Справа № 308/390/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.05.2017 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинуваченого - ОСОБА_7 , захисника - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Ужгородського міськрайонного суду від 06 січня 2017 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, одружений, не працюючий, раніше судимий: 04.08.2009 року Великоберезнянським районним судом Закарпатської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, із застосуванням ст..75 КК України строком 1 рік; 17.06.2010 року Ужгородським міськрайонним судом за ч.2 ст.186 КК України, на підставі ст..71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 17.06.2015 року Ужгородським міськрайонним судом за ч.1 ст.317, ч.1 ст.309 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст..75 КК України з іспитовим строком на 2 роки,
засуджений за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі; за ч.2 ст.185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 визначено остаточне покарання у виді до 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст..71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання невідбутого покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 17.06.2015 року 1 рік позбавлення волі, остаточно до відбуття ОСОБА_7 призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з моменту його затримання 12 січня 2016 року.
Запобіжний захід ОСОБА_7 - тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили.
Зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк перебування його під вартою з 12.01.2016 року до набрання вироком законної сили, у відповідності до ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов представника потерпілого ТзОВ «Епіцентр К» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_7 на користь ТзОВ «Епіцентр К» завдану кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду у розмірі 1111 (одна тисяча сто одинадцять) грн.. 96 коп. В решті позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 736, 56 грн. процесуальних витрат за проведення товарознавчих експертиз.
Питання про речові докази вирішено в порядку ст. 100 КПК України.
Згідно вироку суду першої інстанції, ОСОБА_7 визнаний винуватим і засуджений за те, що він 1 жовтня 2015 року близько 14 год. 20 хв., умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, повторно, з приміщення гіпермаркету «Епіцентр К», що знаходиться по АДРЕСА_2 , викрав зубну щітку «COLGATE 360» електричну, вартістю 164,4 грн., лосьйон для зняття макіяжу з очей «Nivea» 125 мл., вартістю 52,75 грн., бальзам після гоління для чутливої шкіри «Nivea» 100 мл. вартістю 87,51 грн., лосьйон після гоління «Nivea» 100 мл. вартістю 125,86 грн., чим завдав ТзОВ «Епіцентр К» матеріальну шкоду на загальну суму 430,52 грн.
Крім того, ОСОБА_7 6 жовтня 2015 року близько 15 год. 40 хв., умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, повторно, з приміщення гіпермаркету «Епіцентр К», що знаходиться по вул..Бабяка, 7/1 в м.Ужгород, викрав зубну щітку «COLGATE 360» електричну, середня вартість 164,4 грн., лосьйон після гоління для чутливої шкіри «Nivea» 100 мл., вартістю 129,2 грн., лосьйон після гоління срібний захист «Nivea» 100 мл. вартістю 129,2 грн., , чим завдав ТзОВ «Епіцентр К» матеріальну шкоду на загальну суму 519,86 грн.
Також ОСОБА_7 8 жовтня 2015 року близько 13-ої години, умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, повторно, з приміщення гіпермаркету «Епіцентр К», що знаходиться по вул..Бабяка, 7/1 в м.Ужгород, викрав гель для гоління освіжаючий «Nivea» 200 мл., вартістю 83,54 грн., антиперспірант аерозольний «Rexona» Кобальт 150 мл., вартістю 40,94 грн., антиперспірант аерозольний «Rexona» Комфорт льону 150 мл., вартістю 37,1 грн. чим завдав ТзОВ «Епіцентр К» матеріальну шкоду на загальну суму 161,58 грн.
Крім того, ОСОБА_7 27 листопада 2015 року близько 15 год. 35 хв., умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, повторно, з приміщення гіпермаркету «Епіцентр К», що знаходиться по АДРЕСА_2 , намагався викрасти батарейки «DURACELL LR06» Turbo Max(3+1) шт.. вартістю 100 грн., лосьйон після гоління для чутливої шкіри «Nivea» 100 мл., вартістю 128 грн., набір свердл по металу «NAISSER» 1-10мм., 10 шт., вартістю 450 грн. та набір свердл по металу «NAISSER» 2-8мм., 13 шт., вартістю 434 грн. і виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, даний злочин не закінчив з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками охорони вказаного гіпермаркету.
Крім того, досудовим слідством ОСОБА_7 обвинувачувався у тому, що він 06 жовтня 2015 року умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, повторно, з приміщення гіпермаркету «Епіцентр К», що знаходиться по вул..Бабяка, 7/1 в м.Ужгород, викрав бальзам для губ «Nivea» оксамитова троянда 4,8 мл. та за аналогічних обставин 08.10.2015 року - бритву «GILLETE Fusion ProGlide Flexball (з 2 змін кас) та бальзам для губ «Nivea» оксамитова троянда 4,8 мл.
Ці епізоди обвинувачення судом першої інстанції виключені з обвинувачення ОСОБА_7 за недоведеністю.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , посилаючись на повне визнання своєї вини ти щире каяття у вчинених злочинах, просить застосувати до нього ст..69 КК України.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи та доведеність винуватості ОСОБА_7 у пред`явленому йому обвинуваченні, зазначає про неправильне, на
його думку, застосування судом першої інстанції закону про кримінальну відповідальність під час складання покарання ОСОБА_7 та м`якість призначеного судом першої інстанції остаточного покарання. Вказує, що оскільки ОСОБА_7 фактично не відбував покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 17.06.2017 року, а кримінальні правопорушення вчинив під час іспитового строку, при постановленні вироку суд першої інстанції повинен був застосувати ч.4 ст.71 КК України. Прокурор ставить питання про скасування вироку Ужгородського міськрайонного суду від 06.01.2017 року щодо ОСОБА_7 та ухвалення нового вироку, яким призначити ОСОБА_7 покарання у відповідності до вимог Кримінального кодексу України, зокрема ст..71 КК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , які просили задовольнити подану апеляційну скаргу та відхилити апеляцію прокурора, промову прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та висловив заперечення щодо апеляційної скарги обвинуваченого, дослідивши докази та дані, які характеризують особу обвинуваченого, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого апеляційний суд приходить до переконання, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга прокурора - підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.
Викладені у вироку висновки про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15-ст.185 ч.2, ч.2 ст.185 КК України за обставин, зазначених у вироку ґрунтуються на зібраних доказах, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і ніким із учасників кримінального провадження не оскаржуються, внаслідок чого ці обставини, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, судом апеляційної інстанції не перевіряються.
Дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, та за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, кваліфіковано вірно.
Що ж стосується виду та міри покарання за кожне з кримінальних правопорушень, у яких ОСОБА_7 визнаний винуватим, та які оскаржено обвинуваченим, при вирішенні цих питань, про що прямо вказано у вироку, суд врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, відомості про особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше неодноразово судимий, вчинив злочин в період іспитового строку за попереднім вироком, що свідчить про його стійке небажання стати на шлях виправлення.
Разом з тим, відповідно до ст.ст.66,67 КК України, суд обґрунтовано визнав обставинами, що пом`якшують покарання визнання вини та щире каяття обвинуваченого, а обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого рецидив злочинів.
З огляду на сукупність зазначених обставин, з урахуванням особи винного, який раніше неодноразово судимий за умисні злочини до позбавлення волі і на шлях виправлення не став, враховуючи принцип індивідуалізації покарання, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції покарання за своїм видом та розміром є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, таке відповідає вимогам, передбаченим ст.ст. 50, 65 КК України і не може бути визнане явно несправедливим внаслідок надмірної суворості.
Підстав для пом`якшення призначеного покарання із застосуванням ст.. 69 КК України, як про це порушується питання в апеляційній скарзі обвинуваченого, колегія суддів не вбачає.
Разом з тим, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 червня 2015 року за ст.317 ч.1, ст..309 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст..75 КК України був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 2 роки.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Згідно ч.4 ст.71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Однак, як вбачається з вироку щодо ОСОБА_7 від 06.01.2017 року суд, в порушення вимог ч.1,ч.4 ст..71 КК України не врахував, що ОСОБА_7 фактично не відбував покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 червня 2015 року у виді 4 років позбавлення волі та не обґрунтовано призначив на підставі ст..71 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 на такий же строк 4 роки позбавлення волі, відтак неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, як про це обґрунтовано зазначає в своїй апеляційній скарзі прокурор.
За таких обставин, у відповідності до вимог ч.3 ст.407 КПК України зазначений вирок, в частині призначеного ОСОБА_7 покарання підлягає скасуванню, з постановленням апеляційним судом в цій частині нового вироку.
З врахуванням наведеного, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404 -405, 407, 409, 420 КПК України, апеляційний суд
у х в а л и в :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а апеляційну скаргу прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_9 - задовольнити .
Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 січня 2017 року щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання скасувати .

Визнати ОСОБА_7 винним за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання : за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі; за ч.2 ст.185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбуття призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст..71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання не відбутого покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 червня 2015 року 1 рік 6 місяців позбавлення волі, остаточно до відбуття ОСОБА_7 призначити покарання у виді - 4 (чотири) роки 6 місяців позбавлення волі.

В іншій частині вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 січня 2017 року відносно ОСОБА_7 - залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ засудженим протягом трьох місяців з дня вручення йому копії судового рішення, а іншими учасниками судового провадження - в цей же строк з дня його проголошення.

Судді: