АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 лютого 2017 року, якою повернуто Черкаській місцевій прокуратурі обвинувальний акт відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, освіта середня, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 26.08.2014 Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70, ст. 76 КК України до позбавлення волі на 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

- 26.05.2015 Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 2 роки 1 місяць, до вступу вироку в законну силу перебував за місцем проживання;

- 23.11.2015 Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 лютого 2017 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 повернуто до Черкаської місцевої прокуратури, у зв`язку з невідповідністю обвинувального акту вимогам КПК України.

Вказану ухвалу суд першої інстанції мотивував тим, що в обвинувальному акті повинно бути як виклад фактичних обставин події, так і формулювання обвинувачення, тобто описова і його резолютивна частини. В описовій частині зазначаються дані, які стали приводом та підставами початку досудового розслідування, обставини кримінальної події, а також дані про те, під ознаки якого закону підпадають дії підозрюваної особи. В резолютивній частині підводяться підсумки розслідування, тобто особі висувається обвинувачення. Однак, обвинувальний акт цим вимогам не відповідає оскільки, відсутні дані про час вчинення кримінальних правопорушень.

Крім того, в матеріалах провадження міститься висновок судово-психіатичного експерта № 186 від 20.09.2016 року, згідно з яким ОСОБА_7 виявляє ознаки «психічних та поведінкових розладів, в результаті поєднаного вживання наркотиків та використання інших психотропних речовин», хворий на епілепсію, а тому був позбавлений можливості належним чином реалізувати свої права. На це також є вказівка в ухвалі Апеляційного суду Черкаської області від 08.12.2016 року, зокрема на те, що органами досудового слідства порушено право на захист обвинуваченого.

Тому істотні порушення норм кримінального процесуального закону, допущені органами досудового розслідування, порушують гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого та перешкоджають суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Не погодившись з ухвалою, прокурор подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Соснівського районного суду міста Черкаси від 07.02.2017 р. та повернути обвинувальний акт до суду першої інстанції для виконання вимог ст. ст. 314, 315 КПК України.

У якості мотивів своєї скарги прокурор указує, що ухвала місцевого суду є незаконною, невмотивованою, необґрунтованою та постановленою внаслідок неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, всупереч положенням ст. 370 КПК України.

В порушення вимог діючого кримінально-процесуального законодавства суд першої інстанції на стадії підготовчого судового засідання вдається до аналізу норм матеріального та процесуального права щодо трактування положень ч. 5 ст. 291 КПК України і, таким чином, самостійно встановив не передбачені Кодексом описову та резолютивну частини обвинувального акту.

Зазначає, що всі вимоги ст. 291 КПК України органом досудового розслідування виконано у повному обсязі. Стороною обвинувачення законно складено обвинувальний акт, в якому викладено фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими; правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посилання на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, тому твердження суду є надуманим, незаконним, необґрунтованим та невмотивованим.

Крім того, судом в порушенні вимог ст. ст. 91, 370 КПК України не надано належної оцінки обвинувальному акту та всупереч об`єктивним даним визначено відсутність в ньому часу вчинення кримінального правопорушення, у той час як прокурором викладено та затверджено, що кримінальне правопорушення вчинене 24.07.2015 близько 22.30 години.

Також, вказує апелянт, висновок судово-психіатричного експерта № 186 від 20.09.2016, згідно з яким ОСОБА_7 виявляє ознаки «психічних та поведінкових розладів, в результаті поєднаного вживання наркотиків та використання інших психотропних речовин», хворий на епілепсію, не був предметом дослідження судом першої інстанції та був відсутній під час направлення обвинувального акту в суд 25.12.2015 р., у зв`язку із чим посилання суду про порушення права на захист ОСОБА_7 є незаконним та необґрунтованим.

Крім того, в порушення вимог ст. ст. 49, 52 КПК України місцевим судом не забезпечено участі захисника та не вжито передбачених законом повноважень щодо зміни порядку розгляду кримінального провадження, передбаченого главою 39 КПК України, щодо розгляду кримінального провадження в порядку застосування примусових заходів медичного характеру.

Прокурор у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав з мотивів, які в ній наведені.

Обвинувачений та його захисник заперечили проти апеляційної скарги прокурора, просили її відхилити.

Заслухавши доповідача, думки учасників судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Згідно ч. 1-3 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Інших вимог до обвинувального акта, ніж перелічені вище, чинний КПК України не передбачає.

Дослідивши зміст обвинувального акту у кримінальному провадженні, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції необґрунтовано повернув прокурору обвинувальний акт, оскільки його зміст відповідає положенням ст. 291 КПК України.

В обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, обвинувачення сформульовано достатньо детально, щоб можна було зрозуміти, які саме діяння ставляться обвинуваченому у вину. Цілком зрозумілою є інформація щодо кваліфікації діяння обвинуваченого; наведений перелік доказів, які сторона обвинувачення вбачає такими, що підтверджують винуватість ОСОБА_7 .

Твердження місцевого суду про те, що обвинувачений був позбавлений можливості належним чином реалізувати свої права, оскільки згідно висновку судово-психіатричного експерта № 186 від 20.09.2016 року ОСОБА_7 виявляє ознаки «психічних та поведінкових розладів, в результаті поєднаного вживання наркотиків та використання інших психотропних речовин», хворий на епілепсію, колегія суддів не вбачає достатньою підставою для повернення обвинувального акта, оскільки, як вірно вказує прокурор в апеляційній скарзі, зазначений висновок складений 20.09.2016 р., а обвинувальний акт направлений до суду першої інстанції 25.12.2015 р. згідно з супровідним листом Черкаської місцевої прокуратури № 191-127 вих. 15 (а.с. 1). Також колегія суддів враховує, що на даний час захист обвинуваченого здійснює адвокат ОСОБА_8 . Крім цього, немає жодних даних про те, що вказаний вище висновок експерта був отриманий як доказ в межах цього ж кримінального провадження.

Посилання суду першої інстанції про те, що в обвинувальному акті відсутні дані про час вчинення кримінальних правопорушень, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки в обвинувальному акті в частині формулювання обвинувачення чітко вказано час та дату вчинення інкримінованого ОСОБА_7 злочину, а саме: 24.07.2015 р. близько 22 години 30 хвилин (а.с. 7).

Колегія суддів вбачає, що, у разі виявлення в ході судового розгляду належно підтверджених обставин неосудності особи на час вчинення нею указаних в обвинувальному акті діянь або на час досудового чи судового провадження, суд першої інстанції не позбавлений права змінити порядок розгляду кримінального провадження згідно з положеннями ст. 362 КПК України.

Виходячи з указаного вище, а також керуючись ст. ст. 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 лютого 2017 року про повернення прокурору обвинувального акта відносно ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :