БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/252/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" березня 2017 р. м. Борзна
Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни кримінальне провадження №0000006 від 03.01.2017р. по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Мізяківські хутори Вінницького району Вінницької області, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта неповна середня, незаміжньої, непрацюючої, раніше судимої вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 28.10.2015р. за ч.2 ст.185 КК України до 3 місяців арешту та звільненої 12.05.2016р. по відбуттю строку покарання, -

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 01 січня 2017 року близько 09-00 год., перебуваючи в приміщенні житлового будинку ОСОБА_5 , що знаходиться в АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу таємно від оточуючих, повторно, викрала мобільний телефон марки «Nokia» моделі 105 (RM-1134) чорного кольору вартістю 520,60 грн., чим завдала ОСОБА_5 матеріальну шкоду у вказаному розмірі.

ОСОБА_4 в судовому засіданні винною себе в пред`явленому обвинуваченні визнала повністю і пояснила, що вона разом з ОСОБА_5 у знайомих святкували Новий рік, а повертаючись вранці додому, запропонувала ОСОБА_5 допомогти йому попоратись по господарству. Зробивши справи, вони близько 09-00 год. поснідали, після чого ОСОБА_5 в своєму будинку заснув, а вона, скориставшись цим, взяла зі столу мобільний телефон чорного кольору марки «Нокіа» й пішла додому. Викрадений телефон мала намір залишити в своєму користуванні. 03 січня 2017 року до неї прибули працівники поліції, яким вона зізналась в крадіжці телефона та видала його. Розкаюється в скоєному.

Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що він разом з ОСОБА_4 у знайомих святкували Новий рік, а повертаючись вранці додому, остання запропонувала йому допомогти попоратись по господарству, проти чого він не заперечував. Зробивши справи, вони близько 09-00 год. поснідали, після чого він у своєму будинку заснув. Прокинувшись, виявив відсутність свого телефону чорного кольору марки «Нокіа» й запідозрив у крадіжці ОСОБА_4 , про що повідомив у поліцію. Викрадений телефон йому повернуто й він до ОСОБА_4 претензій не має та просить її суворо не карати.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_4 повністю визнала свою вину в інкримінованому їй діянні, ніхто з учасників не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись лише показаннями обвинуваченої, потерпілого та матеріалами кримінального провадження, які характеризують особу обвинукваченої.

Заслухавши обвинувачену, допитавши потерпілого, вивчивши письмові матеріали кримінального провадження, суд находить, що винність ОСОБА_4 в пред`явленому їй обвинуваченні, крім власного визнання нею своєї вини в судовому засіданні, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, які є належними, допустимими, достовірними, достатніми та взаємопов`язаними для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачена ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна з урахуванням ознаки повторності, скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, і її дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно.

Вирішуючи питання за вид та міру покарання обвинуваченій, суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєного нею кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винної, позицію потерпілого.

Як особа, ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується задовільно, незаміжня, є особою працездатного віку, але не працює, раніше неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності за скоєння корисливих злочинів й вчинила нове кримінальне правопорушення в період непогашеної судимості за попередній злочин, що свідчить про кримінальну спрямованість поведінки обвинуваченої та її небажання стати на шлях виправлення.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, є її щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, не встановлено.

Таким чином, виходячи з тяжкості вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, наявності пом`якшуючої та відсутності обтяжуючих покарання обставин, особи винної та її ставлення до вчиненого нею діяння, позиції потерпілого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 найбільш м`який вид покарання, передбачений санкцією ч.2 ст.185 КК України, яким є арешт, що буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України, а про процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи, - відповідно до положень ст.ст.122, 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватою в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити їй покарання у вигляді 4 (чотирьох) місяців арешту.

Початок відбуття покарання обвинуваченій ОСОБА_4 рахувати з часу її фактичного затримання.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 - не обирати.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави 351,84 грн. в рахунок відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судово-товарознавчої експертизи.

Речові докази по справі: мобільний телефон, який знаходяться на відповідальному зберіганні в потерпілого ОСОБА_5 , залишити ОСОБА_5 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Чернігівської області через Борзнянський районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
Суддя Борзнянського районного суду ОСОБА_1