Справа № 520/2640/16-к
Провадження № 1-кп/520/670/16
УХВАЛА
05.01.2017 року

Колегія суддів Київського районного суду м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілих ОСОБА_8 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та додані до нього матеріали, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000451 від 16 квітня 2015 року, відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кілія, Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.294 та ч.2 ст.15, п.п.1,5,7 ч.2 ст.115 КК України.

ВСТАНОВИЛА:
14.11.2016 року з Апеляційного суду Одеської області, після визначення підсудності до Київського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт та додані до нього матеріали, у кримінальному провадженні, відносно ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.294 та ч.2 ст.15, п.п.1,5,7 ч.2 ст.115 КК України.

Ухвалою суду кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання, відповідно ч.1 ст. 314 КПК України.

Прокурор просив суд призначити справу до судового розгляду вказуючи, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування відповідають вимогам КПК України.

Потерпілий та представник потерпілого підтримали думку прокурора про призначення справи до судового розгляду.

Захисник заявила клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, для доопрацювання, з підстав відсутності висунутого обвинувачення.

ОСОБА_10 підтримав думку свого захисника в повному обсязі.

Прокурор, потерпілий та представник потерпілих заперечували проти повернення обвинувального акту прокурору, для доопрацювання.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, взявши до уваги доводи сторін кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно вимогам ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження. До обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування.
Обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, що надійшов до суду, не відповідає вказаним вище вимогам. Більше того, в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення.
Так, Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії», від 09.10.2008 року зазначив, що у тексті п.п. «а» п.3 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, в якому йдеться про право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення, (рішення від 19.12.1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії № 9783/82, п.79).
У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду, (рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пельсє та Сассі проти Франції», (ВП) № 25444/94, п.52; рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії», № 23969/94, п. 58, рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», № 42780/98, п.34).
Формулювання обвинувачення визначає конкретний обсяг та межі судового розгляду, а також надає обвинуваченому можливість реалізувати своє право на захист та знати, в чому саме він обвинувачується, а суду можливість у розумні строки розглянути справу.
Однак у зазначеному обвинувальному акті взагалі не міститься окремого чіткого викладення правової кваліфікації дії обвинуваченого.
Крім того, в редакції, викладеній в обвинувальному акті щодо правової кваліфікації зазначені відразу декілька статей КК України, за якими ОСОБА_9 обвинувачується, без зазначення конкретних дій, на підставі скоєння яких він обвинувачується за конкретними статтями КК України. Таким чином, обвинувальний акт не містить даних про те, якими саме діями обвинувачений, на думку сторони обвинувачення, скоїв вказані в обвинувальному акті кримінальні правопорушення та кваліфікуючи ознаки, кожного окремо з інкримінованих злочинів.
Разом з тим, обвинувальний акт містить дані про скоєння ОСОБА_9 злочинів під час масових заворушень, але відомості про обставини вказаних заворушень в обвинувальному акті не зазначені, не містяться відомості, зокрема щодо застосування іншими особами зброї та інших знарядь, але такі обставини, на думку колегії суддів, мають суттєве значення для кримінального провадження та відповідної кваліфікації дій обвинуваченого, і тому повинні бути чітко зазначеними в обвинувальному акті, як обставини, що встановлені органами досудового розслідування.
Зазначені недоліки обвинувального акту категорично свідчать про неконкретність обвинувачення та невідповідність його вимогам КПК України, тобто обвинувальний акт не містить сформульованого належним чином обвинувачення і є не конкретизованим.
З урахуванням того, що у обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення у розумінні п.13 ч.1 ст.3 КПК України, а за правилами ст.377 КПК України судовий розгляд по справі, суд проводить лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що є обставини, що перешкоджають судовому розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_10 .
Крім того, відповідно до ст.291 КПК України, до обвинувального акту додається реєстр матеріалів досудового розслідування.
Відповідно до ст.109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Так, реєстр матеріалів досудового розслідування, який доданий до обвинувального акту відносно ОСОБА_10 не відповідає вимогам ст.109 КПК України, зокрема в реєстрі відсутні будь-які відомості щодо визнання потерпілими певних (інших) осіб. Разом з тим, з обвинувального акту вбачається, що потерпілими по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_10 визнані ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , але постанови про визнання їх потерпілими по справі в реєстрі відсутні. Крім того, як вбачається з наявних в матеріалах провадження заяв, певні особи ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 неодноразово зверталися до органу досудового розслідування із заявами про визнання їх потерпілими, проте в доданих до обвинувального акту матеріалах відсутні дані про вирішення питань щодо процесуального статусу вказаних осіб, а саме посилання на наявність в матеріалах досудового провадження відповідних процесуальних рішень, що суперечить вимогам чинного законодавства, зокрема ст.55 КПК України.
Також, з доданого до обвинувального акту реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що під час досудового слідства неодноразово проводилось виділення і об`єднання матеріалів досудових розслідувань, але в порушення вимог ст.109 КПК України в реєстрі відсутні необхідні реквізити вказаних процесуальних рішень.
Крім того, в порушення ст.109 КПК України, в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні реквізити заходів забезпечення кримінального провадження, а саме тимчасового доступу до речей та документів та щодо запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_10 , без зазначення дати і строку їх застосування, (реєстр матеріалів досудового розслідування, розділ № 3, заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані під час досудового розслідування).
В порушення вимог, ст.290 КПК України в обвинувальному акті та доданому до нього реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості щодо відкриття матеріалів іншій стороні, що в свою чергу є порушенням права на захист встановлених КПК України та Конституцією.
Окремо суд звертає увагу на те, що з наданого до суду обвинувального акту відносно ОСОБА_10 вбачається, що на протязі всього тексту обвинувального акту органи досудового розслідування вказують, що ОСОБА_10 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.294 та ч.2 ст.15, п.п.1,5,7 ч.2 ст.115 КК України, що в свою чергу є грубим порушенням чинного законодавства, в частині презумпції невинуватості, оскільки вина особа встановлюється лише вироком суду, який набрав законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Відповідно до ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
З урахуванням вищезазначених обставин, колегія суддів вважає, що всі вказані обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, що є перешкодою для призначення обвинувального акту до судового розгляду, інакше суд, призначивши вказаний обвинувальний акт до судового розгляду посвідчить правильність складання обвинувального акту і відповідність його нормам Закону.
При призначенні обвинувального акту до судового розгляду, не зважаючи на викладені недоліки, суд фактично займе бік сторони обвинувачення, чим буде порушено принцип неупередженості та верховенства права і права на справедливий суд, тому обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 підлягає поверненню прокурору.
Відповідно до ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.109, 290, 291, 314, 369, 372, 392, 395 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
Обвинувальний акт та додані до нього матеріали, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000451 від 16 квітня 2015 року, відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.294 та ч.2 ст.15, п.п.1,5,7 ч.2 ст.115 КК України повернути прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України, з підстав викладених у мотивувальній частині ухвали суду.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_16

Суддя ОСОБА_3

ОСОБА_1