В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 338/54/17

15 березня 2017 року смт.Богородчани
Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани кримінальне провадження №0000017 стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, судимого за вироком Богородчанського районного суду від 29.09.2016 року за ст. 185 ч.1 та ст. 185 ч.2 КК України,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 умисно ухилився від відбування громадських робіт призначених за вироком суду.

Злочин підсудним вчинено при наступних обставинах:

Вироком Богородчанського районного суду від 29.09.2016 року ОСОБА_5 засуджений за ст.185 ч.1 та 185 ч.2 КК України на підставі ст. 70 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 240 год.

25.11.2016 року начальником Богородчанського районного сектору КВІ УДПтС України ОСОБА_6 засудженого ознайомлено під розписку з порядком відбування покарання, встановлено дні явки на реєстрацію та видано направлення для відбування громадських робіт в сільській раді с.Раковець Богородчанського району Івано-Франківської області за місцем його проживання.

02.12.2016 року сільським головою ОСОБА_7 видано розпорядження №7 про прийняття на громадські роботи ОСОБА_5 і встановлено перелік робіт та затверджено графік виходу на роботу.

Діючи умисно, ухиляючись від відбування призначеного судом покарання, ОСОБА_5 самовільно ухилився від обов`язку виконувати громадські роботи, визначені розпорядженням сільської ради і до виконання робіт не приступив. Із запланованих з 02.12.по 31.12.2016 року 80 годин громадських робіт, ОСОБА_5 не відпрацював жодної.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав. Пояснив, що не приступив до відбування покарання у виді громадських робіт оскільки був зайнятий роботами по веденню домашнього господарства.

Вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю доводиться також дослідженими судом доказами.

Відповідно до вироку Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 29.09.2016 року ОСОБА_8 засуджений за ст.185 ч.1 та ст. 185 ч.2 КК України до покарання, яке визначено за правилами ст.70 КК України у виді громадських робіт строком на 240 год.

Відповідно до даних матеріалів Богородчанського РС КВІ ОСОБА_5 не з`являвся на виклики кримінально-виконавчої інспекції від 07.11.2016 року та від 15.11.2016 року, у зв`язку з чим 21.11.2016 року начальником РС КВІ було внесено подання начальнику Богородчанського ВП ГУНП про здійснення приводу засудженого.

25.11.2016 року ОСОБА_5 було роз`яснено умови та порядок виконання покарання у виді громадських робіт, попереджено про кримінальну відповідальність за ст.389 ч.2 КК України і вручено направлення у Раковецьку сільську раду.

Згідно розпорядження сільського голови ОСОБА_7 від 02.12.2016 року №7 Дем`яника було прийнято на громадські роботи, визначено вид робіт та встановлено графік виходу на роботу.

26.12.2016 року ОСОБА_5 оголошено письмове попередження, що за порушення порядку відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності.

Згідно табелю виходу на роботу у Раковецькій сільській раді ОСОБА_5 до відбування покарання не приступив, не відбувши жодної години громадських робіт.

Дії підсудного за ст.389 ч.2 КК України кваліфіковані вірно, оскільки ОСОБА_5 умисно ухилився від відбування громадських робіт призначених вироком Богородчанського районного суду від 29 вересня 2016 року.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, характеристику з місця проживання, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудному судом визнано рецидив, тобто вчинення підсудним, який має судимість нового злочину.

Обставиною, що пом`якшує покарання підсудному судом визнано той факт, що за висновком судово-психіатричної експертизи ОСОБА_5 виявляє ознаки легкої розумової відсталості.

За таких обставин, зважаючи на те, що ОСОБА_5 не вперше притягається до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став, покарання слід призначити в межах санкції ст.389 ч.2 КК України у вигляді арешту.

Покарання за сукупністю вироків слід призначити за правилами ст.71 КК України.

Враховуючи спосіб життя та поведінку підсудного, який переховувався від суду, до вступу вироку в законну силу щодо нього слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою з метою запобігти подальшим спробам ухилитись від відповідальності та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ст.389 ч.2 КК України та призначити покарання у виді п`яти місяців арешту.

На підставі ч.1,4 ст.71 КК України призначити остаточне покарання п`ять місяців і 15 днів арешту за сукупністю вироків, частково приєднавши не відбуту частину покарання за вироком Богородчанського районного суду від 29.09.2016 року з врахуванням передбаченого ст.72 КК України співвідношення - вісім годин громадських робіт відповідають одному дню арешту.

До вступу вироку в законну силу обрати стосовно ОСОБА_5 запобіжний у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, але не довше як на 60 днів, тобто до 14.05.2017 року.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя