Справа № 738/90/17
№ провадження 1-в/738/61/2017
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2017 року Менський районний суд
Чеpнiгiвської областi
в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю
прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

представника установи ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Мена в режимі відеоконференції з Домницьким виправним центром № 135 клопотання ОСОБА_4 про його умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання,

В С Т А H О В И В:
У січні 2017 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього пільги, передбаченої ст. 81 КК України, а саме: умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

Клопотання мотивовано тим, що вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01.02.2011 року його було засудженого за ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 9 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна.

Засуджений вважає, що він став на шлях виправлення, характеризується позитивно, весь час перебування у виправному центрі працює в ТОВ «Березнянське заводуправління» де характеризується позитивно, має одне заохочення, відбув 3/4 частини строку покарання, тому просить звільнити його умовно достроково від подальшого відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Захисник засудженого підтримала клопотання та просила його задовольнити. Зазначила, що засуджений за місцем відбування покарання та за місцем роботи характеризується позитивно, норми виробітку виконує, має одне заохочення, режим відбування покарання не порушує, стягнень немає, залучається до робіт по благоустрою установи виконання покарань, працював в ТОВ «Березнянське заводуправління» директор якого надав позитивну характеристику на засудженого.

Представник Домницького виправного центру № 135 просив відмовити у задоволенні клопотання. Вказав, що засуджений не довів своє виправлення, відмовляється працювати, заохочень немає, повторно вчинив однорідний злочин, раніше звільнявся умовно-достроково від відбування покарання однак не став на шлях виправлення.

Представник спостережної комісії Менської РДА в судове засідання не прибули, але відповідно до вимог ст.539 ч.4 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання засудженого, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог засудженого, посилаючись на те, що засуджений не працевлаштований, відсутня сумлінна поведінка, спостережна комісія Менської РДА не погодила застосування до засудженого пільги у вигляді умовно-дострокового звільнення.

Заслухавши думку прокурора, який вважає клопотання не обґрунтованим, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а згідно ч. 3 ст. 81 КК України, умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, зокрема, після фактичного відбуття засудженим не менше певного (зазначеного законом) строку покарання, призначеного судом.

Підставою для умовно дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає в стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь в суспільному житті, сумлінне виконання громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь в суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, якість виконання роботи, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, додержання правил охорони праці й техніки безпеки.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання. Хоча ст. 81 КК України не наказує враховувати при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання ступінь тяжкості вчиненого злочину і дані про особу, крім її сумлінної поведінки та ставлення до праці, висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.

Судом було встановлено, що засуджений відбуває покарання згідно вироку Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01.02.2011 року яким його було засудженого за ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 9 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна.

Відповідно до вимог чинного законодавства, при розгляді питання щодо застосування до засудженого пільги, зокрема ст. 81 КК України, на якій наполягав в судовому засіданні засуджений, суд зобов`язаний звернути увагу на поведінку засудженого за весь період відбування покарання.

Так засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі перебуває з 18.08.2010 року. За час перебування в Кіровоградському слідчому ізоляторі режим тримання не порушував, розпорядок дня виконував, стягнень не мав, до праці не залучався, не заохочувався.

З 09.10.2011 року відбував покарання в Городищенській ВК № 96. За час відбування покарання встановлений порядок не порушував, розпорядок дня виконував. Був працевлаштований на виробництві колонії в дільниці обробітку бруківки, однак бажання працювати не виявляв.

В Менській ВК № 91 відбував покарання з 04.11.2015 року. Порядок відбування покарання не порушував, розпорядок дня виконував. До роботи ставився сумлінно. Не заохочувався.

З 02.07.2016 року відбуває покарання в Домницькому виправному центрі № 135. За час відбування покарання зарекомендував себе посередньо, не завжди дотримується встановленого порядку відбування покарання та розпорядку дня. Стягнень немає. Був працевлаштований в ТОВ «Березнянське заводуправління». До праці ставився переважно сумлінно. На даний час не працює. Не завжди виконує роботи по самообслуговуванню та благоустрою установи, ініціативи до виконання робіт не проявляє. До представників адміністрації установи не завжди ввічливий. Не дотримується санітарно-гігієнічних норм.

Судом взято до уваги висновок Спостережної комісії Менської РДА (протокол № 5 від 03.02.2017 року) про те, що застосування пільги до засудженого ОСОБА_4 у вигляді умовно дострокового звільнення від подальшого відбування покарання є передчасним.

Крім того, суд враховує той факт, що засуджений ОСОБА_4 раніше був засуджений за однорідні злочини та звільнявся умовно - достроково від відбування покарання, однак на шлях виправлення не став і в цей період знову вчинив тяжкі злочини.

Враховуючи вищевикладене, а також особу засудженого, суд не вбачає в поведінці засудженого динаміки, яка б свідчила про його виправлення та перевиховання та приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_4 не довів свого виправлення, він не готовий до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві за межами установи, а тому клопотання про його умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання подано передчасно і задоволенню не підлягає.

На пiдставi викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України
У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим в той же термін з моменту отримання.

Суддя ОСОБА_1