БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 1-кп/356/84/17
Справа № 356/885/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

28.08.2017 року Березанський міський суд Київської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому провадженні в м. Березань кримінальне провадження внесене в єдиний реєстер досудових розслідувань під № 0000451 від 30.09.2014 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого , раніше не судимого ,проживаючого : АДРЕСА_1 .
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
15.08.2017 року до Березанського міського суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000451 від 31.07.2017 відносно ОСОБА_5 обвинуваченого за ч.2 ст.307КК України разом із угодою про визнання винуватості від 31 липня 2017 року укладеною між прокурором другого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 .
В судовому засіданні прокурор просив суд ухвали вирок,затвердити угоду з ОСОБА_5 про визнання винуватості від 31.07.2017 року та призначити узгоджену міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 підтримали думку прокурора.
Суд ознайомившись з обвинувальним актом та дослідивши зміст угоди про визнання винуватості,приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні останньої,виходячи з наступного.
Так, ст.472 КПК України визначено зміст угоди про визнання винуватості та встановлена її форма.
Зокрема відповідно до вимог ст.472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначається формулювання підозри чи обвинувачення,його правова кваліфікація із зазначенням статті(частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини та вона скріплюється підписами сторін.
Проте , дані вимоги кримінально- процесуального закону не дотримані,зміст та форма угоди між прокурором та ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 про визнання винуватості від 31 липня 2017 року не відповідає вимогам ст.472 КПУ України.
Так,прокурором в порушення вимог ст.472 КПК України не в повній мірі зазначено формулювання обвинувачення, зокрема ОСОБА_5 обвинувачується у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні психотропних речовин з метою збуту у великих розмірах.
Частина 1 ст.307 КК України,передбачає кримінальну відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів .
Частина 2 ст.307 КК України, передбачає кримінальну відповідальність,за ті самі дії, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, або із залученням неповнолітнього, а також збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, та в інших місцях масового перебування громадян, або збут чи передача цих речовин у місця позбавлення волі, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини.
Разом з тим , як в обвинувальному акті, так і в угоді про визнання винуватості ,прокурором встановлені фактичні обставини справи , а саме ОСОБА_5 працював на посаді молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки Березанської виправної колонії №95. 25.06.2017 між інспектором ОСОБА_5 , який знаходився на добовому чергуванні та засудженим відбулася розмова, в ході якої інспектор погодився на пропозицію засудженого про збут останньому психотропної речовини- амфітамін за грошову винагороду 1000 гривень.28.06.2017 року у невстановленої особи на зупинці громадського транспорту «Семенівка» ,що розташована на автодорозі Київ-Харків придбав психотропну речовину- амфетамін , масою 6,036 г. Внаслідок таких незаконних дій інспектор ОСОБА_5 незаконно придбав психотропну речовину амфетамін з метою її збуту у місця позбавлення волі, у великих розмірах, яку став незаконно зберігати в автомобілі ВАЗ 2108,д.н.з. НОМЕР_1 , з метою збуту..28.06.2017 року близько 09 години 30 хвилин в кімнаті молодших інспекторів державної установи Березанська виправна колонія №95,що знаходиться на охоронюваній зоні вказаної установи за адресою: Київська область, м. Березань, вул..Поштова 2,під час проведення оперуповноваженими оперативного відділу особистого догляду ОСОБА_5 ,останній добровільно видав згорток , в середині якого знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, масою 11,836 г,що містить в собі психотропну речовину-амфітамін, масою 6,036 г.
Як в обвинувальному акті та і в угоді про визнання винуватості відсутня кваліфікуюча ознака збут у місця позбавлення волі.
Згідно ч.7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те,щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства.
У відповідно приписів ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку передбаченому ст..ст.468-475 КПК України.
Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року(скарга№6903/75) Девер проти Бельгії держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко,без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації,чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів,заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.
Враховуючи викладене,суд вважає,що вказана угода про визнання винуватості не може бути затверджена,а кримінальне провадження підлягає поверненню прокурору для продовження досудового розслідування,з підстав її невідповідності інтересам суспільства, інкриміноване діяння вчинене в місцях позбавлення волі ,як в обвинувальному акті та і в угоді про визнання винуватості відсутня кваліфікуюча ознака збут у місця позбавлення волі.
В обвинувальному акті , так і в угоді про визнання винуватості відсутнє посилання на процесуальний документ відповідно до якого встановлено ,що саме вилучена у ОСОБА_5 речовина, є психотропною речовиною амфетаміном , масою 6,036 г.
керуючись ст.314,469,474 КПК України, суд-
У Х В А Л И В:
Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором другого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 у Кримінальне провадження №0000451 .
Кримінальне провадження №0000451 внесене в Єдиний реєстер досудових розслідування 31.07.2017 року відносно ОСОБА_5 за ч.2 ст.307 КК України, повернути прокурору для продовження досудового розслідування .
Ухвала суду про відмову в затвердженні угоди та повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування виходячи з положень ч.4 ст.314 КПК України, оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1