Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
В И Р О К
Іменем України
09 лютого 2017 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 30.11.2016 року у кримінальному провадженні №0001676 про обвинувачення неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, раніше не судимого,

за ч.1 ст.189, ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, з участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника- адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:
04 березня 2016 року близько 16 год. 30 хв. неповнолітній ОСОБА_5 на вул.Басівкутська в м.Рівне, умисно, з корисливих мотивів, під приводом здійснення телефонного дзвінка, шляхом обману заволодів належним неповнолітньому ОСОБА_8 , мобільним телефоном торгової марки MEIZU M2 вартістю 1520 грн. 18 коп., чим заподіяв потерпілому майнової шкоди в розмірі 1520 грн. 18 коп.

В той же день близько 16 год. 30 хв. неповнолітній ОСОБА_5 на вул.Басівкутська в м.Рівне, умисно, з корисливих мотивів, пред`явив неповнолітньому ОСОБА_8 завідомо протиправну вимогу про передачу на його користь грошових коштів в сумі 1000 грн. за повернення потерпілому належного йому мобільного телефону торгової марки MEIZU M2 вартістю 1520 грн. 18 коп., з погрозою позбавити неповнолітнього потерпілого права власності на вказаний телефон у випадку невиконання цієї протиправної вимоги, тобто з погрозою обмежити конституційні права та законні інтереси потерпілого на належне йому майно.

22 травня 2016 року в другій половині дня неповнолітній ОСОБА_5 поблизу гуртожитку №1 Рівненського кооперативного економіко - правового коледжу за адресою: АДРЕСА_2 , умисно, з корисливих мотивів, під приводом тимчасового користування, шляхом обману заволодів належним неповнолітній ОСОБА_9 мобільним телефоном торгової марки Samsung Galaxy Star Advance G350 вартістю 1353 грн., чим заподіяв потерпілій майнової шкоди в розмірі 1353 грн.

Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 30.11.2016 року неповнолітній ОСОБА_5 засуджений: за ч.1 ст.189 КК України до обмеження волі на строк 3 роки; за ч.1 ст.190 КК України до обмеження волі на строк 1 рік; за ч.2 ст.190 КК України до обмеження волі на строк 2 роки. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладено обов`язки згідно п.п.3,4 ч.1 ст.76 КК України.

Судом також вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи вирок в частині фактичних обставин справи та кваліфікації дій обвинуваченого вважає, що вирок підлягає скасуванню в частині призначеного неповнолітньому ОСОБА_5 покарання через неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність. Вказує, що місцевий суд в порушення вимог ст.98 КК України призначив неповнолітньому ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі. Просить вирок суду в цій частині скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити неповнолітньому ОСОБА_5 покарання: за ч.1 ст.189, ст.102 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 місяців; за ч.1 ст.190 КК України у виді 120 годин громадських робіт; за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити неповнолітньому ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. Відповідно до ст.75 КК України звільнити неповнолітнього ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Винність неповнолітнього ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень встановлена сукупністю зібраних у справі доказів, яким дана повна та всебічна оцінка і не заперечується учасниками судового розгляду.

Кваліфікація дій обвинуваченого неповнолітнього ОСОБА_5 за ч.1 ст.189, ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України є вірною.

Вирок суду підлягає скасуванню в частині призначеного неповнолітньому ОСОБА_5 покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

Згідно п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 16.04.2004 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» статтею 98 КК України передбачено, що до неповнолітніх як основні покарання можуть бути застосовані лише штраф, громадські та виправні роботи, арешт і позбавлення волі на певний строк, а як додаткові - штраф і позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю. Перелік видів покарань, визначений у ст. 98 КК, є вичерпним. інші основні та додаткові покарання до неповнолітніх не застосовуються, навіть якщо на час розгляду справи судом вони досягли повноліття. Визначаючи розмір покарання таким особам, суд має виходити з відповідних положень статей 99-102 КК.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції не дотримано.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, кримінальні правопорушення ОСОБА_5 вчинив будучи неповнолітнім, а тому місцевий суд помилково призначив останньому покарання у виді обмеження волі, оскільки такий вид покарання не передбачений статтею 98 КК України.

Згідно ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з послідуючими змінами), суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Як встановлено ч. 1 ст.75, ст.104 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд першої інстанції вважає щире каяття, добровільне відшкодування завданого потерпілій ОСОБА_9 збитку, вчинення одного із злочинів неповнолітнім. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому неповнолітньому ОСОБА_5 судом першої інстанції враховано характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є злочинами невеликої і середньої тяжкості; обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих обставин; особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

На думку колегії суддів, неповнолітньому ОСОБА_5 слід призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі зі звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов`язків згідно ст.76 КК України.

За таких обставин, вирок місцевого суду підлягає частковому скасуванню з ухваленням нового вироку.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 413, 414, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 30.11.2016 року в частині призначеного неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_5 покарання скасувати.

Призначити неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_5 покарання:

-за ч.1 ст.189 КК України з врахуванням ст.102 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 місяців;

-за ч.1 ст.190 КК України у виді 120 годин громадських робіт;

-за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити неповнолітньому ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити неповнолітнього ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

Згідно п.2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Вирок Апеляційного суду Рівненської області набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржений безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

с у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3