Справа № 466/578/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 червня 2017 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря с/з ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника ЛВК ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Львові в режимі відеоконференції клопотання захисника - адвоката ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш мяким у виді виправних робіт засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із неповною освітою, неодруженого, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

09.09.1994 року Зарічним районним судом міста Суми за ст. ст. 140 4.2, 46-1 КК України до 2 років позбавлення волі із відстрочкою виконання вироку суду на 1 рік. Звільнений 18.08.1994 року від покарання на підставі указу Президента України «Про амністію».

13.02.1995 року Зарічним районним судом міста Суми за ст. 140 ч. 1 КК України до 2 років виправних робіт із відрахуванням у дохід держави 20 % заробітку.

17.1996 року Зарічним районним судом міста Суми за ст. 206 ч. 2, 101 ч. 1, 141 ч. 3, 44, 42 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією майна.

03.07.2002 року Зарічним районним судом міста Суми за ст.ст. 185 ч. 3, 15 ч. 1, 185 ч. 3, 350 ч.2, 357 ч. З, 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 26.10.2005 року умовно-достроково на 1 рік 8 місяців 29 днів

17.07.2008 року Зарічним районним судом міста Суми за ст. 185 ч.2, 71, 81 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнений 16.07.2010 року по відбуттю міри покарання.

30.03.2011 року Зарічним районним судом міста Суми за ст. 185 ч.2 КК України до 1 року обмеження волі. Звільнений 30.03.2012 року по відбуттю міри покарання.

23.11.2012 року Зарічним районним судом міста Суми за ст. 185 ч. 3, 69 ч. 1 КК України до 6 місяців арешту. Звільнений 25.03.2013 по відбуттю покарання,-

у с т а н о в и в :

20.04.2015 року ОСОБА_5 засуджений Зарічним районним судом міста Суми за ст.185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі.

03.02.2016 року ОСОБА_5 засуджений Ковпаківським районним судом міста Суми за ст. 128, 71, 72 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Початок терміну покарання - 28 серпня 2015 року, кінець строку покарання - 17 жовтня 2017 року.

27.01.17 року захисник - адвокат ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням в інтересах засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, а в подальшому 19.04.17 подала клопотання про зміну вимог та просила замінити невідбуту частину покарання більш мяким у виді виправних робіт засудженому ОСОБА_5 .

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 просили задовольнити клопотання та з урахуванням гарантійного листа від 15.02.17 № 11 ПП «Мережа-маркет» замінити невідбуту частини покарання більш мяким у виді виправних робіт.

Представник ЛВК № 30 ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 заперечили щодо задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення засудженого та його захисника, представника адміністрації виправної колонії, яка заперечила щодо задоволення даного клопотання, висновок прокурора, який у задоволенні клопотання просить відмовити, перевіривши надані матеріали, оглянувши матеріали особової справи, суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з таких підстав.

За час відбування покарання в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_5 характеризується наступним чином.

Перебуваючи під вартою у Чортківському СІЗО з 28.08.2015 року допустив три порушення вимог режиму утримання за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Адміністрацією слідчого ізолятора не заохочувався.

До Личаківської ВК(№30) прибув 20.07.2016 року. По прибуттю у виправну колонію не був працевлаштований в зв`язку із скороченням обсягів виробництва.

Під час відбування покарання в установі порушень вимог режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягався. Адміністрацією установи не заохочувався.

Відповідно до ст.ст. 123, 127, 128 Кримінально-виконавчого кодексу України не приймає особистої участі у організації виховних заходів, які проводяться у виправні^ колонії; не відвідує богослужіння, релігійні обряди та бібліотеку установи; не бере участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу.

До виконання законних вимог персоналу установи виконання покарань ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, має достатні навички для самостійного їх виконання. Безвідповідально відноситься до робіт по благоустрою установи виконання покарань, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до ст.125 Кримінально-виконавчого кодексу України не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок. Намагається утримувати в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний вигляд. Не приділяє уваги до необхідності дбайливого ставлення! до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням.

Не завжди дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи.

ОСОБА_5 відбуває покарання за ст.ст. 185 ч. 3, 128, 71, 72 КК України у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі. Як убачається з характеристики та довідки на засудженого, такий за час відбування покарання допустив 3 порушення режиму утримання і був притягнений до відповідальності у вигляді доган, до роботи на виробництві не залучався у зв`язку з скороченням обсягів виробництва, ініціативи не проявляв, не заохочувався. Здовідки від 10.04.17 вбачається, що на засудженого ОСОБА_5 26.01.17 накладено ще одне стягнення за вилучений мобільний телефон. Під час судового засідання зясовано, що стягнення у встановленому порядку засуджений не оскаржував.

Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

13.10.2016 року адміністративною комісією Личаківської ВК №30 відмовлено у застосуванні заохочувальних норм, передбачених ст.ст. 81, 82, 100, 101 КВК України як такому, що не довів свого виправлення.

Належне виконання засудженим законних вимог адміністрації ЛВК № 30 під час відбуття покарання, його належна поведінка та сумлінне відношення до праці є для нього обов`язком впродовж всього строку відбуття покарання

Незважаючи на відбуття засудженим 1/2 строку покарання, суд вважає, що засуджений ОСОБА_5 не надав достатніх доказів для висновку що він став на шлях виправлення.

Керуючись ст. 82 КК України, ст. 537 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

у задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш мяким у виді виправних робіт - відмовити.

На ухвалу суду протягом семи діб з дня її проголошення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд міста Львова.

Суддя ОСОБА_1