АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/247/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.185 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

- головуючого ОСОБА_2 ,

- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- при секретарі ОСОБА_5 ,

- за участю прокурора ОСОБА_6 ,

- обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Харкова кримінальне провадження № 11кп/790/247/17 за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області на вирок Київського районного суду м.Харкова від 05 вересня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком затверджено угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_7 і
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-16.09.2013 року Київським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 грн., -
засуджено за ч.1 ст.185 КК України та призначено йому узгоджене угодою покарання громадські роботи строком на 100 годин.
Як установив суд, 19 вересня 2015 року у денний час, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_7 , перебуваючи на території будинку АДРЕСА_2 , діючи таємно, з корисливих мотивів, маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна з метою особистого незаконного збагачення, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, викрав з літньої альтанки майно, належні ОСОБА_8 самовар, виготовлений на паровій фабриці «Петра Тимофеевича и ОСОБА_9 », з підносом, вартістю 1000 грн., розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду у розмірі 1000 грн.
В апеляційній скарзі заступник прокурора Харківської області посилається на неправильне застосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосуванням судом закону, який підлягає застосуванню, зокрема ст.71 КК України та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначив, що при постановленні вироку суд першої інстанції не врахував вирок Київського районного суду м.Харкова від 16.09.2013 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.125 КК України до штрафу в сумі 850 грн., та при визначенні остаточного покарання безпідставно не застосував положення ст.71 КК України, тобто призначення остаточного покарання за сукупністю вироків. Просить вирок скасувати, а кримінальне провадження направити до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Згідно вимог, передбачених ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно п.1 ч.7 ст.474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам КПК України та/або закону і відмовляє у її затвердженні, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

Із матеріалів провадження слідує, що передбачене ч.1 ст.185 КК України кримінальне правопорушення, згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, воно вчинене ОСОБА_7 після постановлення вироку Київського районного суду м.Харкова від 16 вересня 2013 року, яким останнього засуджено за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 грн. і строки давності виконання цього вироку на момент вчинення злочину - не сплинули.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

За таких обставин остаточне покарання ОСОБА_7 повинно було бути призначене із застосуванням положень ч.1 ст.71 КК України.

Однак, умови угоди про примирення не містили положень про призначення Гордієнку остаточного покарання за правилами ст.71 КК України, тобто суперечили вимогам цього матеріального закону, що згідно п.1 ч.7 ст.474 КПК України унеможливлювало затвердження угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжується у загальному порядку.

Суд на ці обставини уваги не звернув у результаті чого своїм вироком безпідставно затвердив угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним.

Зазначені вище порушення кримінального-процесуального закону є істотними, оскільки перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення, що відповідно до вимог ч.1 ст.412, п.3 ч.1 ст.409 КПК України, тягне за собою скасування вироку.

Оскільки угода про примирення була укладена під час досудового розслідування, тому відповідно до положень п.2 ч.2 ст.407, п.1 ч.7 ст.474 КПК України вирок підлягає скасуванню, а кримінальне провадження - направленню до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області задовольнити.

Вирок Київського районного суду м.Харкова від 05 вересня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати і направити кримінальне провадження до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та у касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: