Номер провадження: 11-кп/785/858/17
Номер справи місцевого суду: 523/4914/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.07.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

адвокатів: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора та адвоката ОСОБА_7 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 27.04.2017 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бакша Савранського району Одеської області, громадянина України, маючого середню освіту, працюючого не офіційно на будівництві маляром-штукатуром, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні малолітню дитину 2014 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 і за ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки;
- за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі.
Стягнуто зі ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 13400грн., із урахуванням раніше повернутих речей.
ВСТАНОВИЛА:
Як зазначено у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_8 засуджено за вчинення злочинів за наступних обставин.

13.02.2017р., приблизно о 19:00 год., ОСОБА_8 перебуваючи по вул.1-й Лиманчик в м.Одесі, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, підійшовши до ОСОБА_10 та застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я, яке виражалось у нанесенні ударів рукою по обличчю останньої, намагався викрасти її жіночу сумку вартістю 1250грн., але свій злочинний умисел не довів до кінця з причин того, що неподалік зупинився автомобіль охорони й потерпіла почала кричати та він зник з місця скоєння злочину.
Крім того, повторно, в той же день, в період часу з 20:10год. по 21:30год., ОСОБА_8 , перебуваючи по вул.1-й Лиманчик 2-Лінія в м.Одесі, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна підійшов до ОСОБА_10 й застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я останньої, яке виражалось у нанесенні тілесних ушкоджень по обличчю потерпілої, відкрито викрав її майно: золотий ланцюг вартістю 10000грн., золоту підвіску вартістю 1299грн., золоті сережки вартістю 2900грн., золоту обручку вартістю 600грн., та мобільний телефон марки «Lenovo» вартістю 8000грн. з двома сім-картками. Після чого, ОСОБА_8 з місця злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 28199грн.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити, виключити з мотивувальної частини обвинувального акту посилання на обставини, які пом`якшують покарання засудженому «щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину»; виключити з мотивувальної та резолютивної частин вироку стягнення з засудженого матеріальної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_9 ; зарахувати ОСОБА_8 в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення в період з 20.02.2017 року по 27.04.2017 року у співвідношенні відповідності одного дня попереднього увязнення двом дням позбавлення волі. В іншій частині вирок залишити без змін. Під час досудового розслідування кримінального провадження , ОСОБА_8 свою провину не визнавав, активного сприяння розкриттю злочину не було, навпаки на протязі всього досудового розслідування ОСОБА_8 на підставі вимог ст. 63 Конституції України відмовився надавати будь-які покази. Останній покаявся лише на стадії судового розгляду та частково підтвердив фактичні обставини справи, як їх було встановлено та викладено слідчим у підозрі та обвинувальному акті. Обвинувачений ніяким чином активно не сприяв розкриттю злочину та згідно його поведінки він не визнав свою вину. В ході досудового і судового слідства потерпіла не пред`явила цивільний позов до обвинуваченого, а також в ході судового слідства встановлено, що ні охорона державних ні громадських інтересів не вимагали вирішення незаявленого цивільного позову, суд не вказуючи мотиви свого рішення забовязав стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілої матеріальну шкоду у розмірі 13400 грн.

В апеляційній скарзі адвокат просить вирок суду скасувати повністю, на підставі ст. 70 КК України призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, застосувати до ОСОБА_8 положення ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням. Вироком безпідставно стягнуто з обвинуваченого на користь потерпілої моральна шкода, оскільки цивільного позову не було заявлено, матеріальні претензії потерпілою заявлені не були. Відповідно до ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. При наявності перелічених вище обставин, до ОСОБА_8 суд міг застосувати положення ст. 75 КК України. ОСОБА_8 вперше притягується до кримінальної відповідальності, він знаходячись в ОСІ зробив певні висновки та вважаю, за необхідне надати йому останній шанс доказати суспільству про своє виправлення, призначивши покарання з застосуванням ст. 75 КК України.

Заслухавши прокурора, який просив апеляційну скаргу прокурора задовольнити, а апеляційну скаргу адвоката залишити без задоволення, обвинуваченого і його адвоката, які просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а апеляційну скаргу адвоката задовольнити, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу адвоката залишити без задоволення.

В судовому засіданні, Зминчіла повністю визнав свою вину у скоєнні вищевказаних кримінальних правопорушень за вищевикладених та встановлених судом обставин, та крім того, пояснив суду, що в той день вживав алкогольні напої, а саме: 250 гр. горілки та 2 л. пива, розкаюється у скоєному та має намір відшкодувати заподіяну матеріальну шкоду.
Однак, не зважаючи на визнання ОСОБА_11 своєї вини у вищевказаних кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 та ч.2 ст.186 КК України, його вину повністю доведено дослідженими у судовому засіданні наступними доказами:
- поясненнями ОСОБА_10 , яка пояснила, що 13.02.2017р., знаходячись по вул.1-й Лиманчик в м.Одесі, на неї напав ОСОБА_8 та намагався заволодіти її речами, однак на її крики зупинився автомобіль охорони, тому Зминчіла втік з місця злочину;
- поясненнями ОСОБА_9 , яка також пояснила, що 13.02.2017р., знаходячись по вул.1-й Лиманчик в м.Одесі, ОСОБА_8 напав на неї, наносив їй удари кулаком по обличчю, після чого заволодів її прикрасами із золота та мобільним телефоном;
висновком експерта №403 від 17.03.2017р., згідно якого у ОСОБА_10 встановлені тілесні ушкодження: синці лівого стегна, садна області лівого колінного суглоба, та які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень,
- протоколом огляду речей та постановою про залучення до справи речових доказів, згідно яких об`єктом огляду є жіноча сумка, яка належить ОСОБА_10 ,
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно якого ОСОБА_10 серед інших осіб було впізнано ОСОБА_8 ,
- протоколом огляду місця події, відповідно до якого було проведено огляд місцевості за адресою: АДРЕСА_3 , із застосуванням службового собаки та складанням плану-схеми,
- висновком експерта №347 від 13.03.2017р., згідно якого у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження: садна голови, нижніх кінцівок, синець правого передпліччя, та які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень,
- протоколом пред`явлення особи для впізнання та протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно яких ОСОБА_9 серед інших осіб було впізнано ОСОБА_8 ,
- протоколом проведення слідчого експерименту, відповідно до якого ОСОБА_8 показав та пояснив обставини вчинення ним кримінальних правопорушень,
- протоколом огляду речей та постановою про приєднання до справи речових доказів, згідно яких об`єктом огляду є ланцюг, сережки та обручка, які належать ОСОБА_9 ,
- протоколом пред`явлення речей для впізнання, відповідно до якого ОСОБА_9 серед інших об`єктів впізнала належний їй ланцюг,
- протоколом пред`явлення речей для впізнання, відповідно до якого ОСОБА_9 серед інших об`єктів впізнала належну їй каблучку,
- протоколом пред`явлення речей для впізнання, відповідно до якого ОСОБА_9 серед інших об`єктів впізнала належні їй сережки.
Дії ОСОБА_8 , вірно кваліфіковані судом за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 186 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_11 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, є особою раніше не судимою, вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, має місце реєстрації в Одеській області та постійне місце проживання в м. Одесі, за місцем проживання та проходження військової служби характеризується позитивно, перебуває у цивільному шлюбі та має на утриманні малолітню дитину 2014 року народження, щире каяття, повне визнання своєї вини та активне сприяння розкриттю злочину, намір обвинуваченого на відшкодування матеріальної шкоди, часткове відшкодування матеріальної шкоди, у зв`язку із поверненням раніше викрадених речей, скоєння особою кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, а також приймаючи до уваги думку потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які просили призначити ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі, суд приходить до висновку про те, що виправлення Зминчіли та недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень, можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді позбавлення волі, з урахуванням вимог ч.3 ст.68 КК України та призначення покарання за замах на злочин у розмір двох третин максимального строку та розміру найбільш суворого виду покарання.
Призначене судом першої інстанції ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та зміні не підлягає.

Дослідивши доводи апеляції адвоката і матеріали справи, судова колегія з урахуванням конкретних обставин справи вважає, що суд обґрунтовано визнав обвинуваченого винним в пред`явленому йому обвинуваченні і правильно кваліфікував його дії по ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 186 КК України.

В той же час, колегія суддів провіряючи доводи прокурора погодилась з ними, та вважає, що потрібно виключити з мотивувальної частини обвинувального акту посилання на обставини, які пом`якшують покарання засудженому «щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину» з урахуванням того, що він свою вину не визнав і всіма засобами намагався ухилитися від відповідальності.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частин вироку стягнення з засудженого матеріальної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_9 з урахуванням того, що вона не заявляла цивільний позов і не просила стягнути з обвинуваченого. Зарахувати ОСОБА_8 в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення в період з 20.02.2017 року по 27.04.2017 року у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі до моменту дії даного закону.

В зв`язку з цими обставинами колегія приходить до висновку про необхідність внесення змін в мотивувальну і резолютивні частини вироку.

В той же час колегія суддів перевіряючи доводи захисника про необхідність застосування ст.75, 76 КК України з урахуванням характеризуючи даних на обвинуваченого, який не працює, не займається вихованням неповнолітньої дитини від свої сожительки і не приймає засобів по погашенню наслідків злочинів, не найшла підстав для помягчення призначеного покарання.

При таких обставинах колегія суддів знайшла підстави для зміни вироку і приходить до думки в обґрунтованості апеляції прокурора.

Інших підстав для зміни вироку чи його скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Апеляційну скаргу адвоката - залишити без задоволення.

Вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 27.04.2017 року відносно ОСОБА_8 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 186 КК України змінити.

Виключити з мотивувальної частини обвинувального акту посилання на обставини, які пом`якшують покарання засудженому «щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину»; виключити з мотивувальної та резолютивної частин вироку стягнення з засудженого матеріальної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_9 ; зарахувати ОСОБА_8 в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення в період з 20.02.2017 року по 27.04.2017 року у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі.

І іншій частині вирок залишити без зміни.

Ухвала може бути оскарженою в касаційному порядку у строк 3 місяці.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно суддя: ОСОБА_2