Номер провадження: 11-сс/785/730/17
Номер справи місцевого суду: 522/3656/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.05.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в інтересах підозрюваної ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 04.05.2017 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_10 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000273 від 16.02.2017 року за ч.2 ст.28 та ч.3 ст.369-2 КК України, -

встановив:
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволене клопотання слідчого в ОВС першого СВ прокуратури Одеської області ОСОБА_11 , погодженого прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Вожель Республіки Комі Російської Федерації, громадянки України, адвоката (свідоцтво № НОМЕР_1 від 20.04.2016 року), проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у кримінальному провадженні №0000273 від 16.02.2017 року за ч.2 ст.28 та ч.3 ст.369-2 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_10 підозрюється в тому, що вона за попередньою змовою з консультантом Комінтернівського районного суду м. Одеси ОСОБА_12 в період з грудня 2016 року по 09.03.2017 року вимагала та отримала від ОСОБА_13 неправомірну вигоду в розмірі 3000 доларів США за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме - за вплив на працівників прокуратури стосовно незмінності статусу ОСОБА_13 як свідка у кримінальному провадженні №0000044 за обвинуваченням ОСОБА_14 за ч.3 ст.358 та ч.4 ст.190 КК України.

09.03.2017 року ОСОБА_10 була затримана в порядку, передбаченому ст.208 КПК України, та 10.03.2017 року їй повідомлено про підозру за ч.2 ст.28 та ч.3 ст.369-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 10.03.2017 року до підозрюваної ОСОБА_10 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07.05.2017 року з визначенням застави в розмірі 1 000 000 гривень. Вказана ухвала була залишена без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24.03.2017 року.

Постановою заступника прокурора Одеської області від строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжений до чотирьох місяців, тобто до 10.07.2017 року.

28.04.2017 року слідчий звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з клопотанням, погодженим прокурором, про продовження строку тримання підозрюваної ОСОБА_10 під вартою, мотивуючи клопотання неможливістю завершити досудове розслідування до закінчення цього строку, незмінністю заявлених у кримінальному провадженні ризиків та неможливістю запобігти їм шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду Одеської області від 04.05.2017 року вказане клопотання було задоволене, а строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_10 - продовжений до 02.07.2017 року. Ухвала мотивована тим, що під час розгляду клопотання слідчого знайшли своє підтвердження наявність обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_10 , незмінність наявних у кримінальному провадженні ризиків та неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу, а також неможливість завершення досудового розслідування до закінчення терміну дії запобіжного заходу.

На дану ухвалу захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_10 подали апеляційні скарги, в яких вказують, що вважають ухвалу незаконною, просять її скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Свої вимоги захисники мотивують тим, що матеріалами судового провадження та досудового розслідування не підтверджується обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_10 , слідчим у клопотанні не зазначена, а прокурором в судовому засіданні не було доведена наявність та незмінність заявлених у кримінальному провадженні ризиків, а також неможливість запобігти їм шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Слідчий суддя на вказані порушення уваги не звернув, допустив неповноту і однобічність розгляду справи, в ухвалі належним чином не мотивував, які саме ризики доведені у кримінальному провадженні, які обставини свідчать про їх незмінність та які є реальні підстави для продовження строку тримання ОСОБА_10 під вартою.

Не взяв до уваги слідчий суддя також дані про особу підозрюваної - її тяжкий стан здоров`я, наявність родини та постійного місця проживання в м. Одесі, позитивних характеристик, відсутність судимостей.

Крім того, захисник ОСОБА_8 вказує, що слідчий суддя упереджено розглянув клопотання прокурора, оскільки за власною ініціативою надав йому час для подання додаткових доказів в обґрунтування клопотання.

Заслухавши суддю-доповідача, думку захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційних скарг і просили їх задовольнити; виступ прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг і просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkevicius v. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого їй злочину, наявність зазначених у клопотанні слідчого ризиків та неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_10 була встановлена під час розгляду слідчим суддею клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та перевірена під час перегляду ухвали апеляційним судом Одеської області, тому на даній стадії кримінального провадження обґрунтованість підозри є доведеною.

Матеріалами провадження на даний час підтверджується наявність та незмінність заявлених у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: можливість підозрюваної переховуватись від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, може впливати на заявника та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З матеріалів провадження вбачається, що завершити досудове розслідування до закінчення строку тримання підозрюваної під вартою дійсно неможливо, оскільки необхідно вчинити низку слідчих та процесуальних дій, провести низку експертиз та виконати вимоги ст.291 КПК України.

Апеляційний суд вважає, що на підставі наданих документів слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про обґрунтованість подальшого тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_10 ,

Крім того, захисник фактично повідомив апеляційному суду що підозрювана не має свого житла, чоловіка та дітей, що не спростовує доводи клопотання про відсутність у підозрюваної міцних соціальних зв`язків, що також свідчить про наявність зазначених ризиків.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність продовження строку тримання підозрюваної під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваної і сама підозра у вчиненні нею тяжкого кримінального правопорушення, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно не змінились зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують тримання підозрюваної під вартою.

Вищевикладене свідчить про відсутність підстав для скасування ухвали слідчого судді. Інших доводів апеляційному суду представлено не було.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційні скарги захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в інтересах підозрюваної ОСОБА_10 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 04.05.2017 року, якою задоволене клопотання слідчого в ОВС першого СВ прокуратури Одеської області ОСОБА_11 , погодженого прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , підозрюваної у кримінальному провадженні №0000273 від 16.02.2017 року за ч.2 ст.28 та ч.3 ст.369-2 КК України, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4