Провадження по справі № 1-кс/522/2169/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2017 року місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника заявника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про зняття арешту з майна,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси із клопотанням про зняття арешту з майна, накладеного слідчим з особливо важливих справ СУ ГУ МВС України в Одеській області від 26.02.2007р. в рамках досудового розслідування кримінальної справи №9/3.
Клопотання обґрунтоване тим, що вказане нежитлове приміщення належить ОСОБА_3 на праві власності за договором купівлі-продажу від 20.12.2006р. та було придбано у власність у ОСОБА_5 23.12.2006р. в КП «Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на вищевказане приміщення, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13028102 від 23.12.2006р.
Станом на момент розгляду клопотання про зняття арешту з майна, його власнику, ОСОБА_3 , не оголошено повідомлення про вчинення будь-якого кримінального правопорушення. ОСОБА_3 не є ні учасником кримінальної справи, ні стороною по справі в рамках якої накладено арешт на нежитлове приміщення загальною площею 83,4 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, постанова про накладення арешту від 26.02.2006р.,- підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 підтримав свою заяву в повному обсязі та просив її задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, хоча про місце, час та дату судових засідань неодноразово був повідомлений належним чином.

Відповідно до ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Розглянувши заяву, заслухавши адвоката ОСОБА_4 та дослідивши надані матеріали, приходжу до висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, в слідчим з ОВС СУ ГУ МВС України в Одеський області ОСОБА_6 здійснювалось досудове розслідування у кримінальній справі №9/3 за фактом заволодіння шахрайським шляхом нежитлового приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 85,9 кв. м.
В ході розслідування зазначеної кримінальної справи 26.02.2007р. слідчим накладено арешт на майно, яке належить ОСОБА_3 , а саме на нежиле приміщення загальною площею 83,4 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначений арешт накладено у зв`язку з тим, що на думку органу досудового слідства, вказане приміщення є предметом злочинного посягання.

В рамках розслідування кримінальної справи № 9/3 ОСОБА_3 не пред`являлось про підозру у вчиненні будь якого кримінального правопорушення.

Право власності на вказане нежитлове приміщення загальною площею 83,4 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується правовстановлюючими документами.

Відповідно до ст. 126 КПК України (в редакції 1960 року), за правилами якого було прийнято рішення про арешт майна, забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного, або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії.

З набранням чинності КПК України в редакції 2012 року слідчий з клопотанням про накладення арешту на нежиле приміщення ОСОБА_3 з підстав, передбачених ст. 170 КПК України, не звертався.

Разом з тим, згідно ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого, або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного чи обвинуваченого, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб.

Враховуючи, що ОСОБА_3 не є та ніколи не був ані підозрюваним, ані обвинуваченим у кримінальному провадженні (а раніше - кримінальній справі) з розслідування кримінального правопорушення, вчиненого стосовно його майна, підстав для накладення арешту на вказане майно ані відповідно до положень КПК України 1960 року, ані відповідно до вимог КПК 2012 року, - не має.

Окрім цього, згідно чинного законодавства, арешт не може бути накладений на будь-яке майно добросовісного набувача.

Згідно п. 10 Перехідних положень КПК України, кримінальні справи, які на день набрання чинності КПК України не направлені до суду з обвинувальним висновком, розслідуються, надсилаються та розглядаються судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій і Верховним Судом України згідно з положеннями чинного КПК.

Статтею ст. 174 КПК України передбачено право підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
На підставі вищевикладеного, арешт, накладений слідчим з ОВС СУ ГУ МВС України в Одеський області ОСОБА_6 від 26.02.2007р. на майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме на нежиле приміщення загальною площею 83,4 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , - підлягає скасуванню.

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з майна, накладеного постановою слідчим з ОВС СУ ГУ МВС України в Одеський області ОСОБА_6 від 26.02.2007р.,- задовольнити.

Арешт накладений постановою слідчого з ОВС СУ ГУ МВС України в Одеський області ОСОБА_6 від 26.02.2007р. на нежиле приміщення, загальною площею 83,4 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_3 ,- скасувати.

Слідчий суддя Приморського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1

06.02.2017