Справа № 184/513/16-к
Номер провадження 1-кп/184/10/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.06.2017м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покров кримінальне провадження, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0001059 від 28 вересня 2015 року відносно неповнолітнього обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нововоскресенське, Нововоронцовського району, Херсонської області, українець, громадянин України, освіта неповна середня, не навчається, не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -
-у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст. 186 КК України, -

сторони кримінального провадження: прокурори ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3 , його захисник ОСОБА_5

законний представник обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_6 ,

потерпіла ОСОБА_7 , її законний представник ОСОБА_8 ,

потерпілий ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В:
27 вересня 2015 року приблизно о 20 год. 30 хв. неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , побачив раніше йому знайому неповнолітню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка йшла попереду нього разом із своїми друзями. В цей же час, ОСОБА_3 наздогнав ОСОБА_7 та між ними почалась сварка, в ході якої ОСОБА_3 побачив на плечах неповнолітньої ОСОБА_7 рюкзак і в той же час у неповнолітнього ОСОБА_3 виник злочинний намір спрямований на заволодіння зазначеним рюкзаком.

Реалізовуючи свій злочинний намір, 27 вересня 2015 року близько о 20 год. 30 хв., неповнолітній ОСОБА_3 перебуваючи біля будинку № 54-А в м. Покров Дніпропетровської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом ривку, відкрито заволодів належним неповнолітній ОСОБА_7 майном, а саме: рюкзаком із шкірозамінника рожевого кольору, розміром 45х30 см вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3455-16 від 08.07.2016 року становить 99 грн.; мобільним телефоном марки «Samsung» GT-C3322 вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3455-16 від 08.07.2016 року становить 466, 65 грн.; та грошима в сумі 200 грн.

Після цього, неповнолітній ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись майном потерпілої ОСОБА_7 на власний розсуд, чим заподіяв останній матеріальний збиток на загальну суму 765, 65 грн.

Умисні дії неповнолітнього ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Крім цього, неповнолітній ОСОБА_3 , 13 січня 2016 року близько о 18 год. 15 хв. перебував біля під`їзду №3 по АДРЕСА_3 разом з неповнолітнім ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 . У вказаних місці та час, ОСОБА_3 і ОСОБА_10 з корисливих спонукань, вступили між собою в злочинну змову, направлену на відкрите заволодіння майном, яке належить ОСОБА_9 .

Реалізовуючи свій злочинний намір, 13.01.2016 року близько 18 год. 15 хв., неповнолітній ОСОБА_3 перебуваючи у злочинній змові з неповнолітнім ОСОБА_10 біля будинку АДРЕСА_3 , використовуючи надуманий привід щодо неналежного вигляду одягу ОСОБА_9 діючи навмисно, із корисливих спонукань, застосували до ОСОБА_9 насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я, а саме: неповнолітній ОСОБА_3 кулаком наніс один удар в обличчя ОСОБА_9 від якого останній впав на землю. Потім неповнолітні ОСОБА_3 і ОСОБА_10 разом почали наносити ОСОБА_9 , який лежав на землі, численні удари ногами по голові, тим самим спричинивши ОСОБА_9 множинні синці та садна обличчя, контузію лівого ока, які відповідно до висновку судово-медичного експерта №58 від 04.02.2016 року є легкими тілесними ушкодженнями. Подолавши, вказаними діями, супротив потерпілого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, неповнолітній ОСОБА_3 разом з неповнолітнім ОСОБА_10 діючи навмисно, з корисливих спонукань, відкрито заволоділи майном, яке належить потерпілому ОСОБА_9 , а саме: ОСОБА_10 заволодів грошовими коштами в сумі 100 грн., а ОСОБА_3 зняв із шиї потерпілого срібний ланцюжок 925 проби, вагою 30 грамів, - вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3455-16 від 08.07.2016 року становить 2430 грн.

Після цього, неповнолітній ОСОБА_3 спільно з неповнолітнім ОСОБА_10 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись майном потерпілого ОСОБА_9 на власний розсуд, чим заподіяли останньому матеріальний збиток на загальну суму 2530 грн.

Умисні дії неповнолітнього ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно та за попередньою змовою групою осіб.

В ході судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вище вказаних кримінальних правопорушень не визнав повністю по кожному з епізодів та пояснив, що він 27 вересня 2015 року у вечірній час сидів разом з двома своїми друзями ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у дворі позаду магазину «Весна» у м. Покров, коли побачив двох раніше знайомих йому дівчат, серед яких була й потерпіла ОСОБА_13 та незнайомого до цього хлопця. Разом з тим, жодних конфліктів у нього з ОСОБА_14 не було, рюкзак він у неї не зривав, також не здійснював жодних протиправних дій відносно незнайомого хлопця. Вважав, що ОСОБА_14 намагається оговорити його, оскільки у нього до цього неодноразово виникали з нею конфлікти у зв`язку із неправомірними діями самої потерпілої.

Відносно вчинення кримінального правопорушення щодо потерпілого ОСОБА_15 , обвинувачений пояснив, що точно він не пам`ятає, що він робив 13 січня 2016 року, але стверджував, що ОСОБА_16 він того дня точно не бачив, потерпілого ОСОБА_15 побачив перший раз тільки в суді, а тому кримінального правопорушення він не вчиняв. Інших пояснень суду не надав.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.ч.1, 2 ст.186 КК України не визнав, суд вважає, що його вина підтверджується показами потерпілих та свідків, які були допитані судом під час судового слідства, а також сукупністю інших доказів по справі.

Під час судового слідства на підтвердження або спростування вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.ч.1, 2 ст.186 КК України були допитані потерпілі ОСОБА_7 і ОСОБА_9 та свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , які були заявлені як стороною обвинувачення, та і стороною захисту.

Так, неповнолітня потерпіла ОСОБА_7 надала покази про те, що вона у вечірній час 27 вересня 2015 року разом з друзями ОСОБА_22 та хлопцем на ім`я ОСОБА_23 , поверталась з магазину «Сана», коли у дворі позаду цього магазину зустріла раніше знайомого їй неповнолітнього ОСОБА_24 з двома хлопцями. ОСОБА_24 відразу почав її ображати, вони посварились, під час цього ОСОБА_24 завдав удару її знайомому хлопцю ОСОБА_23 , а коли вона намагалась втекти від нього, то ОСОБА_24 наздогнав і зірвав з її плеча рюкзак, в якому знаходились її особисті речі, зокрема, мобільний телефон «Samsung» і гроші в сумі 200 грн., які вона отримала від бабусі. Вона кричала ОСОБА_24 , щоб той віддав їй рюкзак, але останній на це не відреагував та з її майном зник у дворах. В цей же час, інші хлопці погнались за їх знайомим ОСОБА_23 , якій від них втік. Вона разом з подругою ОСОБА_25 відразу викликала поліцію. Через деякий час приїхала поліція та з`явився ОСОБА_24 , який був вже без її майна. Потім на прохання ОСОБА_24 приїхав ще його знайомий ОСОБА_26 , який пропонував їй не писати заяву в поліцію, за що пообіцяв купити їй два літра пива. Жодних викрадених речей їй до цього часу не повернуто. При визначенні міри покарання потерпіла покладалась на розсуд суду.

Законний представник неповнолітньої ОСОБА_7 ОСОБА_8 , яка є її бабусею, показала суду, що пам`ятає як у кінці вересня 2015 року до дому прийшла її онука ОСОБА_7 разом з подругою ОСОБА_27 , та розповіла їй про те, що ОСОБА_28 викрав у неї рюкзак, в якому були телефон та гроші в сумі 200 грн., які вона в цей день зранку дала онуці. Цивільний позов законним представником заявлений не був, при визначенні міри покарання вона покладалась на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_9 надав покази про те, що 13.01.2016 року у вечорі йому подзвонив знайомий ОСОБА_29 та запропонував продати ваги, які були у його власності. Він погодився. Біля під`їзду він зустрів свого знайомого ОСОБА_30 та ще двох хлопців, яких він до цього не знав, але як він потім з`ясував це були ОСОБА_28 та ОСОБА_31 . Всі разом вони на таксі поїхали від магазину «Фортуна» до кінотеатру «Марс», де розрахувавшись із таксистом ОСОБА_32 зайшов до 3-го під`їзду будинку по АДРЕСА_3 продавати ваги, а він та два хлопці залишились його чекати на вулиці. Потім ОСОБА_24 не сподобалась його шапка і хлопці почали до нього чіплятися, а потім вдвох бити. Патрітій в цей же час перевірив його кармани та барсетку і забрав з неї дві купюри по 50 грн., а ОСОБА_24 зняв з шиї срібний ланцюжок, вагою приблизно 30 гр. з хрестиком (хрестик йому відразу віддали). Потім з під`їзду вибіг ОСОБА_33 , кинув йому гроші за ваги, та вони втекли, а він почав потрохи добиратися до брата. Після побиття в нього були травми. Його били руками, перший удар був по голові, від якого він впав на землю, ногами його почали бити тоді, коли він вже впав. Освітлення на вулиці було погане, але він особисто бачив, що саме ОСОБА_28 з нього знімав ланцюжок. Цивільний позов заявлений ним не був. При визначенні міри покарання покладався на розсуд суду.

Показами свідка ОСОБА_17 , яка є знайомою потерпілої по справі ОСОБА_34 , доведено, що 27 вересня 2015 року вона разом з ОСОБА_35 та хлопцем на прізвище ОСОБА_23 гуляли по місту Покров. Під час прогулянки вони вирішили купити в магазині «Сана» слабоалкогольні напої та посидіти в дворі позаду цього магазину. Коли вони прийшли у двір і підходили до лавочки, то до них підійшла компанія з трьох молодих хлопців, серед яких був ОСОБА_28 , якого вона до цього вже знала. Інших хлопців вона не знає. Хлопці почали до них чіплятися і двоє незнайомих хлопців почали бити ОСОБА_23 . В той же час, ОСОБА_36 почала бігти від компанії, за нею погнався ОСОБА_28 , наздогнав її та зірвав з її плеча рюкзак (рожевого кольору). До цього вона бачила у рюкзаку зошити, мобільний телефон марки «Samsung» та 200 грн. однією купюрою. Потім ОСОБА_24 побіг з рюкзаком у її сторону, кинув його, і потім знову підняв і вже разом з ним побіг у напрямку 7-ої школи. Еліна кричала ОСОБА_24 щоб той повернув рюкзак і телефон. Потім вони викликали поліцію, а ще потім до неї і ОСОБА_37 підходив хлопець на прізвище ОСОБА_26 , який пропонував їм забрати заяву і обіцяв за це купити їм пива.

Показами свідка ОСОБА_18 доведено про те, що восени 2015 року у вечірній час він гуляв по місту Покров разом з двома дівчатами на ім`я ОСОБА_25 та ОСОБА_38 , з яким він познайомився напередодні. Вони вирішили взяти напої та посидіти у дворі позаду магазину, в якому вони ці напої купили. У дворі їх зустріли троє незнайомих йому до цього хлопців, які почали конфліктувати з дівчиною на ім`я ОСОБА_38 , на плечі якої висів рюкзак (рожевого кольору). Коли він намагався заступитися за дівчат, то двоє хлопців почали йому погрожувати, а третій в цей час погнався за ОСОБА_35 , яка від нього втікала. Він зрозумів, що зараз буде бійка, а тому також почав тікати. Хлопці спочатку вдвох, а потім і третій, який також кидав в нього каміння, погнались за ним і лише через приблизно 200 метрів він помітив, що хлопці його вже не наздоганяють. Того ж дня, він повертався на місця події за викликом поліції та бачив хлопця, який чіплявся до ОСОБА_37 , кидав в нього камінням та намагався наздогнати. Більше свідок нічого розповісти не зміг у зв`язку із значним проміжком часу, що пройшов після зазначених подій.

Показами свідка ОСОБА_21 , який перебуває у дружніх стосунках з обвинуваченим, доведено про те, що 27 вересня 2015 року у вечірній час він випадково зустрів ОСОБА_24 біля магазину «Спорт товарів», що розташований у м. Покров. Після цього, вони удвох гуляли по місту приблизно десь 15-20 хв., потім в районі магазину «Весна» зустріли ОСОБА_16 та ОСОБА_39 , сиділи разом на лавочці, спілкувались, а потім коли вирішили розійтись по домам, він бачив як ОСОБА_24 було затримано працівниками поліції. Про викрадення майна у потерпілої ОСОБА_14 , він нічого не знає та ОСОБА_24 йому про це нічого не розповідав.

Показами свідка ОСОБА_19 доведено, що він на час скоєння кримінального правопорушення працював водієм в «Алло-таксі» м. Покров. 13.01.2016 року у вечірній час (після 5-ої години) йому зателефонував диспетчер та відправив його на замовлення до магазину «Фортуна» у м. Покров. Він приїхав за вказаною адресою та забрав із собою чотирьох пасажирів молодих чоловіків, серед яких були ОСОБА_24 , якого він знає із спільного зайняття спортом, ОСОБА_15 та ОСОБА_26 , які йому були відомі, та ще один чоловік, якого він до цього не знав. Хлопці сказали йому їхати до магазину «Гурман» в м. Покров. Коли він виконав заказ, всі особи вийшли з автомобіля і кудись пішли, за поїздку з ним розрахувався ОСОБА_26 . Він не помітив, щоб ОСОБА_15 був побитий, чи інші особи якимось чином чинили на нього тиск. Наступного дня його було запрошено до поліції, де він надав свої пояснення та впізнав осіб, які їхали в його автомобілі за фотознімками, що були надані йому працівниками поліції.

Показами свідка ОСОБА_20 , який є рідним братом потерпілого по справі, доведено про те, що 13.01.2016 року приблизно о 19 год. 00 хв. до нього до дому прийшов ОСОБА_9 , і повідомив, що його біля будинку по АДРЕСА_3 побили незнайомі хлопці та забрали у нього 100 грн. і срібний ланцюжок. На обличчі брата він помітив синці та подряпини, і вся його одежа була забруднена, нібито його качали по землі. Він відразу повіз брата до прийомного відділення міської лікарні, де йому ОСОБА_9 повідомив про те, що його побили ОСОБА_40 та ОСОБА_41 . Коли саме брат назвав йому прізвища хлопців він більш точно не пам`ятає, оскільки після події пройшло вже багато часу.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_3 ОСОБА_6 , яка самостійно займається вихованням неповнолітнього ОСОБА_3 , пояснила суду, що вона підтримує теплі стосунки з сином, їх родина матеріально забезпечена достатньо, у ОСОБА_42 є необхідні умови для навчання й дозвілля, необхідності вчиняти злочини у нього не було, оскільки вона постійно надає йому кишенькові гроші. На даний час син не навчається, але в майбутньому планує отримати професію. Після подій, які трапились син став більше часу проводити вдома, довго не гуляє, прислуховується до її порад. Вона не допускає можливості того, що син міг вчинити інкриміновані йому кримінальні правопорушення.

Представник Служби у справах дітей Виконавчого комітету Покровської міської ради ОСОБА_43 , повідомила суд про те, що родина обвинуваченого ОСОБА_3 не стоїть на їх обліку, а тому вона не може вказати, що стало підставою для вчинення неповнолітнім кримінальних правопорушень.

Інспектор з ювенальної превенції Сектору превенції Покровського ВП Нікопольського ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_44 , повідомив суд, що сім`ю ОСОБА_3 він, як уповноважена на те особа, вів на протязі одного року, з 18 січня 2016 року. ОСОБА_3 перебував в цей час на його обліку, він проводив з неповнолітнім та його матір`ю профілактичні бесіди, щодо попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Будь-яких нових кримінальних або адміністративних правопорушень за цей період зафіксовано ним не було.

Сторони обвинувачення та захисту на допиті інших свідків, заявлених у підготовчому судовому засіданні, відмовились під час судового засідання 28.03.2017 року та на їх допити в подальшому не наполягали, також будь-яких інших клопотань щодо доповнення судового слідства до суду не надали.

Крім показів потерпілих та свідків, стороною обвинувачення на підтвердження вини неповнолітнього ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч.1,2 ст.186 КК України подані документальні докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, що були досліджені в судовому засіданні, а саме:

-витяг з кримінального провадження № 0001059 від 28 вересня 2015 року про внесення даних до ЄРДР, по факту того, що 27.09.2015 року приблизно о 20 год. 40 хв. невстановлена особа, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , відкрито заволоділа майном, яке належить н/л ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заподіявши останній матеріальну шкоду (том 3, а.м.к.п.1);

-протокол від 27.09.2015 року про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від законного представника ОСОБА_7 ОСОБА_8 (том 3, а.м.к.п.15);

-протокол огляду місця події від 27.09.2015 року з фото таблицею, яким зафіксовані ділянки місцевості, на яких було вчинено кримінальне правопорушення (том 3, а.м.к.п.17-18);

-документами, які підтверджують належності речей, а саме мобільного телефону марки «Samsung» GT-C3322 потерпілій ОСОБА_7 (том 3, а.м.к.п.20);

-протокол від 17.11.2015 року про пред`явлення свідку ОСОБА_18 особи для впізнання за фотознімками, згідно якого свідок ОСОБА_18 впізнав за рисами обличчя на фотознімку №4 чоловіка, який 27.09.2015 року чіплявся до ОСОБА_37 та стягнув з її плеча рюкзак. Згідно додатку до вказаного протоколу, на фотознімку за №4 зображений обвинувачений ОСОБА_3 (том 3, а.м.к.п.53-54);

-повідомлення про підозру від 15 січня 2016 року, якою неповнолітньому ОСОБА_3 висунуто підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.186 КК України по епізоду з потерпілою ОСОБА_7 (том 3, а.с.133-135);

-витяг з кримінального провадження № 0000046 від 15 січня 2016 року про внесення даних до ЄРДР, по факту того, що 13.01.2016 року приблизно о 18 год. 00 хв. невстановлені особи, знаходячись біля будинку №24 по вул. Курчатова в м. Покров (Орджонікідзе), застосовуючи насилля, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого відкрито заволоділи майном належним ОСОБА_9 , заподіявши останньому матеріальну шкоду (том 3, а.м.к.п.169);

-протокол від 15.01.2016 року про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 (том 3, а.м.к.п.178);

-протокол огляду місця події від 15.01.2016 року з фото таблицею, яким зафіксована ділянка місцевості, на якій було вчинено злочин (том 3, а.м.к.п.180-181);

-протокол пред`явлення особи для впізнання від 15.01.2016 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав за рисами обличчя на фотознімку №3 чоловіка, який 13.01.2016 року разом із іншою особою, відкрито заволодів його речами, а саме: срібним ланцюжком та грошима. Згідно додатку до вказаного протоколу, на фотознімку за №3 зображений обвинувачений ОСОБА_3 (т. 3 а.м.к.п.186-188);

-висновок експерта №58 від 29.01.2016 року, згідно якого виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді множинних синців і саден обличчя, контузії лівого ока відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які могли утворитися від дії тупих твердих предметів, або від ударів об такі предмети (т.3 а.м.к.п.199-200);

-протоколом слідчого експерименту від 15.02.2016 року разом з фото таблицею, згідно якого потерпілий ОСОБА_9 , послідовно відтворив обстановку та обставини вчинення щодо нього кримінального правопорушення (том 3, а.м.к.п.214-219);

-постанова від 04 березня 2016 року про об`єднання кримінальних проваджень за №0001059 та за №0000046 в одне провадження з присвоєнням йому єдиного номеру №0001059 (том 3, а.м.к.п.168);

-повідомлення про підозру від 26 лютого 2016 року, якою неповнолітньому ОСОБА_10 висунуто підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.186 КК України по епізоду з потерпілим ОСОБА_9 (том 4, а.м.к.п.42-44);

-постанова від 26 лютого 2016 року про виділення матеріалів кримінального щодо неповнолітнього ОСОБА_45 в окреме провадження, у зв`язку із тим, що останній знаходиться у розшуку (том 4, а.м.к.п.47);

-повідомлення про підозру від 26 лютого 2016 року, якою неповнолітньому ОСОБА_3 висунуто підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.186 КК України по епізоду з потерпілим ОСОБА_9 (том 4, а.м.к.п.56-58);

-протокол огляду предмету від 06.07.2016 року з фото таблицею, згідно якого потерпілий ОСОБА_9 добровільно видав бірку з ювелірного магазину «Коралл» на придбання срібного ланцюжка (том 4, а.м.к.п.88-91);

-постанова від 06 липня 2016 року про визнання і залучення речового доказу до матеріалів кримінального провадження №0001059 паперового пакету, в якому знаходиться бірка з ювелірного магазину «Коралл» на придбання срібного ланцюжка (том 4, а.м.к.п. 92);

-висновок судової товарознавчої експертизи № 3455-16 від 08.07.2016 року, яким встановлена загальна вартість викраденого у потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_9 майна, а саме: телефону марки «Samsung» GT-C3322, рюкзака із шкірозамінника та срібного ланцюжка 925 проби вагою 30 грамів, плетіння «панцерне» (том 4, а.м.к.п.97-104);

-повідомлення про зміну підозри від 14 липня 2016 року, якою неповнолітньому ОСОБА_3 висунуто підозру у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.1,2 ст.186 КК України по епізодам з потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_9 (том 4, а.м.к.п.109-110).

Фактичні данні, які містяться в документальних доказах зібраних по даній кримінальній справі, збігаються з показами потерпілих та свідків, узгоджуються із зібраними та детально дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.

Крім цього, Покровським міським відділом з питань пробації було складено досудову доповідь щодо неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно якої вбачається, що останній на даний час має неповну середню освіту. 15.01.2016 року був відрахований з навчального закладу ДПТНЗ «ОПТУ» та на даний час офіційно ніде не працює, і не навчається.

Голова Покровського клубу східних єдиноборств «АЯКС» повідомив, що ОСОБА_3 відвідує спортивну секцію з 2015 року. За цей час зарекомендував себе як хороший товариш, добрий, завжди готовий прийти на допомогу іншому. В колективі користується повагою, має з усіма добрі відносини, комунікабельний.

Під час бесід з представником органу пробації обвинувачений ОСОБА_3 йшов на контакт. Має конструктивні плани на майбутнє: продовжувати здобувати освіту, працевлаштуватися, створити сім`ю. Зі слів неповнолітнього ОСОБА_3 він не завжди вміє контролювати власну поведінку, іноді втрачає контроль над собою. Мав емоційну травму в сім`ї у зв`язку з самогубством брата у 2012 році, самогубством вітчима у 2015 році. Розуміє, що необхідно корегувати власну поведінку в напрямку подолання амбівалентності, виявляє здатність слухати поради старших, не заперечує щодо надання психологічної допомоги, намагається привернути до себе увагу дорослих, бажає бути почутим. У ОСОБА_3 наявна мотивація до позитивних змін.

За результатами відпрацювання форми оцінки вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченого ОСОБА_3 було виявлено середній ризик по криміногенних факторах «стосунки з друзями та підлітками», оскільки має знайомих, серед яких є особи з антисоціальною поведінкою; «освіта, навчання та працевлаштування», оскільки неповнолітній ніде не навчається і не працює; «особисті якості та поведінка», оскільки неповнолітньому іноді важко знаходити спільну мову з іншими людьми, не може ідентифікувати внутрішні (думки, потреби, емоції) та зовнішні (ситуації, люди, події) чинники, які викликають спалахи гніву та іншу проблемну поведінку.

Показам обвинуваченого ОСОБА_3 , суд надає критичну оцінку, оскільки ці покази не відповідають встановленим судом обставинам у справі, не узгоджуються з показами потерпілих та свідків по справі, та наявні в матеріалах справи письмові докази, зокрема, висновки експертиз, протоколи проведення слідчих експериментів, протоколи впізнання за фотознімками та інше, спростовують ці покази, що свідчить про їх надуманість і є способом захисту обвинуваченого ОСОБА_3 з метою уникнення відповідальності за скоєні ним кримінальні правопорушення за ч.ч.1, 2 ст.186 КК України.

Таким чином, в судовому засіданні доведено, що в діях обвинуваченого ОСОБА_3 дійсно є склад кримінальних правопорушень, передбачених за ч.ч.1,2 ст.186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж) та відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно та за попередньою змовою групою осіб та обвинувачений ОСОБА_3 дійсно винуватий у скоєнні кожного із інкримінуємих йому кримінальних правопорушень.

Призначаючи відповідно до вимог ст. 65 КК України вид і міру покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, які за ч.1 ст.186 КК відносить до злочинів середньої тяжкості, а за ч.2 ст.186 КК до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який свою вину не визнав, але раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, злочини вчинив у неповнолітньому віці, з місця навчання та проживання в цілому характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога, психіатра і фтизіатра не перебуває, а також не перебуває на обліку в службі у справах дітей, а тому вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді позбавлення волі у межах санкцій ч.1 ст. 186 КК України та ч.2 ст.186 КК України, із застосування ч.1 ст.70 КК України визначивши остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Вирішуючи питання про те, чи повинен неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 відбувати реальне покарання у вигляді позбавлення волі, суд відповідно до вимог ст. 66 КК України враховує пом`якшуючі його вину обставини і визнає ними те, що кримінальні правопорушення вчинені в неповнолітньому віці (15 років), в день вчинення першого кримінального правопорушення, а саме 27 вересня 2015 року неповнолітній мав сильну емоційну травму пов`язану із самогубством його вітчима, а тому враховуючи також надані відділом з питань пробації висновки, які підтверджують наявну у неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 мотивації до позитивних змін, вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк із застосуванням до нього ст.ст. 75, 76, 104 КК України.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України суд не вбачає.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.

Питання про речові докази, суд вирішує виходячи з положень ст.100 КПК України та вважає необхідним речові докази по справі, а саме: паперовий пакет, в якому знаходиться бірка з ювелірного магазину «Коралл» на придбання срібного ланцюжка залишити при матеріалах кримінального провадження за № 0001059 від 28 вересня 2015 року.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України вважає, що витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 84-86, 91-94, 368, 370, 371, 373-376 КПК України , суд, -

У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять ) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 за сукупністю злочинів остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, від відбування яких згідно з ст.ст. 75, 104 КК України звільнити під умовою, що він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки відповідно до п.п.3,4 ст.76 КК України повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та періодично з`являтися на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.

Речові докази, а саме: паперовий пакет, в якому знаходиться бірка з ювелірного магазину «Коралл» на придбання срібного ланцюжка залишити при матеріалах кримінального провадження за № 0001059 від 28 вересня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судових експертиз у сумі 176, 20 грн.

На вирок суду з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Орджонікідзевський міській суд Дніпропетровської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1