_8 наніс ОСОБА_13 декілька ударів по тулубу і в обличчя, після того, як присутні попросили ОСОБА_8 припинити дії, ОСОБА_8 підхопив ОСОБА_13 під руки та потягнув до кімнати, яка належала ОСОБА_13 .

В подальшому, ОСОБА_8 , знаходячись в кімнаті ОСОБА_13 , продовжуючи сваритися, наніс ОСОБА_13 декілька ударів долонями рук в область обличчя та тулубу, в ході цієї сварки, ОСОБА_8 , діючи з умислом, направленим на позбавлення ОСОБА_13 життя, близько 01 години 00 хвилин, 09 січня 2015 року, здавив руками шию ОСОБА_13 в результаті чого настала смерть ОСОБА_13 .

ОСОБА_13 були завдані наступні тілесні ушкодження:

-голови - крововилив на правій щоці, садна в виличній області зліва, рвана рана верхньої губи зліва на крововилив ній основі, крововиливи в області підборіддя зліва і справа, множинні крововиливи м`яких тканин шиї, розташовані циркулярно, крововилив в корінь язика, згинаючі переломи правого та лівого великих рогів під`язичної кістки, неповний розрив суглоба великого рога під`язичної кістки зліва;

-тулуба - крововилив по передній поверхні грудної клітки зліва, множинні садна в нижній треті живота справа, закритий прямий перелом 8 ребра справа по задній під паховій лінії;

-кінцівок - точкові рани в ліктьових згинах справа та зліва, крововиливи по передній поверхні правого стегна, два крововиливи по передній поверхні стегна зліва.

Встановлені різко виражені ознаки асфіксії у вигляді крововиливів у з`єднальні оболонки очей справа та зліва, різко виражена емфізема легенів, точкові крововиливи на поверхні легенів та серця, рідкий стан крові, різке венозне повно кров`я внутрішніх органів, набряк головного мозку.

Причиною смерті ОСОБА_13 стала механічна асфіксія, внаслідок здавлювання органів шиї.

Ушкодження обличчя і шиї виникли незадовго до настання смерті від дії тупого твердого предмету, вірогідно, рук людини і в сукупності мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження по критерію небезпеки для життя.

Садна і крововиливи тулубу та нижніх кінцівок, прямий перелом 8-го ребра виникли від багаторазової дії тупого (тупих) предметів, які могли мати циліндричну та продовгувату форму, незадовго до настання смерті і мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Закритий перелом 8-го ребра справа має ознаки середньої тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров`я та впливу на настання смерті не мав.

Між ушкодженням органів шиї і настанням смерті є прямий причинний зв`язок.

В апеляційних скаргах захисник і обвинувачений просили скасувати вирок і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних скарг вони зазначили наступне:

- суд, на їх думку, неправильно встановив фактичні обставини справи, оскільки обґрунтував висновки недопустимими доказами, які були зібрані з порушенням норм КПК України;

- на думку захисника, в суді було порушено право обвинуваченого на захист, а саме, право обрати захисника;

- обвинувачений наполягав на тому, що не виключає того, що ушкодження у потерпілої могли виникнути від його дій, але вони були направлені на надання потерпілій допомоги (приведення до тями і волочіння, оскільки та не могла самостійно пересуватися), а не на її навмисне вбивство. Він також зазначив, що під час досудового слідства обмовив себе і давав показання про те, що саме від його дій настала смерть потерпілої.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали доводи апеляційних скарг, думку прокурора, який вважав, що відсутні підстави для задоволення апеляційних скарг, потерпілого, який покладався на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Показаннями свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 встановлено, що 8 січня 2015 року, в квартирі АДРЕСА_3 , вони разом з обвинуваченим та потерпілою вживали спиртні напої. Між потерпілою і обвинуваченим виникали сварки, в ході яких останній, який знаходився також і в стані наркотичного сп`яніння, декілька разів бив ОСОБА_13 ногами і руками по тулубу і в обличчя, в зв`язку з чим вони намагалися припинити його дії.

Біля 23 години 30 хвилин, того ж дня, ОСОБА_8 наніс ОСОБА_13 декілька ударів ногами і руками по тулубу і в обличчя, а потім затягнув її в ванну кімнату.

Через деякий час він витягнув її з ванної кімнати, бив ногою в груди, рукою в обличчя і затягнув до кімнати.

Свідок ОСОБА_14 також пояснив, що він на деякий час, обчислюваний хвилинами, виходив з квартири, а коли повернувся ОСОБА_8 покликав його в кімнату, де знаходилась потерпіла ОСОБА_13 і попросив послухати, чи дихає вона.

Він впевнився, що ОСОБА_13 не дихає, про що і сказав ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_15 , крім зазначеного, показала, що бачила, як потерпіла лежала на полу, а ОСОБА_8 наступав їй на грудну клітину і стрибав.

Вона також показала, що ОСОБА_14 заходив до кімнати, де знаходились ОСОБА_8 та потерпіла, а коли вийшов, то сказав, що ОСОБА_13 померла. Після цього ОСОБА_8 зник з квартири.

Ці показання свідків узгоджуються між собою і з іншими, дослідженими судом доказами, а саме:

-протоколами пред`явлення особи для впізнання, під час якого вони, кожен окремо, впізнали ОСОБА_8 , як особу, яка заподіяла тілесні ушкодження ОСОБА_13 ;

-висновками судово-медичного експерта про характер, локалізацію і час спричинення тілесних ушкоджень, час настання смерті потерпілої;

-протоколами огляду місця події та трупу, яким встановлено обстановка в кімнаті і на кухні, місце знаходження трупу, його положення, одяг, локалізація видимих тілесних ушкодження.

Оскільки ці докази узгоджуються між собою і перевірені у встановленому процесуальному порядку, суд обґрунтував ними свої висновки, зокрема про те, що саме внаслідок дій обвинуваченого спричинення потерпілій тілесних ушкоджень при обставинах вказаних у вироку наступила смерть потерпілої.

З наведених мотивів колегія суддів вважає безпідставними твердження обвинуваченого, що зазначені свідки оговорюють його з невідомих мотивів, і посилання захисника про начебто протиріччя в показаннях зазначених свідків, у тому числі і про час настання смерті потерпілої, оскільки цей час судом встановлено сукупністю доказів, як показаннями зазначених свідків, так і висновком судово-медичного експерта.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта, у потерпілої встановлені тілесні ушкодження, зокрема голови, «множинні крововиливи м`яких тканей шиї, розташованих циркулярно, крововилив в корінь язика, згинаючі переломи правого та лівого великих рогів під`язичної кістки, неповний розрив суглоба великого рога під`язичної кістки зліва», причина смерті потерпілої механічна асфіксія, внаслідок здавлювання органів шиї.

Зазначені висновки судово-медичного експерта свідчать про цілеспрямований тривалий характер дій особи, яка їх спричинила, ці дії були спричинені з силою достатньою для переломів фрагментів під`язичної кістки і направлені на позбавлення життя людини, а тому суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те що ОСОБА_8 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто умисно вбив ОСОБА_13 .

За таких обставин, доводи обвинуваченого про те, що він спричинив тілесні ушкодження потерпілій з метою привести її до тями в процесі надання їй допомоги є безпідставними.

Перевіряючи доводи апеляційних скарг про порушення в суді права обвинуваченого на захист, колегією суддів встановлено наступне.

Відповідно до журналу судового засідання і звукозапису судового засідання, обвинуваченому було призначено захисника - адвоката ОСОБА_16 , яка виконувала свої обов`язки, а після задоволення самовідводу, захист обвинуваченого здійснювала адвокат ОСОБА_10 .

Дійсно обвинувачений звертався до суду з заявою про заміну захисника, оскільки, з його слів, родичі уклали угоду з іншим адвокатом.

Розглядаючи цю заяву, суд виконав приписи ст.ст.49, 52, 54 КПК України, відклав розгляд справи і надав обвинуваченому розумний час для заміни захисника.

При цьому йому було роз`яснено положення зазначених норм КПК.

Обвинувачений не реалізував надане йому право і протягом тривалого часу жодний захисник не заявляв суду, що має доручення на захист ОСОБА_8 .

Наведене свідчить про те, що обвинувачений зловживав наданими процесуальними правами, так само як і під час ознайомлення з матеріалами справи.

За таких обставин, доводи апелянтів про порушення права обвинуваченого на вибір захисника є безпідставним.

Разом з тим, судом встановлено, що під час досудового слідства дійсно мале місце порушення прав обвинуваченого на захист, а саме окремі слідчі дії проводились за відсутності захисника, хоча його участь, в силу ст.52 КПК України, є обов`язковою.

Враховуючи наведене, суд визнав недопустимими доказами:

-протокол слідчого експерименту від 16 січня 2015 року з додатками;

-висновок судово-медичного експерта на підставі даних отриманих під час зазначеного слідчого експерименту.

За таких обставин, посилання апелянтів на те, що суд обґрунтував свої висновки недопустимими доказами не ґрунтуються на матеріалах справи.

Разом з тим, суд дослідив протокол слідчого експерименту за участю обвинуваченого від 18 січня 2016 року.

Цей доказ, отриманий відповідно до положень ст.ст.223, 240 КПК України, за участю захисника, понятих та судово-медичного експерта і визнаний судом належним та допустимим.

Судово-медичний експерт, під час допиту в суді, роз`ясняючи свій висновок, пояснив суду, що показання обвинуваченого про механізм спричинення потерпілій тілесних ушкоджень в області шеї суперечать судово-медичним даним, які свідчать про те, що переломи правого та лівого великих рогів під`язичної кості виникли внаслідок зовнішньої сили з боків, але вони самі по собі не є причиною смерті потерпілої. Її смерть настала внаслідок механічної асфіксії, а для повної асфіксії та перекриття доступу повітря в дихальні шляхи повинно бути здавлювання шиї протягом 5-6 хвилин.

Наведені висновки також підтверджують висновок суду про те, що ОСОБА_8 вчинив умисне вбивство потерпілій ОСОБА_13 , а його доводи про начебто спричинення їй тілесних ушкоджень під час приведення до тями та волочіння (оскільки та самостійно не могла пересуватися) є надуманими.

Суд перевірив доводи обвинуваченого про те, що він обмовив себе під час досудового слідства, показуючи про обставини позбавлення життя ОСОБА_13 .

Відповідно до положень ч.4 ст.95 КПК України, суд першої обґрунтовував свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо давав під час судового засідання, і не посилався на показання обвинуваченого під час досудового слідства, а тому і цей довід апелянта є безпідставним.

За таких обставин, доводи апеляційних скарг захисника та обвинуваченого п неправильне встановлення фактичних обставин спростовуються матеріалами справи та є безпідставними.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, по справі не встановлено.

Суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, дотримався вимог ст.65 КК України і в повному обсязі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та ступінь суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого, із яких вбачається, що він на обліку у лікаря психіатра не перебуває, потребує примусового лікування від наркоманії, має постійне місце проживання, не працює, перед потерпілими не вибачився, раніше неодноразово судимий, і знову вчинив особливо тяжкий злочин в період іспитового строку, що свідчить про його стійку антисоціальну спрямованість.

Згідно із ст.66 КК України, обставин, які пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Обставинами, які обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, суд визнав вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, рецидив злочинів.

За таких обставин колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо призначення виду та розміру покарання достатньо мотивований, а покарання, що призначено обвинуваченому ОСОБА_8 , є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги захисника та обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 04 лютого 2016 року стосовно ОСОБА_8 - без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя

Судді: