Категорія: ч.2 ст.190 КК УкраїниДоповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 липня 2017 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження №0004260 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 травня 2017 року щодо ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И В:
Даним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Львова, Львівської області, житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, не одружений, з вищою освітою, не працюючий, раніше судимий:

- 25.03.1999 вироком Стрийского міського суду Львівської області за ч.2 ст.143 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 04.06.1999 вироком Стрийского міського суду Львівської області за ч.2, ч.3 ст.140; ч.1, ч.3 ст.42 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 28.12.2002 вироком Стрийского міського суду Львівської області, за ч.2, ч.3, ч.5 ст.185; ч.2 ст.190; ст.ст.70,71 КК України, до покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 05.08.2011 вироком Бориспільського міського суду Київської області, за ч.3 ст.185; ч.3 ст.186; ст.ст.70,71 КК України, до покарання у виді 5 років позбавлення волі;

- 10.10.2014 вироком Луцького міськрайонного суду за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, звільнений 08.04.2016 по відбуттю покарання, -

засуджений за ч.2 ст.190 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 визначено обчислювати з 23 березня 2017 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України постановлено зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_8 термін попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження з 23.03.2017 до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишено попередній тримання під вартою.

Вироком вирішено долю речових доказів.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що він 14 вересня 2016 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись неподалік магазину «Дует», що у будинку №18, що по вул. Володимирській, в м. Луцьку, Волинської області, з корисливих мотивів, з умислом на заволодіння майном, шляхом обману, повідомивши потерпілому ОСОБА_9 завідомо неправдиву інформацію щодо передачі йому мобільного телефону для здійснення телефонного дзвінка, заздалегідь не маючи наміру його повертати потерпілому, заволодів чужим майном , а саме: мобільним телефоном марки «Nomi» моделі i401 Colt, imei: НОМЕР_1 ; imei: НОМЕР_2 , вартістю 1128 гривень 60 копійок, з сім картками оператора «МТС Україна» № НОМЕР_3 вартістю 10 гривень та оператора «Київстар» № НОМЕР_4 вартістю 10 гривень, на рахунках яких коштів не було, після чого зник з місця події, заподіявши потерпілому майнову шкоду на загальну суму 1148 гривень 60 копійок.
У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Посилається на те, що в судовому засіданні 23.03.2017 відсутні його заперечення, хоча в ухвалі суду зазначено, що він заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, вказує, що суд не взяв до уваги наявність декількох пом`якшуючих покарання обставин, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Не враховано судом також і те, що обвинуваченим відшкодовано матеріальні збитки. Також зазначає, що суд першої інстанції не дотримався вимог ст.69-1 КК України та призначив за ч.2 ст.190 КК України покарання у виді двох років позбавлення волі, яке є надто суворим.

Заслухавши доповідача, який виклав зміст оскаржуваного вироку суду першої інстанції, основні доводи апеляційної скарги, пояснення захисника, який підтримував апеляційну скаргу і просив скасувати вирок та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, пояснення прокурора, який заперечив апеляційну скаргу і просив вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає з таких підстав.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, підтверджується зібраними у справі доказами і в апеляційній скарзі не заперечується.

Діям ОСОБА_8 дана правильна юридична оцінка, яка також ніким не оспорюється.

Посилання апелянта, як на підставу скасування судового рішення та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, на відсутність на звукозаписі судового засідання, та в журналі його заперечень щодо застосування запобіжного заходу тримання під вартою не заслуговують на увагу.

Так, п.7 ч.2 ст.412 КПК України передбачено, що судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Як вбачається із матеріалів провадження, в ньому наявний журнал судового засідання від 23.03.2017 та диск із звукозаписом судового засідання 23.03.2017.

З врахуванням вказаних обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що підстави, вказані апелянтом, не є підставами для скасування вироку суду та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

А відповідно до вимог ч.3 ст.376 КПК України дають право захиснику подати свої зауваження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є злочином середньої тяжкості, дані про його особу, який характеризується позитивно, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, має не зняту та не погашену судимість, вчинив новий злочин через нетривалий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, та інші обставини, що впливають на ступінь відповідальності, в тому числі й ті, на які посилається захисник в апеляційній скарзі.

Так, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданих збитків.

А обставинами, що обтяжують його покарання, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Врахувавши вищенаведені обставини, суд призначив обвинуваченому покарання в межах санкцій ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі, не в максимальному розмірі.

Апеляційний суд вважає, що таке покарання відповідає вимогам закону, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів і не є надто суворим.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на неврахування місцевим судом при призначенні покарання ОСОБА_8 вимог ст.69-1 КК України, не заслуговують на увагу, оскільки зі змісту вказаної норми закону вбачається, що за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

В даному випадку як органом досудового розслідування, так і місцевим судом встановлено обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого, що унеможливлює застосування ст.69-1 КК України при призначенні покарання ОСОБА_8 ..

Таким чином, підстав для зміни чи скасування вироку, з мотивів наведених в апеляційній скарзі захисника, апеляційний суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись статтями 404, 405, 407 КПК України, Апеляційний суд Волинської області,

У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 травня 2017 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення її апеляційним судом, а засудженим ОСОБА_8 в той же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Головуючий:
Судді: