Справа №295/6282/17

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.06.2017 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засідання клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської місцевої прокуратури про арешт майна, -
З метою недопущення подальших незаконних дій та здійснення відчуження майна на користь третіх осіб, виникла необхідність у накладенні арешту.
У судовому засідання слідчий підтримав клопотання та власник квартири не заперечував проти вимог клопотання.
Дослідивши клопотання та додані матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
В ході досудового розслідування встановлено, що згдіно попереднього договору від10.11.1999 року за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на квартиру загальною площею 109,6 кв.м., житловою площею 58,00 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Одночасно, встановлено, що 26.05.2017 року вищевказану квартиру зареєстровано за ТОВ «Фініфіком» на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 16.05.2017, видавник: ТОВ «Фініфіком»; Витяг з Державного реєстру, серія та номер: 88081659, виданий 25.05.2017, видавник: Приіжівська сільська рада Малинського району, що підтверджуються Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 89095133 від 08.06.2017 року.
Оскільки учасники кримінального провадження не заявили клопотання про застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час розгляду цього клопотання, тому слідчий суддя відповідно до ч.1 ст.107 КПК України визнав можливим не застосовувати технічні засоби фіксування під час розгляду даного клопотання.
Частиною 1 ст. 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Враховуючи вищевстановлені обставини, з метою недопущення відчуження майна, можливості забезпечення цивільного позову, слідчий суддя дійшов висновку про наявність ризиків, встановлених ч.1 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання та накладення арешту.
Керуючись ст.ст. 167,170-173,309 КПК України, -
клопотання задовольнити.
Накласти арешт у формі заборони здійснення будь-яких реєстраційних дій пов`язаних з переходом права власності на квартиру АДРЕСА_2 .
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_5 Перекупка