Справа № 417/2323/16-к
Провадження № 11-кп/782/329/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 16 » грудня 2016 року Апеляційний суд Луганської області у складі:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

спеціаліста інформаційних

технологій: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 26 вересня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженца с.Лебедівка Сахновщиського районц Харківської області, громадянина України, який відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі у виправній колониії АДРЕСА_1 , засудженого Апеляційним судом Донецької бласті за ст. ст. 69, 93 п.п. «г», «ж», 17 ч. 2 , 93 п.п. «г», «ж» КК України, на підставі ст.42 ч.1 КК України (в редакції 1960 року) до довічного позбавлення волі,-
про зарахування строку попередньго ув'язнення в строк покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
08 квітня 2016 року захисник ОСОБА_6 , що діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 , звернувся до Марківського районного суду Луганської області з клопотанням, в якому просив зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 з 28.06.2007 по 15.07.2010 рік в строк покарання відповідно до ч. 5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_8 засуджено 10.07.2009 р. Апеляційним судом Донецької області за ст. ст. 69, 93 п.п. «г», « ж», 17 ч.2 , 93 п.п. «г», «ж» КК України, на підставі ст.42 ч.1 КК України (в редакції 1960 року) до довічного позбавлення волі.
Вирок Апеляційного суду Донецької області від 10.07.2009 року стосовно ОСОБА_8 ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 15.07.2010 року залишено без змін.

Ухвалою Марківського районного суду Луганської області від 26.09.2016 року відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання на підставі ч.5ст.72 КК України.

На дану ухвалу адвокатом ОСОБА_9 подано апеляційну скаргу, в якій він ставить питання про скасування ухвали суду та просить постановити нову ухвалу, якою перерахувати , згідно Закона України від 26.11.2015 року № 838-VIII, строк попереднього ув`язнення з 28.06.2007 року по 15.07.2010 рік засудженому до позбавлення волі ОСОБА_8 з розрахунку один день попереднього ув`язнення 1173 дня за два дні позбавлення волі 2346днів.

Адвокат вважає, що суд першої інстанції виніс неправосудне рішення, оскільки, на його думку, законодавець розповсюдив норму ч.5 ст.72 КК України на всі види покарань, тому розповсюджується у тому числі і на осіб, засуджених до довічного позбавлення волі; норма ч.5 ст.72 КК України не може бути дискримінаційною; вказує на те, що, при застосуванні норми ч.5 ст.72 КК України, ОСОБА_8 буде мати право звернутись в комісію про помилування через 4 років 5 місяців, а не через 10 років 5 місяців; посилається на те, що суд першої інстанції, відхиливши клопотання про застосування ч.5 ст.72 КК України, позбавив можливості засудженого ОСОБА_10 подати клопотання Президенту України про помилування до відбуття 20 років позбавлення волі, що є порушенням Європейської конвенції з прав людини.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його апеляційні вимоги в повному обсязі, думку прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Згідно вимог ч.1ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 51 КК України серед видів покарань виділено два різні види покарання, повязаного з позбавленням волі, а саме позбавлення волі на певний строк (строкове покарання) та довічне позбавлення волі (безстрокове покарання). Тобто, довічне позбавлення волі є основним та безстроковим видом покарання, межі дії якого у часі законом не встановлено (хоча і триває в часі), відповідно до якого засуджений за вироком суду ізолюється від суспільства і примусово поміщується до кримінально-виконавчої установи виправної колонії максимального рівня безпеки без зазначення у вироку строку його тримання там.

26.11.2015 року набрала чинності нова редакція ст.72 ч.5 КК України, викладена в Законі України «Про внесення зміни до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

Згідно вимог ст.72 ч.5 КК України, у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє увязнення, провадиться з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі.

Правила, закріплені у ст. 72 КК України розповсюджуються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання. Довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відноситься. Не застосовуються ці правила й у випадку заміни засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі внаслідок акта про помилування.

Відповідно до п.1 ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення переводиться у строк позбавлення волі відповідно до співвідношення, визначеного абзацом першим цієї частини, а саме з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, до вироків, які набрали законної сили, покарання за яким не відбуте повністю, що слід розуміти про строковий вид покарання.

Оскільки ОСОБА_8 засуджений до довічного позбавлення волі, а відтак його покарання не має кінцевого строку його відбуття, в зв`язку з цим застосувати Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» до покарання, призначеного ОСОБА_8 , не є можливим.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано послався в ухвалі на те, що правила, закріплені в ст.72 КК України розповсюджуються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання.

Доводи апелянта щодо застосування вимог ст.72 ч.5 КК України до всіх осіб, в тому числі і до засуджених, яким призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, апеляційний суд вважає безпідставними, що спростовуються вищевикладеним.

Посилання адвоката ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на те, що суд, відмовивши йому у задоволенні його клопотання, позбавив можливості засудженого ОСОБА_10 мати відповідні права згідно законодавства України, а саме: право на звернення його з заявою про застосування помилування, не заслуговують на увагу, оскільки відмова судом у задоволенні клопотання про зарахування засудженому ОСОБА_8 строку його попереднього ув`язнення в термін відбуття ним покарання у виді довічного позбавлення волі, ніяким чином не впливає на його права та обов`язки, як громадянина та особи, що засуджена до покарання у виді довічного позбавлення волі, що встановлюються законодавством України та гарантуються ст. 24 Конституції України.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції в ухвалі навів переконливі мотиви, з яких він дійшов висновку щодо відмови адвокату ОСОБА_6 в задоволенні його клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання засудженому ОСОБА_8 .

За таких обставин апеляційний суд не може погодитись з доводами апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 , оскільки знаходить ухвалу суду законною і обґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 415, 417, 537-539 КПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:
Ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 26 вересня 2016 року, якою відмовлено у задоволені клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку.

СУДДІ:

---------------------- ---------------------- ----------------------