Справа № 161/8776/17
Провадження № 1-кп/161/513/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2017 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000318 від 12 квітня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оздів Луцького району Волинської області, жителя та зареєстрованого АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з базовою середньою освітою, одруженого, на утриманні неповнолітня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , депутата Несвічівської сільської ради Луцького району, працює сторожем в Луцькому базовому медичному коледжі, не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 135 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 , 11 квітня 2017 року, близько 08 год., в АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту, що виник на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс декілька ударів металевою трубою по різних частинах тіла ОСОБА_6 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому обох кісток правої гомілки на межі середньої та верхньої третини, які згідно з висновком судово медичної експертизи № 364 від 25 квітня 2017 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, закритого перелому правої ліктьової кістки у верхній третині, закритого перелому лівої ліктьової кістки в середній третині, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, закритої черепно мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, рани на тім`яній ділянці голови справа, в ділянці правого та лівого передпліччя, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та виникли в результаті травмуючої дії тупого предмету, при цьому, усвідомлюючи, що своїми неправомірними діями поставив його в небезпечний для життя стан, а також те, що останній проживає у помешканні один та буде позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження від отриманих тілесних ушкоджень, завідомо залишив ОСОБА_6 на місці події, не вживши будь яких заходів для надання потерпілому допомоги, маючи можливість її надати.

За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні умисних дій, які виразились в умисному нанесенні тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент заподіяння та кваліфікує їх, як вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Крім того, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчинені умисних дій, які виразились у завідомому залишені без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через отримані тілесні ушкодження, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан та кваліфікує їх також, як вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованих йому злочинах, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 135 КК України визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця і часу, наслідків, які наступили, про які зазначено в обвинувальному акті, з приводу пред`явленого йому обвинувачення показав, що він дійсно, 11 квітня 2017 року, близько 08 год., приїхав до помешкання ОСОБА_6 , що за адресою в АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту, взяв в руки металеву трубу та нею наніс декілька ударів по різних частинах тіла останньому, той впав і не піднімався, допомогу не надавав, оскільки вважав, що не було потреби, сів до свого автомобіля та поїхав з місця, вподальшому дізнався, що ОСОБА_6 в результаті його дій отримав, у тому числі, тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечними для його життя. Він знав, що потерпілий ОСОБА_6 проживає у помешканні один та буде позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження від отриманих тілесних ушкоджень, при цьому, завідомо залишив його на місці події, не вживши будь яких заходів для надання потерпілому допомоги, маючи можливість її надати. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати та вибачення у потерпілого, зазначаючи про добровільне відшкодування потерпілому шкоди в позасудовому порядку.
Суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до вимог ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжкого та невеликої тяжкості, дані про його особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не вбачає.

Водночас, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує інформацію про стан його здоров`я, який не перебуває на обліку у лікаря психіатра, однак, знаходиться на Д - обліку у лікарня нарколога і звертався за допомогою до нього, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, перебування на утриманні неповнолітньої дитини, а також думку потерпілого, який вказує на відшкодування йому шкоди та відсутність претензій будь якого характеру до обвинуваченого, а тому з приводу міри його покарання покладається на розсуд суду.
З урахуванням наведеного, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, в межах санкцій частин статей, за якими він засуджується, та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, до відбуття визначає йому остаточне покарання, у виді позбавлення волі, при цьому, на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування призначеного покарання із випробуванням, встановивши обвинуваченому дворічний іспитовий строк, із покладенням на нього обов`язків згідно ст. 76 КК України.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів, так і іншими особами.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України суд вирішує долю речових доказів.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 135 КК України і призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;
за ч. 1 ст. 135 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3 до відбуття визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він, протягом іспитового строку, тривалістю 2 (два) роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речовий доказ: металеву трубу - знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:/підпис/
Згідно з оригіналом:
Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1