Справа № 531/664/16-к
Провадження № 1-кп/545/63/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.05.2017 Полтавський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю серетаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5
законного представника ОСОБА_6 ,
розглянувши змінений обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000162, який надійшов з надійшов з Апеляційного суду Полтавської області відносно обвинувачених:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Карлівка Полтавської області, гр. України, українця, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичного проживаючого АДРЕСА_2 , раніше не судимий:
-30.05.2016 року Ленінським районним судом м. Полтава за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,
за скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України;
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Полтава, гр. України, українця, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, мешканця АДРЕСА_3 , раніше судимого:
-23.03.2015 року Октябрським районним судом м. Полтава за ч. 1,2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,
за скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -
в с т а н о в и в :
Гр. ОСОБА_7 за попередньою змовою з неповнолітнім гр. ОСОБА_9 , з єдиним умислом, знаючи, що ОСОБА_10 є людиною похилого віку, проживає на одинці та має візок для перевезення речей, оскільки погано ходить та пересувається за його допомогою вирішили ним заволодіти.
З даною метою, ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , 17.03.2016 року близько 07 год. 00 хв. прийшли до господарства ОСОБА_10 , яке розташоване по АДРЕСА_4 , повідомили останній завідомо неправдиву інформацію, що вони являються працівниками соціального захисту та були запрошені до будинку потерпілої для бесіди.
Перебуваючи в будинку, ОСОБА_7 побачив на серванті в приміщенні гостинної кімнати наручний годинник і в цей момент в нього виник умисел на крадіжку вказаної речі та користуючись тим, що потерпіла ОСОБА_10 розмовляє з ОСОБА_9 , не звертає на нього уваги, умисно, таємно, усвідомлюючи свої дії, викрав наручний годинник «Заря Aul 125», бувший у використанні, вартістю 486 грн., чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Після чого, ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 , зловживаючи довірою ОСОБА_10 , ввійшли до неї в довіру, пообіцявши привезти їй дрова, діючи з прямим умислом, ОСОБА_8 діючи повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи свої дії, заволоділи візком для перевезення речей, чорного кольору, бувшого у використанні, вартістю 224 грн., чим заподіяли потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину визнав, щиро розкаявся, просив суворо не карати.
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину визнав, щиро розкаявся, просив суворо не карати.
Від потерпілої ОСОБА_10 до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності у зв`язку з значною віддаленістю проживання та похилим віком.
Суд вважає, що вина обвинувачених є доведеною повністю і підтверджується доказами по справі та матеріалами справи в їх сукупності, а саме:
- показами свідка ОСОБА_13 , який в судовому засіданні дав покази, що в березні 2016 року, вранці в домогосподарстві сусідки ОСОБА_14 почув розмову на підвищених тонах, звернув увагу, що потерпіла кричала, махала руками, а хлопці побігли від її двору з візком в руках;
- показами свідка ОСОБА_15 який в судовому засіданні дав покази, що в березні 2016 року коли вранці йшов на поїзд зустрів працівників поліції, останні спитали чи не бачив двох хлопців з візком, які вчинили злочин. Коли знаходився на зупинці побачив двох хлопців, які вийшли с лісосмуги з візком. Відразу зателефонував до поліції. Бачив, як на зупинці «Машівка» хлопці були затримані працівниками поліції;
- протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.03.2016 року відповідно до якого потерпіла повідомила щодо вчиненення стосовно неї злочину до органів поліції17.03.2016 року о 08.00, після вчинення обвинуваченими стосовно неї злочину;
- протоколом огляду від 17.03.2016 року з фототаблицею відповідно до якого оглянуто господарство потерпіло ОСОБА_10 , яке розташоване по АДРЕСА_4 . Під час огляду встановлено відсутність викраденого майна, а саме візка та годинника. З місця огляду вилучені два сліди низу взуття, шість відрізків липких стрічок;
- протоколом огляду від 17.03.16 року з фототаблицею відповідно до якого оглянуті чоловічі кросівки «Пума», які надав обвинувачений ОСОБА_7 та пояснив, що саме у цих кросівках він був під час вчинення злочину. А також обвинувачений надав годинник марки «Заря та пояснив, що це саме ті часи, які були викрадені з господарства ОСОБА_10 ;
- протоколом огляду від 17.03.2016 року з фототаблицею відповідно до якого оглянуті кросівки «Рибок», які надав обвинувачений ОСОБА_12 та пояснив, що саме у цих кросівках був під час вчинення злочину. Окрім цього ОСОБА_12 для огляду надав візок, який був викрадений у потерпілої;
- висновком трасологічної експертизи за № 642 від 24.03.2016 року відповідно до якого на поверхні гіпсового зліпку наданого на дослідження та вилученого під час проведення огляду місця події від 17.03.2016 року зафіксовано слід низу взуття, який придатний для встановлення групової належності. Вказаний слід може походити від взуття на праву ногу, яке надано на дослідження та яке видав ОСОБА_16 . Вказане свідчить про присутність обвинуваченого ОСОБА_17 в домогосподарстві потерпілої;
- висновком від 24.03.16 року про проведення трасологічної експертизи № 643 від 24.03.2016 року відповідно до якого на поверхні гіпсового зліпку наданого на дослідження та вилученого під час проведення огляду місця події від 17.03.2016 року зафіксовано слід низу взуття, який придатний для встановлення групової належності. Вказаний слід може походити від взуття , яке надано на дослідження та яке видав обвинувачений ОСОБА_7 . Вказане свідчить про присутність обвинуваченого ОСОБА_7 в домогосподарстві потерпілої;
- висновком від 24.03.16 року про проведення судово-трасологічної та дактилоскопічної експертизи № 635 відповідно до якого на шести відрізках липкої стрічки, які були вилучені під час проведення огляду місця події від 17.03.2016року виявлені три сліди пальців рук, які придатні для ідентифікації особи. Вказані сліди пальців рук залишені великим пальцем правої руки ОСОБА_18 та вказане свідчить про присутність обвинуваченого ОСОБА_7 в домогосподарстві потерпілої.
- протоколом про пред`явлення особи для впізнання від 17.03.2016 року з фототаблицею відповідно до якого потерпілій ОСОБА_10 були пред`явлені особи та підозрюваний ОСОБА_7 . Під час слідчої дії потерпіла впізнала останнього, як особу, яка заволоділа належним їй майном;
- протоколом про пред`явлення особи для впізнання від 17.03.2016 року з фототаблицею відповідно до якого потерпілій ОСОБА_10 були пред`явлені особи та підозрюваний ОСОБА_12 . Під час слідчої дії потерпіла впізнала останнього, як особу, яка заволоділа належним їй майном;
- висновком товарознавчого дослідження за № 33Г16 від 22.03.16 року відповідно до якого вартість візка складає 224 гри, з урахуванням зносу, вартість годинника 695.00 грн.
Таким чином, викладеними доказами вину ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в скоєнні злочинів повністю доведено, як на досудовому слідстві, так і на судовому слідстві в судовому засіданні.
Проаналізувавши зібрані у справі докази суд приходить до висновку, що дії обвинувачених:
- ОСОБА_7 слід кваліфікувати:
- за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжках), вчинене повторно;
- за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодінні чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою (шахрайстві), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб;
- ОСОБА_8 , слід кваліфікувати:
- за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодінні чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою (шахрайстві), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб
Обираючи покарання обвинуваченим суд виходить із положень ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення , особі обвинувачених та обставини, що обтяжують та пом`якшують його покарання.

За місцем проживання обвинувачені характеризується задовільно.

Обставинами, що пом`якшують покарання:
- обвинуваченого ОСОБА_7 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину,
- обвинуваченого ОСОБА_19 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_18 та ОСОБА_12 є вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Враховуючи конкретні обставини скоєного кримінального правопорушення, осіб обвинувачених, суд приходить до висновку про призначення їм покарання у виді позбавлення волі.
Враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, обвинуваченого ОСОБА_7 : а саме щире каяття, сприяння розкриттю злочину, його ставлення до скоєного, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства із застосуванням статей 75, 76 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_7 30.05.2016 року засуджений Ленінським районним судом м. Полтава за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, тому на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Ленінського районного суду м. Полтави призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком.
При цьому суд вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 в даному випадку реального покарання не буде відповідати цілям кримінального покарання як інституту, може негативно вплинути на подальшу долю обвинуваченого, його місце у суспільстві і призведе фактично до його криміналізації як особи.
Обвинувачений ОСОБА_8 23.03.2015 року засуджений Октябрським районним судом м. Полтава за ч. 1,2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, але в період умовно-дострокового терміну, на шлях виправлення не став і вчинив новий злочин, тому суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім буде призначення покарання у виді реального позбавлення волі з застосуванням правил ст.71 КК України, підстав для застосування ст.75 КК України суд не вбачає.
Обвинувачені здорові , працездатні , примусового лікування не потребують.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-376 КПК України , суд,-

з а с у д и в:
ОСОБА_7 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.2 ст. 185 КК України - 3 років позбавлення волі:
- за ч. 2 ст. 190 КК України - 1 рік 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 30.05.2016 року призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 3 років не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме:
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
До набрання вироком чинності заходи забезпечення кримінального провадження щодо засудженого ОСОБА_7 не застосовувати.
ОСОБА_8 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік.
На підставі ч. 1, ч. 2 ст. 71 КК України врахувати частину невідбутого покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 23.03.2016 року та ОСОБА_8 призначити остаточне покарання у виді 1 ріку 1 місяць позбавлення волі.
До набрання вироком чинності заходи забезпечення кримінального провадження щодо засудженого ОСОБА_19 не застосовувати, термін покарання рахувати з дня затримання.

Речові докази по справі:
- візок та наручний годинник «Зоря», які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_10 повернути власнику;
- кросівки марки «Рібок», «Пума» повернути обвинуваченому ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ;
- гіпсові зліпки, які зберігаються в кімнаті речових доказів Карлівського ВП ГУНП в області - знищити;
- таблиці з слідами пальців рук зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Стягнути солідарно з: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь Держави процесуальні витрати на проведення експертиз в сумі 1055, 52 грн.
Відповідно вимогам ч. 6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд на протязі 30 днів з моменту проголошення.

Суддя Полтавського районного суду ОСОБА_1