Справа №592/292/17
Провадження №1-кс/592/240/17

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.01.2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі: судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми заяву ОСОБА_3 про відвід судді Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду 11.01.2017 року з заявою про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від участі в справі №592/292/17-к за заявою ОСОБА_3 про відвід слідчого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0006923 на стадії досудового розслідування, яку підтримав в судовому засіданні та вимоги заяви обґрунтовує тим, що 20.12.2016р. ним в порядку ст.ст. 303, 304 КГІК України, було подано до Ковпаківського районного суду м. Суми скаргу на постанову слідчого ОСОБА_5 , від 02.03.2016 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006923. 20.12.2016 року слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми, ОСОБА_4 , виніс ухвалу в справі № 592/11767/16-к про повернення його скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 02.03.2016 року, мотивуючи це тим, що ОСОБА_3 був пропущений строк на оскарження цієї постанови та підстав для його поновлення суд не знайшов.

В поданому клопотанні про поновлення строку, слідчому судді ОСОБА_4 , він наголошував, що строк на оскарження постанови про закриття кримінальне провадження № 0006923 від 02.03.2016 ним пропущено з поважних причин, а саме із-за несвоєчасного отримання постанови слідчого про закриття кримінального провадження. А звернутися до суду для оскарження постанови він зміг тільки після того, як отримав оскаржувану постанову 15.12.2016 на особистому прийомі. Але викладене в клопотанні про поновлення строку, слідчий суддя ОСОБА_4 , фактично проігнорував, а на подані докази поважності пропущення строку взагалі не звернув уваги.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області 592/11767/16-к від 29.12.2016, було скасовано рішення слідчого судді ОСОБА_4 , та поновлено право ОСОБА_3 на справедливий суд.

Враховуючи, що слідчим суддею ОСОБА_4 , в кримінальному провадженні № 0006923, вже було прийнято відносно нього незаконне та необгрунтоване рішення, що призвело до істотного порушення його прав, зокрема права на справедливий суд, а також завдало йому значних душевних страждань, то в нього виникає сумнів, щодо об`єктивності та упередженості слідчого судді ОСОБА_4 , в справах за його участі, та зокрема в справі № 592/292/17-к.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Незалежність і недоторканність суддів гарантують ст. ст. 126 і 129 Конституції України, якими встановлено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні й підкоряються лише закону.

Згідно з ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом.

Так, у рішенні по справі «Мироненко і Мартенко проти України» (заява N 4785/02) від 10 грудня 2009 року (пункти 66-71), у рішенні по справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (пункти 49-55) Європейський суд з прав людини зазначає, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими і у цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення. Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість.

Тому, з точки зору об`єктивного та суб`єктивного критерію повинно оцінюватися, чи забезпечуватиме слідчий суддя ОСОБА_4 , як головуючий у справі №592/292/17-к, відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Наявність навіть незначних сумнівів, враховуючи незгоду скаржника з діями судді, про що свідчить подання ним заяви про відвід судді, що може свідчити про тиск з боку скаржника на суддю, що у подальшому може призвести до висновку про сумніви в об`єктивності та неупередженості судді з точки зору «стороннього спостерігача».

З метою запобігання виникнення сумнiвiв у об`єктивностi чи неупередженостi судді ОСОБА_4 , з метою гарантування виключення будь-якого з боку заявника сумніву стосовно безсторонності головуючого, суд вважає за необхідне на підставі п.4 ч.1 ст.75 КПК України заяву ОСОБА_3 про відвід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, суд
У Х В АЛ И В:

Заяву ОСОБА_3 про відвід судді Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_4 по розгляду клопотання по кримінальному провадженню № 0006923 під час досудового розслідування за заявою ОСОБА_3 про відвід слідчого ОСОБА_5 задоволити.

Клопотання ОСОБА_3 про відвід слідчого ОСОБА_5 справа № 292/292/17, провадження 1-кс/592/175/17 передати до розгляду в тому самому суді іншому судді згідно ст. 35 КПК України.

Ухвала не оскаржується.

Суддя ОСОБА_1