АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/390/17 Справа № 712/7560/17 Категорія: ст. 183 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 червня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.06.2017 р., якою задоволено клопотання прокурора Черкаської місцевої прокуратури та відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сагунівка, Черкаського району, Черкаської області, громадянина України, українця, одруженого, з вищою освітою, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

змінено запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою строком до 03.07.2017 р., включно, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :
16 червня 2017 року прокурор Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_9 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси із клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 .

В обґрунтування свого клопотання зазначив, що він 2 квітня 2017 року приблизно о 5 годині, маючи умисел на викрадення та незаконне позбавлення воді ОСОБА_10 , погрожуючи застосуванням вогнепальної зброї, викрав останнього з подвір`я його буд. АДРЕСА_3 , що супроводжувалося погрозою застосування вогнепальної зброї та в подальшому на транспортному засобі «Москвич - 412», бежевого кольору, доїхали до с. Леськи, після чого пересіли в інший автомобіль «Хонда Акорд», номерний знак НОМЕР_1 , на якому потерпілого перевезли до приміщення кв. АДРЕСА_4 , де далі ОСОБА_8 продовжував незаконно утримувати потерпілого, чим обмежив його права та волю.

Він же, 2 квітня 2017 року близько 5-ї години, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , керуючись особливою зухвалістю та явною неповагою до суспільства, вчинив хуліганські дії, які виразились в тому, що в нічний час доби зайшов на територію вказаного вище домоволодіння, де почав голосно кричати та стукати у вікна, в результаті чого розбив одне із вікон будинку, та продовжуючи свій злочинний намір - почав погрожувати спеціально пристосованим для нанесення тілесних ушкоджень предметом, а саме пістолетом травматичної дії, та примусив вийти з будинку потерпілого ОСОБА_10 .

Крім того, 2 квітня 2017 року близько 4-ї години ОСОБА_11 за попередньою змовою та разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_5 нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_12 , після чого примусового посадили останнього до салону автомобіля «Фольксваген Т5» синього кольору та возили його, по території Черкаського району, а в подальшому, коли автомобіль зупинився, до автомобіля підійшов ОСОБА_8 , який відкрив двері автомобіля і відразу почав погрожувати потерпілому патроном калібру 7,62 та розправою, потім ОСОБА_8 надав вказівку відвезти ОСОБА_12 на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_6 . По приїзду до вказаної вище квартири потерпілому відразу натягнули на голову капюшон куртки, щоб він нічого не бачив і вже в приміщенні квартири ОСОБА_8 знову почав погрожувати ОСОБА_12 вогнепальною зброєю, а саме приставляв до голови обрізи із гладко ствольної та нарізної зброї. Зазначені вище дії ОСОБА_8 були сприйняті потерпілим, як реальні.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , діючи в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , просить ухвалу слідчого судді скасувати через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

При цьому зазначає, що рішення суду є законним, якщо докази і мотивація, які були підставою для його прийняття не викликають сумнівів.

Зазначає, що суд послався на оглянуті в суді відеозаписи з камер спостереження біля будинку, де проживають ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Однак, судом не перевірено належність та допустимість цього доказу. Продемонстрований в судовому засіданні відеозапис події, яка мала місце 13.06.2017 р. зі слів ОСОБА_13 біля його будинку, окрім його слів нічим не підтверджується. На відеозапису зображені декілька автомобілів та якась особа біля одного з них, що бере пакет з багажника. Інших осіб біля автомобіля немає.

Вказує, що суд не обґрунтував якими підставами керувався, коли вказав в ухвалі, що дійсно вбачає як до ОСОБА_13 , який виносив сміття, під`їхав автомобіль червоного кольору «Лексус», у якого горіла одна фара і вони спілкувалися з водієм декілька секунд.

Отже, суд не встановив у якому порядку, визначеному КПК України отриманий вказаний доказ. Прокурор не надав суду процесуальні документи, які підтверджують допустимість цього доказу.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , підтримавших апеляційну скаргу адвоката, та перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення, виходячи з наступних обставин.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

В силу ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам в тому числі: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність зазначених ризиків.

Проте слідчим суддею вищевказаних ризиків не було враховано при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .

На думку колегії суддів, слідчим суддею не враховані обставини, які, відповідно до ст. 177 КПК, він повинен оцінити в сукупності.

Відповдіно до ухвали слідчого судді від 03.06.2017 р. ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 03.07.2017 р., з покладенням відповідних обов`язків, в тому числі заборони залишати житло з 23.00 год. до 06.00 год. наступного дня.

Колегія суддів вважає, що приймаючи рішення про зміну запобіжного заходу, судом 1 інстанції не перевірено належність та допустимість доказу - відеозаписи з камер спостереження біля будинку, де проживає ОСОБА_13 . На відеозаписі зображені декілька автомобілів та особа біля одного з них, що бере пакет з багажника. Інших осіб біля автомобіля немає. Суддя місцевого суду не мотивував своє рішення, коли вказав в ухвалі, що дійсно вбачає як до ОСОБА_13 , який виносив сміття, під`їхав автомобіль червоного кольору «Лексус», у якого горіла одна фара і вони спілкувалися з водієм декілька секунд.

Крім того, судом не встановлено у якому порядку, визначеному КПК України отриманий вказаний доказ. Прокурор не надав суду процесуальні документи, які підтверджують допустимість цього доказу.

А відтак, відповідно до ст. 86 КПК України, недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень.

Колегія суддів вважає, що прокурором не доведено, що ОСОБА_8 порушив обов`язки покладені на нього ухвалою слідчого судді про продовження домашнього арешту від 03.06.2017 р., тому ухвала слідчого судді про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою, підлягає до скасування та прокурору слід відмовити в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу.

Покази свідка ОСОБА_13 суд до уваги не приймає, оскільки між ОСОБА_8 та родиною ОСОБА_13 склались конфліктні відносини.

Тому, врахувавши викладені обставини в сукупності колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до її задоволення, ухвала слідчого судді до скасування, а в задоволенні клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задоволити.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.06.2017 р., якою задоволено клопотання прокурора Черкаської місцевої прокуратури та відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 змінено запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою строком до 03.07.2017 р. включно скасувати.

В задоволенні клопотання прокурора Черкаської місцевої прокуратури про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою відносно ОСОБА_8 до 03.07.2017 р. відмовити.

ОСОБА_8 звільнити з-під варти негайно в залі апеляційного суду.

Головуючий :

Судді :