Справа № 308/808/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.02.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , прокурора прокуратури Закарпатської області на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.01. 2017.
Цією ухвалою слідчого судді щодо:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Ніжнєвартовськ Тюменської області Російської Федерації, мешканця АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не одруженого, зі слів не судимого, не працюючого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 24.03. 2017 та визначено заставу в 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 96 000 (дев`яносто шість тисяч) грн..
У разі внесення застави постановлено покласти на ОСОБА_6 обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучаться з населеного пункту, у якому він фактично проживає, а саме м. Мукачево без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Органом досудового розслідування встановлено, що 26.12.2016, ОСОБА_9 , який являється давнім приятелем дільничного офіцера поліції Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_10 , перебуваючи в м. Мукачево, отримав вказівку від останнього про те, що він повинен зайти на вказану ним адресу до мешканця АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , та придбати в нього наркотичні засоби. На зауваження ОСОБА_9 про те, що він заборгував ОСОБА_6 грошові кошти за наркотичні засоби, ОСОБА_10 повідомив його, що він особисто зателефонує ОСОБА_6 та повідомить про його прихід В цей же день, близько 21 год., ОСОБА_9 , зустрівшись на вул. Пушкіна в м. Мукачеві поблизу будинку 54 з громадянином ОСОБА_6 за 400 грн., придбав у нього порошкоподібну речовину білого кольору невстановленої ваги, загорнуту у відрізок фольги.
Після придбання зазначеної речовини, у цей же день, тобто 26.12.2016, ОСОБА_9 добровільно видав її працівникам УВБ в Закарпатській області ДВБ Національної поліції України.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 25.01.2017, ОСОБА_6 на АДРЕСА_1 , збув громадянину ОСОБА_9 наркотичний засіб порошкоподібну речовину 0,5 гр. метамфетаміну, після чого був викритий працівниками УВБ в Закарпатській області ДВБ Національної поліції України.
Клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий мотивував тим, що поведінка підозрюваного ОСОБА_6 свідчить про те, що він буде намагатися переховуватися від органу досудового розслідування, перебуваючи на волі може впливати на свідків у кримінальному провадженні, знищити, сховати чи спотворити документи докази, об`єктивно може іншим чином перешкоджати проведенню досудового розслідування. Крім того, ОСОБА_6 на даний час підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не зважаючи на те, що він має хорошу репутацію на попередній роботі, по місцю проживання та місцю роботи характеризується позитивно, його вік та соціальний статус не дають підстав уважати, що зазначена особам може вчинити інший злочин чи буде ухилятись від слідства та суду, а тому, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою належним чином забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Ухвала слідчого судді мотивована тим, що матеріали внесеного клопотання містять достатньо обставин, які свідчать, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що внесене слідчим клопотання є обґрунтованим, відповідає вимогам закону та підлягає до задоволення.
В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді від 21.01.2017 - скасувати, обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою. Зазначає, що слідчим суддею не враховано те, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, позитивно характеризується по місцю проживання, має хорошу репутацію на попередній роботі. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявних ризиків, зазначених ст. 177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. З урахуванням наведеного, ставить під сумнів кваліфікацію діянь підозрюваного та ймовірність настання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Слідчий суддя повинен був врахувати, що рішення про застосування одного з видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Ухвала слідчого судді суперечить практиці Європейського суду з прав людини. При розгляді клопотання, порушено критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу, не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не враховано всі дані про особу підозрюваного, що є порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.

-3-
В апеляційній скарзі прокурор просить частково скасувати ухвалу слідчого судді від 27.01.2017, постановити нову, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, що складає 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , який є працівником правоохоронного органу та на час вчинення кримінального правопорушення обіймав посаду дільничного офіцера поліції Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській області та іншим підозрюваним - дільничним офіцером поліції цього ж відділу поліції ОСОБА_11 , що свідчить, про те, що ОСОБА_6 має зв`язки з працівниками поліції Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській області, яким достеменно відоме місце проживання ОСОБА_12 , та коло його спілкування, тому підозрюваний може особисто або через інших осіб чинити тиск на заявника у кримінальному провадженні, який фактично є єдиним свідком обвинувачення, та який під впливом підозрюваних оговорив себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 КК України. За таких обставин також є великим та обґрунтованим ризик того, що підозрюваний може чинити тиск на інших співучасників або в інший спосіб перешкоджати кримінальному провадженню. Приймаючи рішення, слідчий суддя не взяв до уваги те, що заявник та свідок у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_13 отримував наркотичні засоби як від ОСОБА_6 , так і безпосередньо від самих працівників правоохоронного органу, які повинні, в силу своїх повноважень, вживати заходи до виявлення та розкриття злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, а тому є достатні підстави вважати, що такі особи, а також інші працівники поліції, можуть вплинути на повноту і достовірність показань цієї особи під час проведення судового розгляду кримінального провадження, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Також, існує реальна загроза, що вказані особи можуть вживати заходів щодо переслідування ОСОБА_12 , а також здійснення фізичного та психологічного впливу на цю особу з метою зміни ним в майбутньому показань, чи взагалі відмови від показань, що дає підстави вважати по наявність реальної небезпеки для життя та здоров`я зазначеної особи. Визначений слідчим суддею щодо підозрюваного ОСОБА_6 розмір застави не здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 27.01.2017, застосувати до нього підписку про невиїзд. Указує, що вручене йому повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України побудоване на припущеннях. Крім того, слідчим суддею під час розгляду клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу, свідки та потерпілі не допитувалися, не досліджувалися фактичні данні, які викладені в протоколах допиту цих осіб. Тому, не зрозуміло чим керувався слідчий суддя, роблячи висновок про обґрунтованість пред`явленої йому підозри. Разом із тим указує, що слідчий та прокурор не довели наявність ризиків на вчинення ним дій передбачених ч.1 ст.177 КК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_6 на підтримання своїх апеляційних скарг та необґрунтованість ухвали слідчого судді, їх заперечення щодо апеляційної скарги прокурора, промову прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити, а також указав на безпідставність поданих апеляційних скарг підозрюваним та його захисником, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи сторін, дослідивши надані докази, колегія суддів уважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.
-4-
Затримання має бути законним , з точки зору як матеріального , так і процесуального права. Європейський суд з прав людини ( ЄСПЛ) констатував, що Конвенція, по суті, відсилає до національного законодавства і встановлює обов`язок забезпечувати дотримання матеріально-правових та процесуальних норм такого законодавства, водночас вимагаючи також, щоб будь-яке позбавлення свободи відповідало меті статті 5, яка полягає в захисті людини від свавілля.
Відповідно до вимог національного законодавства, зокрема ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення , в якому підозрюється .
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Таким чином, слідчий суддя, вирішуючи питання про взяття під варту, перш за все має вирішити питання, чи існують підстави для «розумної підозри» щодо причетності підозрюваного до злочину.
Розглядаючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , слідчий суддя перевірив наявність обґрунтованої підозри та вагомість наявних доказів, які підтверджують його причетність до вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя належним чином не оцінив усі обставини справи та вагомість доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення.
Відповідно практики ЄСПЛ «розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться в статті 5 пар. 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин».
-5-
Вимога розумної підозри містить у собі два питання. Перше з них становить питання права: розумна підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Друге питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного злочину.
Колегія суддів ураховує, що стандарт переконання розумна підозра достатньо вимогливий, хоча значно слабкіший за стандарт поза розумним сумнівом, який вимагається для кримінального засудження.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що ця вимога не означає, що сторона обвинувачення навіть на ранніх стадіях розслідування, зобов`язана довести всі елементи правопорушення, оскільки цей стандарт не вимагає, щоб сторона обвинувачення мала докази, достатні для остаточного вирішення питання про винуватість.
Розглядаючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , слідчий суддя дослідив ті відомості, на яких ґрунтується вручена та оголошена підозра, перевірив достатність та належність цих відомостей для формулювання розумної підозри, і на підставі їх оцінки - міг переконатися, що причетність особи до вчинення злочину є вірогідною.
З такими висновками слідчого судді погоджується й колегія суддів, яка на підставі досліджених та перевірених у судовому засіданні доказах, їх оцінки в сукупності, прийшла до висновку про наявність розумної підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_6 , вислухана думка прокурора, слідчого та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, що свідчить про дотримання слідчим суддею вимог ст. 193 КПК України.

Висновок слідчого судді про те, що існують передбачені законом ризики, зокрема, те, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від органу досудового розслідування, знищити або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчиняти спробу вплинути на свідків, а також може продовжувати вчиняти інші злочини, тобто, що існує ризик протиправної поведінки ОСОБА_6 , апеляційний суд також визнає обґрунтованим.

Вищезазначені висновки слідчого судді апеляційний суд уважає такими, що узгоджуються з вимогами закону, визнаються доведеними та належним чином обґрунтованими, тому доводи апеляційної скарги захисника про не підтвердженість цих ризиків та невмотивованість висновків слідчого судді в цій частині відхиляє.

Апеляційний суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

-6-

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Таким чином, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

При застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя дотримався вимог ст.ст. 132, 176 - 178, 183, 194 КПК України, Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, дав їм належну оцінку. Встановлені слідчим суддею характер, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та те, що ОСОБА_6 не одружений, ніде не працює, дають достатні підстави вважати, що, перебуваючи на волі підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконними засобами може впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним кримінального правопорушення, та інших осіб, які можуть бути свідками в зазначеному кримінальному провадженні, з метою схилення останніх до відмови давати показання чи давати неправдиві показання у кримінальному провадженні.

Наведені в апеляційній скарзі захисника доводи щодо наявності в ОСОБА_6 постійного місця проживання, позитивної характеристики по місцю проживання та хорошу репутацію на попередній роботі, не спростовують висновків слідчого судді щодо існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та необхідності їх запобіганню шляхом обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

З огляду на викладене, для запобігання ризиків, які зазначені в клопотанні, апеляційний суд уважає, що застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу не гарантуватиме та не забезпечуватиме запобігання вказаним ризикам та виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Щодо вимог прокурора в частині визначеного слідчим суддею розміру застави, апеляційний суд такі вимоги відхиляє, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п.2 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

При визначенні розміру застави, слідчий суддя вірно вказав на те, що її розмір має бути здатним забезпечити належну поведінку підозрюваного, а також вірно врахував обставини кримінального провадження, дані про особу особу підозрюваного та вірно визначив заставу в 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

-7-

З урахуванням наведеного, колегія суддів уважає, що слідчий суддя правильно прийшов до висновку про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 з визначенням застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Доводи підозрюваного та його захисника адвоката ОСОБА_7 про те, що прокурор пропустив строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді і така підлягає поверненню, апеляційний суд відхиляє з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.113 КПК України процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Як убачається з матеріалів судового провадження, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді щодо ОСОБА_6 , прокурором подана в межах строків, передбачених п.3 ч.2 ст.395 КПК України (а.с.п.77-81), тобто протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Інші доводи наведені в апеляційних скаргах не є підставою для скасування чи зміни ухвали слідчого судді.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_7 та прокурора прокуратури Закарпатської області - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.01. 2017, якою до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави в розмірі 96 000 (дев`яносто шість тисяч) грн. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: