Справа № 373/2286/16-к
В И Р О К
Іменем України
14 квітня 2017 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Переяслав-Хмельницький кримінальне провадження за № 0000169 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, не одруженого, з середньою-спеціальною освітою, раніше не судимого, 16.03.2016 призваного на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 , у званні солдат, який обіймав посаду механіка-водія-електрика 1 самохідно-артилерійського взводу 3 самохідно-артилерійської батареї 1 самохідно-артилерійського дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , звільненого зі служби 14.01.2017, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:
16.03.2016 ОСОБА_4 призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 за контрактом та у цей же день направлений на навчальні збори.

Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 14.04.2016 № 108 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків військової частини та призначено на посаду механіка-водія-електрика 1 самохідно-артилерійського взводу 3 самохідно-артилерійської батареї 1 самохідно-артилерійського дивізіону і поставлено на всі види забезпечення.

Відповідно до Указу Президента України від 14.01.2015 №15/2015, ч.ч. 3,8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», згідно п.10 ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ОСОБА_4 проходив військову службу під час мобілізації на особливий період.

27.06.2016 ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, призваним під час мобілізації на особливий період, діючи умисно всупереч інтересам служби, в порушення ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, самовільно - без дозволу безпосереднього чи прямого командира та без поважних причин залишив військову частину - польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та був відсутній на службі з 27.06.2016 по 20.07.2016. Цей час він провів на власний розсуд, після чого самостійно повернувся на службу до військової частини.

Крім того, 25.07.2016 ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, призваним під час мобілізації на особливий період, діючи умисно всупереч інтересам служби, в порушення ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, самовільно - без дозволу безпосереднього чи прямого командира та без поважних причин повторно залишив військову частину - польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та був відсутній на службі з 25.07.2016 по 14.12.2016. В цей час він службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, а також визнав всі фактичні обставини, які викладені в обвинувальному акті.

Суд у відповідності з ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, роз`яснивши правові наслідки такого порядку, та за згодою прокурора та обвинуваченого постановив допитати обвинуваченого, дослідити документи, які характеризують його особу

Обвинувачений ОСОБА_4 наддав суду пояснення по обставинам справи, які повністю узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими на досудовому розслідуванні та які прокурор вважає доведеними, та показав, що він дійсно двічі 27.06.2016 та 25.07.2016 на тривалий час самовільно без дозволу командира залишав військову частину. Його відсутність на службі була пов`язана з особистим баджанням бути постійно поряд з дівчиною, як ІНФОРМАЦІЯ_3 народила від нього дитину - сина ОСОБА_5 . У вчиненному щиро кається.

Беручи до уваги визнання своєї вини обвинуваченим, аналізуючи його показання та обставини викладені в обвинувальному акті, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю.

Своїми умисними діями, які виразились у самовільному залишенні військової частини без поважних причин, в умовах особливого періоду ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.4 ст. 407 Кримінального кодексу України.
При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, приймає до уваги особу винного, його ставлення до вчиненого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як встановлено ОСОБА_4 вчинив умисний тяжкий злочин проти встановленого порядку несення військової служби. Разом з цим, визнання вини та усвідомлення ним своєї злочинної поведінки знижує ступінь його суспільної небезпечності.

Обставинами, які у відповідності до ст. 66 КК України пом`якшують відповідальність винного є щире каяття.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання винного - відсутні

За місцем проживання обвинувачений негативних характеристик не має, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Все це в сукупності дає можливість при призначенні основного покарання у виді позбавлення волі, застосувати ст. 75 КК України та звільнити винного від відбування покарання з випробуванням, тобто без ізоляції його від суспільства, встановивши іспитовий строк.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався.

Витрати на залучення експерта та речові докази, а також матеріальні збитки - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк - 1 (один) рік
Згідно ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області з урахуванням положень ч.4 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1