Справа № 129/2705/16-к
Провадження №1-кп/148/39/17
УХВАЛА

23 березня 2017 року Тульчинський районний суд Вінницької області
складі: судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження -
з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,
з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про зміну його підзахисному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. В обґрунтування клопотання послався на те, що на підставі ухвали суду від 01.03.2017 року спеціалістами Вінницького ендокринологічного диспансеру проведено обстеження ОСОБА_4 та встановлено, що він має важку форму діабету І типу, яке ускладнилось розвитком катаракти обох очей. Даний висновок свідчить про те, що за період тримання ОСОБА_4 під вартою стан його здоровя за три місяці значно погіршився, так як згідно відповіді в.о. начальника Вінницької УВП (№1) на адвокатський запит від 25.11.2016 року у ОСОБА_4 був діагностований цукровий діабет середнього ступеня важкості, а загальний стан його здоров`я відзначався як задовільний. Захисник вважає, що за станом свого здоров`я обвинувачений не може утримуватись під вартою. Крім того,звертає увагу, що до тяжко хворих осіб взяття під варту, як правило, не застосовується. Зазначає, що судом при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу має враховуватися, стан здоров`я обвинуваченого у разі необхідності стаціонарного лікування у зв`язку з тяжким хронічним захворюванням. Вагомою підставою для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є належне врахування стану здоровя обвинуваченого та визначення можливості отримувати медичну допомогу в умовах СІЗО. У зв`язку з чим просить змінити запобіжний захід, застосувавши до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22:00 по 07:00 за адресою: АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 обвинувачений ОСОБА_4 клопотання підтримали, посилаючись на обставини викладені в ньому. Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він дійсно пройшов медичне обстеження у Вінницькому обласному клінічному ендокринологічному центрі, йому призначене відповідне лікування, зокрема, інсулінотерапію, яку він отримує п`ять разів на день. Вважає, що належного лікування в умовах СІЗО він не отримує, оскільки два рази на рік він має проходити стаціонарне лікування в ендокринологічному диспансері, а тому просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.
Прокурор заперечив проти клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому, посилаючись на те, що стороною захисту не доведено того факту, що за своїм станом здоров`я ОСОБА_4 не може утримуватися в умовах СІЗО та отримувати відповідне лікування, як і того, що його стан здоров`я є перешкодою утриманню його під вартою. А тому просив у задоволенні вказаного клопотання відмовити.
Суд, вислухавши думку учасників процесу з приводу заявленого клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.
При обранні відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 05.08.2016 року слідчим суддею зокрема враховано, що він небезпідставно підозрюється у вчиненні п`яти епізодів тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та двох епізодів середньої тяжкості злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, на особистісні чинники стримуючого характеру такі, як постійна робота, сім`я, засоби до існування, які у нього відсутні, також враховано ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, що він може ухились від слідства, продовжити злочинну діяльність, ухилитись від виконання процесуальних обов`язків, незаконно впливати на свідків. При обранні запобіжного заходу, слідчим суддею також визначено розмір застави в сумі 150 000 грн., в разі внесення якої ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти з покладенням на нього відповідних обов`язків.
Згідно відповіді Вінницького обласного клінічного високоспеціалізованого ендокринологічного центру на виконання ухвали суду від 01.03.2017 року встановлено, що ОСОБА_4 14.03.2017 року був обстежений та проконсультований лікарями ендокринологом, офтальмологом, виконано глюкозу крові. Виставлено діагноз: цукровий діабет І тип, важка форма (гіпоглікемічна кома 27.08.2014 року) в стадії декомпенсації. Діабетична дистальна сенсорна полінейропатія ніг, початкова стадія. Початкова ускладнена катаракта обох очей. Рекомендовано інсулінотерапія постійно підшкірно, дієта.
Разом з тим, відомостей про те, що за станом свого здоров`я ОСОБА_4 не може проходити відповідного курсу лікування в умовах СІЗО та що його захворювання є підставою для звільнення від подальшого перебування під вартою вказана вище відповідь Вінницького обласного клінічного високоспеціалізованого ендокринологічного центру не містить. Інших доказів, які б свідчили про наявність вказаних підстав, а також про необхідність стаціонарного лікування ОСОБА_4 у зв`язку з наявним у нього захворюванням стороною захисту не представлено.
З огляду на викладене, а також на те, що стороною захисту не надано доказів того, що перебуваючи під домашнім арештом ОСОБА_4 не буде ухилятися від суду, буде виконувати процесуальні обов`язки, за наявності ризиків, які виправдовують його тримання під вартою і не зменшились з часу обрання запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 193, 194, 201 КПК України, суд,-
Клопотання захисника обвинуваченого про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий ОСОБА_1