Справа № 537/2068/16-к
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.04.2017 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4
захисника підсудного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6
захисника підсудного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8
підсудного ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчук, кримінальну справу, по обвинуваченню ОСОБА_7 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, та по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, -
в с т а н о в и в :
Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області розглядається кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні за попередньою змовою з ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України, по факту перевищення прав та службових повноважень службовими особами працівниками правоохоронного органу, яке супроводжувалось застосуванням насильства стосовно ОСОБА_9 , за відсутності ознак катування, а саме нанесення численних ударів руками і ногами та тупими предметами по різним частинам тіла, внаслідок чого останньому були спричинені легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я та без такого, що мав місце 19.05.2007 року близько 12 год. 30 хв. в приміщенні Крюківського РВ КМУ УМВС України в Полтавській області, розташованого в м. Кременчуці по вул. І.Приходька буд.№33.
Підсудний ОСОБА_7 не з`явився в судове засідання 27.03.2017, 31.03.2017, 04.04.2017 року.
В судовому засіданні потерпіла та її представник вважали, що підсудний ОСОБА_7 не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Просили змінити обраний щодо підсудного ОСОБА_7 запобіжний захід з підписки про невиїзд на взяття під варту, оскільки він ухиляється від суду, умисно затягуючи розгляд справи з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин, чим перешкоджає встановленню істини у справі.
Прокурор просив задовольнити клопотання потерпілої та її представника про зміну щодо підсудного ОСОБА_7 запобіжного заходу з підписки про невиїзд на взяття під варту, оскільки він ухиляється від суду, умисно затягуючи розгляд справи, чим перешкоджає встановленню істини у справі. Просив ухвалити постанову про доставлення підсудного ОСОБА_7 в наступне судове засідання в примусовому порядку, поклавши обов`язок виконання постанови про його примусовий привід на органи внутрішніх справ.
Захисник підсудного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 , підсудний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 вважали поважними причини неявки підсудного ОСОБА_7 в судове засідання, оскільки він як працівник поліції виконує наказ НП України, ГУ НП у Полтавській області про відрядження його в зону проведення АТО на 90 діб. У зв`язку з чим просили відмовити в задоволенні клопотання сторони обвинувачення про зміну щодо підсудного ОСОБА_7 запобіжного заходу з підписки про невиїзд на взяття під варту, відмовити в задоволенні клопотання про примусовий привід підсудного ОСОБА_7 в судове засідання. Просили відкласти розгляд справи на час перебування ОСОБА_7 в зоні проведення АТО 90 діб.
Заслухавши думку учасників процесу, суд встановив наступне.
В ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.
В Постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" №11 від 17.10.2014 року дано роз`яснення, що Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, визначаючи межі перебігу таких строків, слід виходити з такого.
Критеріями для визначення розумності строків під час кримінального провадження є складність кримінального провадження; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень (частина третя статті 28 КПК).
З урахуванням практики Європейського суду з прав людини , оцінюючи поведінку учасників кримінального провадження, слід враховувати належне виконання ними своїх процесуальних обов`язків (зокрема, щодо явки за викликом слідчого, прокурора, судовим викликом; дотримання умов обраного запобіжного заходу; надання у передбачених законом випадках доказів тощо); існування випадків зловживання процесуальними правами тощо.
З врахуванням практики Європейського суду справи "Смірнова проти Росії" від 24 липня 2003 року, "Вітрук проти України" від 16 вересня 2010 року, "Юртаєв проти України" від 31 січня 2006 року та інші).
Судді повинні усвідомлювати особисту відповідальність за розгляд справ у встановлені законом строки, за якість розгляду справ, не допускати фактів зволікання, вживати всіх необхідних заходів з метою неухильного дотримання процесуальних строків.
Разом з тим, Відповідно до ст. 262 КПК (1960 року), Розгляд справи в засіданні суду першої інстанції відбувається з участю підсудного, явка якого до суду є обов`язковою.
Розгляд справи при відсутності підсудного допускається лише у виняткових випадках: 1) коли підсудний перебуває за межами України і ухиляється від явки до суду; 2) коли справу про злочин, за який не може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, підсудний просить розглянути у його відсутності. Проте суд має право і в цьому разі визнати явку підсудного обов`язковою.
Відповідно до ст. 288 КПК (1960 року), Коли підсудний не з`явиться без поважних причин в судове засідання в справах, в яких явка його є обов`язковою (стаття 262 цього Кодексу), суд відкладає розгляд справи і може покласти на підсудного судові витрати по відкладеному засіданню. Крім того, суд має право винести ухвалу, а суддя постанову про привід підсудного і про заміну запобіжного заходу на більш суворий або про обрання запобіжного заходу, коли його не було обрано раніше.
Як вбачається з матеріалів справи, постановою слідчого від 10.01.2011 року щодо ОСОБА_7 обрано запобіжний захід підписка про невиїзд, за умовами якої ОСОБА_7 був зобов`язаний не відлучатися з місця свого проживання в АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, суду, що підтверджено його письмовим зобов`язанням. (т.5 а.с.72-73).
Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука від 12.04.2011 року при попередньому розгляді справи щодо ОСОБА_7 залишено запобіжний захід підписка про невиїзд. (т.6 а.с.6).
Судом встановлено, що наказом НП України від 10.03.2017 року №187 о/с дск, наказом ГУНП в Полтавської області від 16.03.2017 року №90 о/с дск оперуповноважений сектору кримінальної поліції Семенівського відділення поліції Хорольського відділу поліції ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_7 за його згодою був відряджений в розпорядження ГУНП в Луганській області в зону проведення АТО на 90 діб .
Підсудний ОСОБА_7 не повідомив суд про надання ним згоди на відрядження в зону АТО, залишив своє місце проживання в порушення обраного щодо нього запобіжного заходу підписки про невиїзд без дозволу суду.
Відповідно до ст. 148 КПК (1960 року), Запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Запобіжні заходи застосовуються за наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений, підсудний, засуджений буде намагатися ухилитися від слідства і суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.
В ст. 151 КПК (1960 року) встановлено, що запобіжний захід підписка про невиїзд полягає у відібранні від підозрюваного або обвинуваченого письмового зобов`язання не відлучатися із зареєстрованого місця проживання чи перебування або з місця тимчасового знаходження без дозволу слідчого. Якщо підозрюваний або обвинувачений порушить дану ним підписку про невиїзд, то вона може бути замінена більш суворим запобіжним заходом; про це підозрюваному або обвинуваченому повинно бути оголошено при відібранні від нього підписки про невиїзд.
Суд вважає, що неявка в судове засідання підсудного ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні тяжкого злочину у сфері службової діяльності, його залишення місця проживання в порушення обов`язків, покладених на нього під час обрання запобіжного заходу підписки про невиїзд, відбуття у відрядження за його згодою але без дозволу суду, суперечить загально правовому принципу добросовісності.
Так, принцип добросовісності передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. У суб`єктивному значенні добросовісність може розглядатися як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків.
Категорія «добросовісність» має важливе значення в правовому регулюванні. По-перше, вона є тією загальнолюдською цінністю, без якої право не може ефективно функціонувати. Принцип добросовісності містить вимоги, які допомагають зняти або пом`якшити недоліки абстрактної і формальної природи права, наблизити його до ідеалів справедливості, рівності, свободи й гуманізму. Цей принцип лежить в основі механізмів самозахисту правової системи, які забезпечують повагу до її кінцевих цілей і дозволяють їй коригувати відхилення, що викликані використанням юридичних правил у тих випадках, коли існує порушення духу права при відповідності його букві. Тому добросовісність це також реалізація прав і дотримання обов`язків не лише відповідно до букви права, але й відповідно до його духу.
Добросовісність при реалізації прав і повноважень, яка втілюється у:
- неприпустимості зловживання правом, яку зазвичай виводять із конституційних положень, згідно з якими здійснення прав та свобод людини не повинне порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право;
- заборони обходу закону, тобто ухилення від застосування обов`язкового правила шляхом використання легального засобу, але з негативними намірами. Обхід закону передбачає свідоме створення суб`єктами права певного фактичного складу (чи утримання від його створення) з метою забезпечити щодо себе дію одного правового припису та/чи не допустити дію іншого.
Враховуючи, що судом розглядається справа по обвинуваченню підсудного ОСОБА_7 у вчиненні 19.05.2007 року тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, а підсудний ОСОБА_7 не з`явився в судове засідання 27.03.2017, 31.03.2017 року, 04.04.2017 року відлучившись з місця свого проживання без дозволу суду на тривалий термін (90 днів), чим порушив зобов`язання, покладені на нього при обранні запобіжного заходу підписки про невиїзд, тому такі підстави неявки в судове засідання суд вважає неповажними, такими що порушують ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожної особи на справедливий і публічний розгляд його справи судом упродовж розумного строку, принцип добросовісності.
З огляду на наведене, суд вважає за необхідне ухвалити постанову про привід підсудного в судове засідання в примусовому порядку для розгляду справи по суті та розгляду клопотання потерпілої та її представника про зміну запобіжного заходу в його присутності з дотриманням практики Європейського Суду з прав людини та ст.262 КПК (1960 року).
Керуючись ст.148-ст.151, 262, 288 КПК (1960 року), суд
п о с т а н о в и в :
Зобов`язати Національну Поліцію України, ГУНП в Луганській області, ГУ Національної Поліції у Полтавській області організувати та здійснити привід до суду в примусовому порядку в судове засідання, яке відбудеться 10.04.2017 року о 15 год. 30 хв. в приміщенні Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області, розташованого за адресою м. Кременчук вул. Троїцька 37/49, підсудного оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Семенівського відділення поліції Хорольського відділу поліції ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_7 , який за наказом НП України від 10.03.2017 року №187 о/с дск, наказом ГУНП в Полтавської області від 16.03.2017 року №90 о/с дск був відряджений в розпорядження ГУНП в Луганській області в зону проведення АТО.
Контроль за виконанням постанови покласти на прокурора Луганської області, прокурора Полтавської області, керівника Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_10 , прокурорів Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , ОСОБА_11 .
Довести до відома Генерального прокурора України, Прокурора Полтавської області, прокурора Луганської області, Міністра Внутрішніх Справ, керівника Національної поліції України, начальника ГУ НП у Полтавській області, ГУ НП у Луганській області про причини неявки підсудного ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину у сфері службової діяльності, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, в судове засідання, які унеможливлюють розгляд судом справи протягом розумного строку, для усунення в майбутньому наведених обставин, що сприяють затягуванню розгляду справи та унеможливлюють здійснення судом правосуддя.
Постанова не підлягає окремому оскарженню від судового рішення. Заперечення на постанову включаються до апеляційної скарги на судове рішення.
Суддя Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 .