Справа № 576/901/17
Провадження № 1-кс/576/436/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 року місто Глухів

Слідчий суддя Глухівського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , володільців майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши клопотання про арешт майна, -
встановив:
До суду надійшло клопотання слідчого Глухівського відділу поліції, погоджене з прокурором, про накладення арешту на автомобіль ВАЗ 2107 р.н.з. НОМЕР_1 , з причепом ПГМФ 8302 р.н.з. НОМЕР_2 та металобрухт вагою 420 кг.
Клопотання слідчий мотивує тим, що за зверненням старости с. Шевченкове Глухівського району про те, що невідомі особи на території села скуповують металобрухт, було розпочато кримінальне провадження № 0000412 від 17.05.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України.
Під час огляду місця події у с. Шевченкове було виявлено та вилучено автомобіль ВАЗ 2107 р.н.з. НОМЕР_1 , з причепом ПГМФ 8302 р.н.з. НОМЕР_2 та металобрухт вагою 420 кг.
Слідчий зазначає, що вилучений під час огляду місця події автомобіль з причепом та металобрухтом мають силу речового доказу в даному кримінальному провадженні, а тому з урахуванням мети арешту, якою є збереження речових доказів, посилаючись на приписи ч. 3 ст. 170 КПК України, просив накласти арешт на них.
Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав, з мотивів, що в ньому викладені.
Володільці майна проти клопотання заперечували, посилаючись на відсутність підстав для такого заходу забезпечення кримінального провадження.
На підставі ч. 1 ст. 107 КПК України, в зв`язку з відсутністю відповідного клопотання учасників процесу, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.
Вивчивши клопотання та матеріали до нього, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
За змістом ст. 98, п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна, метою якого є збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що це майно є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Витягом з кримінального провадження № 0000412 стверджується, що слідчим за ознаками ч. 1 ст. 213 КК України розслідується факт порушення порядку здійснення операцій з металобрухтом, що мав місце 16.05.2017 р. у с. Шевченкове Глухівського району.
Згідно протоколу огляду місця події від 16.05.2017 р., слідчим за участю понятих проведено огляд місця події, під час якого у ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , виявлено та вилучено автомобіль ВАЗ 2107 р.н.з. НОМЕР_1 , з причепом ПГМФ 8302 р.н.з. НОМЕР_2 , у якому знаходилось, як встановлено актом зважування, 420 кг. металобрухту.
З копій протоколів допитів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 слідує, що вони кожен окремо показали, що металобрухт купували з метою подальшого перепродажу.

Стаття 213 КК України встановлює відповідальність за здійснення прийому брухту кольорових і чорних металів фізичними особами, надання приміщень та споруд для розташування незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту, організація незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту.

Таким чином, надана слідчим інформація, дає достатні підстави для того, щоб вважати, що злочин могло бути вчинено, і автомобіль з причепом могли бути використані для цього злочину. Причому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії

процесу кримінального розслідування.

Отже, надані слідчим докази, дають достатні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, а оскільки автомобіль з причепом та металобрухтом можуть бути безпосередньо пов`язані з цим, слідчий суддя приходить до висновку, що майно, на яке просив накласти арешт слідчий, може бути предметом та знаряддям кримінального правопорушення та мати силу речового доказу, а тому накладення на нього арешту в рамках цього кримінального провадження, і саме на цій початковій стадії, є необхідним для з`ясування усіх обставин справи і запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
На додаток, слідчий суддя визнає, що накладення арешту на майно перш за все націлене не на позбавлення власника його майна, а виключно на те, тільки щоб тимчасово припинити його можливості користуватися та розпоряджатися цим майном до прийняття відповідного рішення для того, щоб знову надати в повноправне користування вилучене майно після закінчення відповідних розслідувань.

Тому цей захід явно слід розцінювати як тимчасовий і такий, що відповідає необхідності можливої конфіскації майна, використаного, цілком ймовірно, для вчинення злочину, який завдає шкоди суспільству.

Таким чином, загальний інтерес виправдовує втручання, яке не можна розглядати як невідповідне переслідуваній меті.

Водночас слідчий суддя роз`яснює, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за відповідним клопотанням, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 167, 170-179, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -
постановив:
Клопотання слідчого задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль ВАЗ 2107 р.н.з. НОМЕР_1 , з причепом ПГМФ 8302 р.н.з. НОМЕР_2 та металобрухт вагою 420 кг.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим або прокурором.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1