печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2016 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Печерського районного суду міста Києва скаргу потерпілого ОСОБА_3 на постанову слідчого Генеральної прокуратури України щодо розгляду клопотання у відповідності до ст.220 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

Потерпілий ОСОБА_3 звернувся до Печерського районного суду міста Києва зі скаргою, в якій просив скасувати постанову слідчого Генеральної прокуратури України про відмову у задоволенні його клопотання від 28 квітня 2016 року щодо відмови у задоволенні клопотання щодо допиту свідків у зв,язку із зникненням йому належних діамантів та дорогоцінного каміння. Він вважає постанову такою, що протирічить закону та підлягаючою скасуванню.

До судового засідання заявник не з,явився. Представник Генеральної прокуратури, постанову якої оскаржується, до судового засідання не з,явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У відповідності до ч.3 ст.306 КПК України слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу без вказаних осіб на підставі наданих документів.

Слідчий суддя, вивчивши документи, надані до скарги, прийшов до наступного: Відділом з розслідування злочинів, скоєних працівниками прокуратури управління з розслідування у кримінальних провадженнях стосовно працівників прокуратури та інформаційної безпеки Генеральної інспекції внутрішніх розслідувань та безпеки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні номер 0002750 за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України. ОСОБА_3 визнаний потерпілим у кримінальному провадженні. 25 квітня 2016 року потерпілим ОСОБА_3 до Відділу з розслідування злочинів, скоєних працівниками прокуратури Генеральної інспекції внутрішніх розслідувань та безпеки Генеральної прокуратури України направлено клопотання про проведення слідчих дій, яке надійшло 25 квітня 2016 року за вхідним номером 43. Постановою старшого слідчого в ОВС Відділу з розслідування злочинів, скоєних працівниками прокуратури, управління з розслідування у кримінальних провадженнях стосовно працівників прокуратури та інформаційної безпеки Генеральної інспекції внутрішніх розслідувань та безпеки Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 від 28 квітня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання.

Відповідно до п. 18 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. У відповідності до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України. Суд, зберігаючи об,єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов,язків. Користуючись своїми правами, потерпіла сторона звернулася до слідчого з клопотанням щодо вирішення питання про проведення певних слідчих /розшукових дій/. У відповідності до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілої і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов,язані розглянути у строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка його заявила. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об,єктивних причин надсилається їй.

З постанови слідчого від 28 квітня 2016 року вбачається, що потерпілий просить допитати в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Слідчим відмовлено у задоволенні клопотання, оскільки потерпілим не зазначено анкетних даних вказаних осіб: прізвище, ім,я, по-батькові, контактні дані та доводи про значення показань цих осіб для розслідування кримінального провадження. Як зазначено у клопотанні потерпілого від 25 квітня 2016 року, останній зазначає, що під час несанкціонованого обшуку в рамках кримінальної номер 49-2979 /0000592/ були вилучені без постанови на вилучення належні йому діаманти. У подальшому більша частина зазначених діамантів прокурорами та слідчими була з матеріалів справи викрадена. 04 лютого 2016 року старший слідчий Генеральної прокуратури ОСОБА_7 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 січня 2016 року про тимчасовий доступ до речей і документів у приміщенні Державної установи «Державне сховище дорогоцінних металів та дорогоцінного каміння», розташованому за адресою: вулиця Дегтярівська 38-44 у місті Києві в його присутності ознайомився із «посилками з речовими доказами номер 1397-0, 1190-0, 1165-0. Діамантів там не виявилось. У відповідності до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 04 лютого 2016 року, в якому приймав участь старший слідчий ОСОБА_7 зазначено, що ОСОБА_6 є заступником директора ДУ «Державне сховище дорогоцінних металів та дорогоцінного каміння», а ОСОБА_5 є директором вказаної установи. Щодо контактних даних вказаних осіб, то вони вказані у клопотанні потерпілого від 25 квітня 2016 року а також у протоколі тимчасового доступу від 04 лютого 2016 року, копію якого потерпілий додав до клопотання. Щодо питань, які необхідно з,ясувати у вказаних осіб, то вони викладені потерпілим у його клопотанні, а саме: з,ясувати факти доступу слідчих і прокурорів до його діамантів після їх передачі на зберігання до державної установи «Державне сховище дорогоцінних металів та дорогоцінного каміння». На підставі викладеного, постанова слідчого від 28 квітня 2016 року у кримінальному провадженні номер 0002750 підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 22, 24, 93, 220, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Скаргу потерпілого ОСОБА_3 на постанову слідчого Генеральної прокуратури України щодо розгляду клопотання у відповідності до ст.220 КПК України, задовольнити.

Скасувати постанову від 28 квітня 2016 року старшого слідчого в ОВС Відділу з розслідувань злочинів, скоєних працівниками прокуратури, управління з розслідування у кримінальних провадженнях стосовно працівників прокуратури та інформаційної безпеки Генеральної інспекції внутрішніх розслідувань та безпеки Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 у кримінальному провадженні номер 0002750 від 15 грудня 2015 року про відмову у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 25 квітня 2016 року про допит в якості свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Слідчому в ОВС Відділу з розслідувань злочинів, скоєних працівниками прокуратури, управління з розслідування у кримінальних провадженнях стосовно працівників прокуратури та інформаційної безпеки Генеральної інспекції внутрішніх розслідувань та безпеки Генеральної прокуратури України, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні номер 0002750 від 15 грудня 2015 року у межах строків, встановлених ст. 220 КПК України повторно розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 25 квітня 2016 року, що надійшло до Генеральної прокуратури України 25 квітня 2016 року за вхідним номером 43.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя