Справа № 368/905/17
Провадження № 1-в/368/136/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" серпня 2017 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
представника колонії ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кагарлику в режимі відеоконференції лопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно дострокове звільнення,
В С Т А Н О В И В:
До Кагарлицького районного суду Київської області звернувся засуджений ОСОБА_5 із клопотанням та просить суд звільнити його умовно достроково на невідбутий термін.
Своє клопотання засуджений мотивував наступним.
На даний час він відбуває покарання в Кагарлицькій виправній колонії №115 за вироком Жовтневого районного суду від 14.05.2014 року (спр.№201/13309/13к пров.1кп/201/39/2014) та вироком Апеляційного суд Дніпропетровської області від 14.09.2015 року (пров.11кп/774/1167/15) за ч. 3 статті 286 КК України 10 років позбавлення волі.
Статтею 81 КК України встановлено порядок та підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання:
1.Особи, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
2.Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
До праці він відноситься добре, завдану роботу виконує добросовісно, характеризується позитивно, заходи виховної спрямованості відвідує регулярно, реагує на них правильно.
Так, за час перебування в місцях позбавлення волі, має заохочення.
Дисциплінарних стягнень, (в тому числі знятих чи погашених в установленому законом порядку) за весь час відбування покарання не має.
Зглядаючись на заохочення, відсутність стягнень, в тому числі знятих чи погашених в установленому законом порядку, за весь час відбування покарання, вважає є підстави вважати що, він має поведінку, яка свідчить про той факт, що він має саме право-слухняну поведінку, яка свідчить про можливість застосування до нього пільги, яка передбачена ст.81 КК України.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовне після фактичного відбуття засудженим:
1)не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин середньої тяжкості, а також за необережний злочин.
Початок строку відбування покарання для нього: 20 березня 2013 року.
Кінець строку відбування покарання : 24 вересня 2020 року.
? частина строку відбування його покарання : 24 вересня 2015 року.
Отже, що стосується формально-юридичних підстав щодо застосування до нього положень ст.81 КК України, то такі є в наявності.
Що стосується матеріального права:
Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.05.2014 року з урахуванням вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.09.2015 року, яким було змінено розміри відшкодувань:
Стягнуто солідарно з нього та TOB «ІнстітутДніпроВНІПІенергопром» на користь ОСОБА_6 на відшкодування моральної шкоди 1 000 000 гривень та на користь ОСОБА_6 стягнуто солідарно з нього та ОСОБА_7 витрати на правову допомогу в розмірі 3 000 гривень, та зараховано відшкодування моральної шкоди перераховані TOB «ІнстітутДніпроВНІПІенергопром» на банківській «рахунок ОСОБА_6 300 000 (триста тисяч) гривень, та згідно інформаційного листа Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпро від 01.02.2017 року за № 281, за в/л №201/13309/13к на користь ОСОБА_6 було стягнуто з TOB «ІнстітутДніпроВНІПІенергопром» - 700 000 гривень, тобто перед потерпілим ОСОБА_6 солідарна моральна шкода виплачена повністю.
Також вище вказаними вироками визначена необхідність стягнути солідарно з нього та ОСОБА_7 на користь держави 51695,02 гривень, проте на адресу установи, де він відбуває покарання, жодних виконавчих листів про стягнення з його заробітної плати вказаних вище витрат, не надходило.
Так ним не повністю виплачена моральна шкода завдана скоєним злочином, а саме: добровільно ним сплачено ОСОБА_8 08.12.2016 року 500 грн. та 23.01.2017 року 350 грн., що підтверджується доданими до клопотання копіями квитанцій та чеку поштових переказів.
Згідно інформаційного листа Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпро від 01.02.2017 року за №281 на виконані у ДВС відсутні виконавчі листи від потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про стягнення з нього коштів, отже відсутні борги перед потерпілими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .
Стосовно потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,. ОСОБА_13 , згідно матеріалів справи №201/13309/13к, строк пред`явлення виконавчого листа закінчився, тому вважає, що він має законі підстави для застосування до нього умовно-дострокового звільнення, оскільки стягувачі не мають наміру стягувати з нього кошти.
Та на далі він планує сплачувати за спричинену скоєним злочином моральну шкоду ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , та за витрати на правову допомогу потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , а також сплачувати за спричиненні злочином витрати на користь держави.
З метою усунення неприязних відносин, він ще на стадії досудового розслідування та під час судових засідань не одноразово, щиро вибачався перед потерпілими та повідомляв - що в нього нічим одразу сплатити присуджену моральну шкоду.
Просить суд звернути увагу на те, що він раніше не судимий і злочин скоїв вперше, який класифікується як тяжкий з необережності, вину свою визнав в повному обсязі. Він усвідомлює неправомірність своїх дій, та коритиму себе усе життя. Проте у разі умовно-дострокового звільнення він буде більш корисний своїй родині та потерпілим, на даючи їм посильну допомогу та підтримуючи матеріально.
Він не несу суспільної небезпеки і може це довести своїми діями, направленими на зменшення його лиха, що він ненавмисно заподіяв та принести користь суспільству, громаді та Державі.
Призначаючи покарання, Держава не вдається до помсти засудженому, а забезпечує необхідні умови його виправлення та ресоціалізації, соціальну і правову захищеність із забезпеченням в тому числі заходів заохочення, серед яких є умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Більше того, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого (ч. 2 ст. 50 КК України).
Згідно з ст.ст. 130, 131 КВК України засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці та навчання довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. Застосування заходів заохочення має на меті здійснення виховного впливу як на тих осіб, до яких ці заходи застосовуються на основі об`єктивної оцінки поведінки засуджених, їхнього ставлення до праці і навчання, так і на інших засуджених
Засуджений ОСОБА_5 клопотання щодо покарання у виді позбавлення волі підтримав та просив задовольнити, оскільки вважає, що він став на шлях виправлення.
Прокурор Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 клопотання засудженого підтримав та просив його задовольнити, оскільки засуджений став на шлях виправлення.
Представник колонії не заперечував проти задоволення клопотання засудженого.
Суд, вислухавши клопотання засудженого ОСОБА_5 , висновок прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання засудженого, думку представника Кагарлицької виправної колонії (№115) Київської області, який підтримав подання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дане клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Таким чином, чинне законодавство встановлює дві підстави для можливого застосування до особи умовно-дострокового звільнення від відбування покарання:
1) відбуття мінімально необхідної частини відповідного покарання;
2) доведення свого виправлення засудженим сумлінною поведінкою та ставлення до праці.
Інших вимог чинний закон не передбачає.
Відповідно до п. п. 15, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» застосовуються суддею районного (міського) суду за місцем відбування засудженим покарання за спільним поданням органу, що відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх. Суд має повідомляти ці органи про час і місце судового розгляду.
Суди під час судового засідання у справах про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким та умовно дострокового звільнення повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.
Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потреби в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області засуджений 14.09.2015 року за ст. 286 ч. 3 КК України до десяти років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на три роки. 18.03.2016 року Кагарлицьким районним судом Київської області зараховано у строк відбування строк попереднього ув`язнення з 20.03.2013 року по 13.09.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_5 прибув із Дніпропетровського СІЗО, де утримувався з 20.03.2013 р.
Із наданої характеристики (а.с. 60-61) вбачається, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання у виправній колонії не допустив жодного порушення вимог режиму. Працевлаштований в колонії різноробочим на виробництві установи. Заохочувався сім раз керівництвом установи, а саме: 30.04.2015 р., 12.05.2015 р., 14.01.2016 р., 25.08.2016 р., 20.10.2016 р., 06.04.2017 р. та 22.06.2017 р. за сумлінну поведінку і ставлення до праці. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктує.
ОСОБА_5 був засуджений за тяжкий злочин з необережності й відбув ? призначеного йому судом у вироку строку покарання у виді позбавлення волі, що ніким не оспорюється.
Згідно з висновком адміністрації колонії, ОСОБА_5 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Суд вважає, що саме адміністрація колонії може надати найбільш повну і об`єктивну характеристику засудженої особи.
Суд дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення, довів своє виправлення, станом на 24.09.2015 року відбув 1/2 частину міри покарання, а тому відносно нього може бути застосовано ст. 81 КК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.. 81 КК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання м`яким", ст. ст.. 537 539 КПК України (в редакції 2012 року), суд, -
УХВАЛИВ :
Заяву засудженого ОСОБА_5 про умовно дострокове звільнення від основного покарання задовольнити.
Засудженого ОСОБА_5 від відбуття основного покарання за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.09.2015 року у виді позбавлення волі звільнити умовно-достроково на 3 (три) роки 37 днів.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1