Справа № 206/6936/16-к
Провадження № 1-кп/206/28/16
У Х В А Л А
"05" липня 2016 р.

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника-адвоката ОСОБА_5
потерпілий ОСОБА_6
перекладач ОСОБА_7
розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0001213 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального Кодексу України,-
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження №0001213 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального Кодексу України.
В судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про призначення комісійної судово-медичної експертизи для встановлення можливості уникнути потерпілою смерті, при надані завчасно медичної допомоги, доручивши проведення вказаної експертизи експертам Дніпропетровського обласного комунального закладу «Бюро судово-медичної експертизи».
Захисник обвинуваченого підтримав клопотання свого підзахисного.
Прокурор заперечувала,
Потерпілий не з`явився в судове засідання, причини його неявки суду не відомі.
Суд заслухавши учасників судового процесу прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду, суд за клопотанням сторін кримінального провадження, або потерпілого за наявності підстав, передбачених ст. 242 цього кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту, або експертам.
Згідно з ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне отстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим кодексом.
Натомість, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Далі - Конвенція), яка відповідно до до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Протоколу №7 ст.ст.2,4,6 до Конвенції» проголошує принцип верховенства права та поняття справедливого судового розгляду.
Найбільш важливим серед принципів п.1 ст.6 є принцип рівності можливості.
Як визначив Європейський суд з прав людини у справі «Ноймайстер проти Австрії»(1968) кожна сторона під час розгляду справи повинна мати рівні можливості та жодна із сторін не повинна мати якихось вагомих переваг над опонентом.
Європейський суд з прав людини визнав порушення ст.6 у випадках, коли національні суди ухвалювали рішення, коли було відмовлено у можливості представити певні докази «Де Аес та Жійзельс проти Бельгії» (1997) та «Мантованеллі проти Франції» (1997), зокрема, висновки експертів «Бьоніш проти Австрії» (п.32 рішення від 6 травня 1985 року).
Ключовим у принципі рівних можливостей є те, що суди мають довести готовність забезпечувати ефективне здійснення гарантованих у ст.6 прав.
Наведені положення Конвенції та практика Європейського суду, що відповідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-1V «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права.
З метою з`ясування об`єктивності всіх обставин кримінального провадження, справедливого розгляду справи, суд вважає за необхідне задовольнити частково клопотання обвинуваченого та призначити комісійну судово-медичну експертизу.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 242, 332, 350 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
У Х В А Л И В:
Призначити у кримінальному провадженні № 0001213 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального Кодексу України, комісійну судово-медичну експертизу, проведення якої доручити Дніпропетровському обласному комунальному закладу «Бюро судово-медичної експертизи» (м. Дніпропетровськ, пл.. Жовтнева, 14)
На вирішення експертам поставити наступні питання:
- Які наявні на тілі потерпілої ОСОБА_8 тілесні ушкодження, їх місце розташування на тілі потерпілої, характер, локалізація, механізм, послідовність та давність утворення кожного з виявлених ушкоджень?
- До якого ступеню тяжкості відноситься кожен з них та які з них перебувають прямому причинному зв`язку з настанням смерті?
- Чи є серед виявлених у потерпілої ОСОБА_8 тілесні ушкодження, які могли утворитись до 27.07. 2015 року та після цієї дати, в тому числі після лікування в умовах стаціонару. Якщо є, то які саме, їх характер, локалізація та механізм утворення?
- Від дії яких предметів утворилися виявлені у потерпілої тілесні ушкодження, та чи відобразилися на тілі (голові) потерпілої індивідуальні ознаки травмуючого предмету, за якими можна визначити яким саме був цей предмет?
- Чи могли виникнути тілесні ушкодження виявлені у потерпілої в ділянці голови від одного удару взутою у тапок ногою?
- Чи є розрив у часі між виникненням виявлених у потерпілої тілесних ушкоджень, тобто заподіяни в один проміжок часу або в різний проміжок часу розрив декілька днів?
- Чи здатна була ОСОБА_8 після спричинення їй тілесних ушкоджень вчиняти якісь самостійні дії, а саме пересуватися та інше, якщо могла, то який проміжок часу?
- Який стан здоров`я мала потерпіла до отримання тілесних ушкоджень 27.07.15. року, чи мала хронічні захворювання кровообігу мозку,травми голови та інші захворювання, що могли вплинути на перебіг процесу посттравматичного лікування та настання смерті?
- Чи надано потерпілій ОСОБА_8 первинну медичну допомогу одразу після нанесення тілесних ушкоджень 27.07.2015року. Якщо так, то які саме заходи застосовано та чи є вони достатніми та належними?
- Які лікувальні заходи були надані потерпілій ОСОБА_8 під час стаціонарного лікування в лікарні, чи достатні вони та чи виконані в повному обсязі?
- Які лікувальні заходи надавались потерпілій після виписки з лікарні, чи достатні вони та чи виконані в повному обсязі?
- Чи відповідала надана медична допомога характеру тілесного ушкодження, нанесеного 27.07.2015 року та чи вплинуло це на визначення тяжкості тілесних ушкоджень?
- Чи могли вплинути на тяжкість заподіяних тілесних ушкоджень несвоєчасне та неналежне надання медичної допомоги потерпілій ОСОБА_8 .?
- Чи перебуває у прямому причинному зв`язку зі смертю потерпілої якість надання медичної допомоги?
- Чи була можливість уникнути наслідків у вигляді смерті потерпілої ОСОБА_8 у разі надання своєчасної та необхідної для лікування допомоги?
Попередити експертів про відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, зупинити на час проведення комісійної судово-медичної експертизи та надходження до суду висновку експертів.
Витребувати із Дніпропетровської обласної клінічної лікарні ім. Мечнікова, Дніпропетровської шостої міської клінічної лікарні ДОР, Дніпропетровської клінічної об`єднанної швидкої медичної допомоги "Дніпропетровської обласної ради" всю наявну медичну документацію на хвору ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також надати карту виїзду бригади швидкої допомоги від 27.07.2015 року на адресу, АДРЕСА_1 до хворої ОСОБА_8 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1