Справа № 453/1575/16-к
№ провадження 1-кп/453/34/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2017 року Сколівський районний суд Львівської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4

законного представника

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника-адвоката ОСОБА_8

представника ССД ОСОБА_9

представника Сколівського ВП ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сколе Львівської області кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тернавка, Сколівського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, вважається таким, що немає судимості,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 289, ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 02 грудня 2016 року, приблизно о 01 годині, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом марки MERSEDES-BENS 207 D, 1986 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , зареєстрований на ОСОБА_11 , а належить ОСОБА_6 та є його власністю, прийшов на неогороджене подвір`я станції технічного обслуговування ПП ОСОБА_12 , що розташоване по АДРЕСА_2 , де переконавшись, що його ніхто не бачить та поблизу нікого не має, відкрив пасажирські двері вказаного автомобіля та сів за кермо. З метою реалізації свого злочинного умислу на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 , за допомогою ключа, який знаходився в замку запалювання, запустив двигун автомобіля і керуючи ним поїхав з місця події в напрямку вулиці Набережна у м. Сколе Львівської області, де неподалік р.Опір забуксував. В подальшому ОСОБА_4 , залишив транспортний засіб та втік з місця події. Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 57765 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 , 03 січня 2017 року, приблизно о 03 годині 38 хвилин, маючи умисел на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом марки ВАЗ-2106, 1983 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , вартістю 25290 гривень, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 зареєстрований на ОСОБА_13 , а належить ОСОБА_7 та є його власністю, прийшов на загальне подвір`я будинку АДРЕСА_2 , де переконавшись, що його ніхто не бачить та поблизу нікого не має, використовуючи ключ від навісного замка, який мав при собі, відкрив ним замок водійських дверей вказаного автомобіля. Тоді, з метою реалізації свого злочинного умислу на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 відчинив водійські двері автомобіля і намагався сісти за кермо, щоб зламати замок запалювання і використовуючи контактну групу замка запалювання запустити двигун. Проте, не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як залишив місце події, оскільки в цей час у салоні автомобіля побачив датчик руху (сигналізацію), і побоявся, що внаслідок спрацювання датчика руху (сигналізації) вийде власник даного автомобіля та впіймає його.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення йому та його законному представнику ОСОБА_5 змісту ч. 3 ст. 349 КПК України та переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності позиції обвинуваченого та його законного представника, вину визнав повністю та пояснив, що дійсно він 02 грудня 2016 року, приблизно о 01 годині, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом марки MERSEDES-BENS, державний номерний знак НОМЕР_1 , який, як йому стало пізніше відомо, а належить ОСОБА_6 та є його власністю, прийшов на неогороджене подвір`я станції технічного обслуговування ПП ОСОБА_12 , що розташоване по вулиці Героїв Маківки, 9а в м. Сколе Львівської області, де переконавшись, що його ніхто не бачить та поблизу нікого не має, відкрив пасажирські двері вказаного автомобіля та сів за кермо. За допомогою ключа, який знаходився в замку запалювання, запустив двигун автомобіля і керуючи ним поїхав з місця події в напрямку вулиці Набережна у м. Сколе Львівської області, де неподалік р.Опір забуксував. В подальшому він залишив транспортний засіб та втік з місця події.
Крім того, він, 03 січня 2017 року, приблизно о 03 годині 38 хвилин, маючи умисел на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом марки ВАЗ-2106, 1983 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , який, як йому стало пізніше відомо, належить ОСОБА_7 та є його власністю, прийшов на загальне подвір`я будинку АДРЕСА_2 , де переконавшись, що його ніхто не бачить та поблизу нікого не має, використовуючи ключ від навісного замка, який мав при собі, відкрив ним замок водійських дверей вказаного автомобіля. Тоді відчинив водійські двері автомобіля і намагався сісти за кермо, щоб зламати замок запалювання і використовуючи контактну групу замка запалювання запустити двигун. Проте, не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як залишив місце події, оскільки в цей час у салоні автомобіля побачив датчик руху (сигналізацію), і побоявся, що внаслідок спрацювання датчика руху (сигналізації) вийде власник даного автомобіля та впіймає його. У скоєному щиро розкаявся, просить суворо не карати. Вказав також, що матеріальну шкоду потерпілим відшкодовано.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.1 ст. 289, ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 289 КК України, визнав повністю, інші учасники провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що обвинувачений та його законний представник правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення його та законного представника у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вище наведеного, суд, допитавши обвинуваченого, заслухавши думку законного представника обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження в частині характеризуючих матеріалів та речових доказів, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії ОСОБА_4 у незаконному заволодінні транспортним засобом - вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 289 КК України, оскільки він незаконно заволодів транспортним засобом потерпілого ОСОБА_6 . Також, суд вважає, що дії ОСОБА_4 у замаху на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом вірно кваліфіковані ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 289 КК України, оскільки він здійснив замах на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом потерпілого ОСОБА_7 , однак з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Обтяжуючих вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Пом`якшуючими вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень обставинами, передбачених ст. 66 КК України, суд вбачає його щире каяття у скоєному, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення та вчинення злочину неповнолітнім.

При визначенні міри покарання ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який на момент вчинення злочину був неповнолітнім, задовільно характеризується за місцем реєстрації, на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра Сколівської ЦРЛ Львівської області не перебуває, раніше не судимий, а також той факт, що він повністю визнав свою вину та щиро розкаюється у вчинених кримінальних правопорушеннях. Суд враховує і те, що ОСОБА_4 ніде не працює, заподіяна ним шкода відшкодована. Суд також враховує і відомості, викладені в досудовій доповіді фахівця Сколівського районного сектору з питань пробації ОСОБА_14 від 05 квітня 2017 року, щодо неповнолітнього ОСОБА_4 .

З урахуванням наведених обставин, суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкціями ч.1 ст. 289, ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 289 КК України, із застосуванням ст.ст. 70, 75, 76, 104 КК України у вигляді позбавлення волі на певний строк з іспитовим строком на певний строк та застосуванням відповідних обмежень.

Судових витрат у кримінальному провадженні немає.

Вирішено питання щодо речових доказів

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень та призначити йому покарання

-за ч.1 ст. 289 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі;

-за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 289 КК України на 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробувальним строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази:

1)транспортний засіб марки MERSEDES-BENS 207 D, 1986 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , та ключ від замка запалювання автомобіля, на якому закріплене кільце із двома ключами та брелком залишити у користуванні потерпілого ОСОБА_6 ;

2)транспортний засіб марки ВАЗ-2106, 1983 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , та мобільний телефон марки SIGMA X-treme PQ 22, на якому міститься інформація СМС повідомлення про спрацювання сигналізації в автомобілі залишити у користуванні потерпілого ОСОБА_7 ;

3)спортивну шапку сірого кольору в чорні та оранжеві смужки з етикеткою на ній та надписом «shaoo», яка знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП України у Львівській області повернути обвинуваченому ОСОБА_4 ;

4)ключ від навісного замка, який видав ОСОБА_4 , який знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП України у Львівській області знищити;

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому, його законному представнику та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, або з моменту вручення копії вироку засудженому, який перебуває під вартою через Сколівський районний суд Львівської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Сколівського районного

суду Львівської області ОСОБА_15