Справа № 443/652/14
Провадження № 1-кп/461/2/17
УХВАЛА
12.04.2017 Галицький районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
захисників обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
перекладача ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львова кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.2, 12 ч.2 ст. 115 КК України,
в с т а н о в и в :
у провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.2, 12 ч.2 ст. 115 КК України, яким ухвалою слідчого судді Жидачівського районного суду Львівської області від 07.12.2013 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Надалі ухвалами Галицького районного суду м. Львова запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченим продовжено до 17 квітня 2017 року включно.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України - незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.
Згідно ч.3 ст.383 КПК України усі питання, пов`язані з судовим розглядом, крім питання, передбаченого частиною 3 статті 331 цього Кодексу, судді і присяжні вирішують спільно.
У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , оскільки ризики, які стали підставою для обрання щодо обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою не минули та не зменшились.
Захисники та обвинувачені в судовому засіданні проти продовження строків тримання під вартою заперечили та просили обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою. Вважають, що попереднє ув`язнення не повинно визначатись покаранням у виді позбавлення волі і не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.
Встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, ризики, передбачені ст.177 КПК України, не змінились, а саме, що, перебуваючи на волі, обвинувачені можуть переховуватись від суду та незаконно впливати на потерпілу та малолітніх свідків, які являються рідними дітьми ОСОБА_7 , вчинити інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином, неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
При розгляді справи судом з врахуванням матеріалів кримінального провадження не встановлено обставин, які б виключали перебування обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під вартою, запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає не лише особі обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а й характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого вони обвинувачуються, такий виключає можливість перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, ухиленню їх від суду.
Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що наявна необхідність у продовженні такого запобіжного заходу із зазначенням визначеного строку.
Керуючись ст. 331 КПК України, суд,
клопотання прокурора задовольнити.
Застосований відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжити до двох місяців, тобто з 12.04.2017 року до 12.06.2017 року включно.
Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження та скерувати до Львівської установи виконання покарань (№19).
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1