печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного ОСОБА_4 розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000008 від 26.01.2017 стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Прокурор ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням в порядку ст. ст. 297-1, 297-2, 297-3, 297-4 КПК України, про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000008 від 26.01.2017 стосовно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України.
Як зазначається у клопотанні, Військовою прокуратурою Київського гарнізону Центрального регіону України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000008 від 26.01.2017 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України.
17.08.2015 року прокурором військової прокуратури Чернігівського гарнізону лейтенантом юстиції ОСОБА_6 повідомлено ОСОБА_5 про підозру та винесено постанову про оголошення останнього у розшук. 22.02.2017 року підозрюваному ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України. У зв`язку з тим, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 111 КК України, а саме державна зрада, відноситься до особливо тяжких злочинів. 22.02.2017 року винесено постанову про доручення призначення адвоката та копію останньої направлено до органу уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. 27.02.2017 року на виконання вказаної постанови прибув захисник ОСОБА_4 (тел.: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю від 27.11.2003 року №1825) .

Обставинами, які свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності, є наступне. 22.02.2017 року підозрюваний ОСОБА_5 шляхом опублікування на офіційному сайті військової прокуратури Центрального регіону України викликаний для проведення процесуальних дій до військової прокуратури Київського гарнізону на 27.02.2017 року. 23.02.2017 року підозрюваний ОСОБА_5 повторно вище вказаним чином викликаний для проведення процесуальних дій до військової прокуратури Київського гарнізону.
Разом з цим, ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про розслідування відносно нього кримінального провадження за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України, маючи на меті ухилитися від кримінальної відповідальності, умисно переховується від слідства.

Таким чином, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 умисно ухиляється від слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені ним кримінальні правопорушення.
Прокурор в судовому засіданні підтримав доводи та вимоги клопотання, просив його задовольнити.
Захисник зазначив, що відсутні підстави для задоволення клопотання та що воно є передчасним.
Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання та дослідивши надані сторонами матеріали, приходить до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що військовою прокуратурою Київського гарнізону Центрального регіону України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000008 від 26.01.2017 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України.
У відповідності до вимог ст. 297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави, на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину передбаченого статтею 111 КК України стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук.
Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Водночас, положеннями ст. 297-5 КПК України передбачено, що повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційних веб-сайтах органів, що здійснюють досудове розслідування. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.
Відповідно до п.201 Перехідних положень КПК України спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо певної категорії злочинів стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи який понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні дані, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.
Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, є наявність наступних достатніх доказів: протокол допиту ОСОБА_7 , в якому останній показав, що за відсутності ОСОБА_8 фактичним начальником Управління Служби безпеки України в м. Севастополі був ОСОБА_5 , що орієнтовно 18-19 березня 2014 року, тобто після референдуму, відбулась загальна зустріч особового складу та працівників Управління Служби безпеки України в м. Севастополі з керівництвом Федеральної служби безпеки Російської Федерації, а саме з Директором Федеральної служби безпеки Російської Федерації ОСОБА_9 та іншими особами з числа керівництва Федеральної служби безпеки Російської Федерації. На вказаній зустрічі ОСОБА_5 також був в числі тих, хто сидів в президії разом з представниками Федеральної служби безпеки Російської Федерації, протокол допиту ОСОБА_10 , в якому останній показав, що 12.03.2014 року
ОСОБА_5 запросив ОСОБА_10 на робочу нараду до кабінету начальника Управління Служби безпеки України в м. Севастополі з представниками Федеральної служби безпеки Російської Федерації та, в подальшому, провів її, що 13.03.2014 року в актовому залі заступником ОСОБА_5 організована зустріч керівного складу Управління Служби безпеки України в м. Севастополі (від начальника сектора та вище) зі співробітниками Федеральної служби безпеки Російської, що з 13 березня 2014 року головним в Управлінні Служби безпеки України в Севастополі залишився ОСОБА_5 , так як новопризначеного начальника Управління Служби безпеки України в м. Севастополі генерал-майора ОСОБА_11 на робоче місце не впускали, перший заступник начальника Управління Служби безпеки України в м. Севастополі ОСОБА_12 написав рапорт і пішов у відпустку, а заступник начальника Управління Служби безпеки України в м. Севастополі ОСОБА_13 був на лікарняному, що ОСОБА_5 найактивніше сприяв переходу співробітників Управління Служби безпеки України на бік так званої «Служби безпеки Республіки Крим», що ОСОБА_5 виконував вказівки полковника ОСОБА_8 , що на той час ОСОБА_5 займав посаду голови житлово-побутової комісії в Управлінні Служби безпеки України в Севастополі і займався питанням житлового забезпечення співробітників і він впливав на особовий склад нашого Управлінні Служби безпеки України в Севастополі шляхом тиску на співробітників та погроз, що останні не отримають обіцяні квартири або їх примусять до залишення раніше отриманих квартир, що організацією блокування діючого на той час начальника Управління Служби безпеки України в м. Севастополі генерал-майора ОСОБА_11 займався ОСОБА_5 і саме він віддавав злочинні вказівки направлені на його блокування, що ОСОБА_5 чинив психологічний тиск на ОСОБА_10 та інших співробітників, які вирішили виїхати на материкову Україну, а саме кадровим підрозділом були зібрані наші службові посвідчення співробітників Служби безпеки України, прохід та внутрішні пересування у будівлі Управління здійснювались у супроводі наших колишніх підлеглих або інших співробітників, які знаходились на той час у будівлі та ймовірно вже прийняли рішення перейти на бік агресора, протокол допиту ОСОБА_14 , в якому останній показав, що фактично ОСОБА_5 особисто завів в адміністративні приміщення УСБУ в м. Севастополі співробітника Федеральної служби безпеки Російської Федерації, що ОСОБА_5 в березні 2014 року на території Автономної Республіки Крим здійснював антиукраїнську агітаційну діяльність, протокол допиту ОСОБА_15 , в якому останній показав, що йому відомі факти агітації про перехід на службу до Федеральної служби безпеки Російської Федерації з боку ОСОБА_5 .

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, поряд з положеннями ч. 2 ст. 297-4 КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини у відповідності до якої «обґрунтована підозра» про яку йдеться у ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, означає наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати об`єктивного спостерігача, що конкретна особа можливо вчинила злочин.
Разом з тим, слідчий суддя не наділений повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, позбавлений можливості оцінити докази. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.
17.08.2015 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук.
Протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 встановлено, що ОСОБА_5 на даний час перебуває в штаті «Федеральної служби безпеки Російської Федерації» та знаходиться на території АР Крим.

Такі обставини прямо та беззаперечно свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим оголошений в розшук.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав, визначених ст. ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, для задоволення клопотання сторони обвинувачення про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000008 від 26.01.2017 стосовно ОСОБА_5 .
Керуючись ст. 297-1, 297-3, 297-4, 376 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000008 від 26.01.2017 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України.
Відомості про здійснення спеціального досудового розслідування внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань
Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.
Ухвала оскарження не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1