АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 214/7315/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/377/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 червня 2017 року м. Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:
Судді - доповідача - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001244 від 24 квітня 2015 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 лютого 2017 року за обвинуваченням
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 , ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю: прокурора - ОСОБА_7
обвинуваченого - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_8
В С Т А Н О В И Л А:
У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи правильність кваліфікації своїх дій та доведеність вини, вважає вирок таким, що підлягає зміні та ставить питання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, за правилами ч. 5 ст. 72 КК України, з 08 липня 2015 року по 15 жовтня 2015 року.
В обґрунтування доводів скарги обвинувачений послався на те, що суд, в порушення вимог ч. 5 ст. 72, ст. ст. 537, 539 КК України, не врахував строк його перебування в установі для попереднього ув`язнення з моменту затримання з 08 липня 2015 року по 15 жовтня 2015 року й не здійснив зарахування цього строку у строк відбування призначеного за вироком покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 лютого 2017 року ОСОБА_6 визнано винуватим та призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки; за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки та, в силу ч. 1 ст. 70 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироками Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 вересня 2015 року та Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 листопада 2015 року, й визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк участі ОСОБА_6 у судовому розгляді цього кримінального провадження, під час якого ОСОБА_6 відбував покарання за вироками Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 вересня 2015 року та Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 листопада 2015 року, у строк відбування покарання з 15 жовтня 2015 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

За встановлених у вироку обставин, ОСОБА_6 , повторно, в період з 23 квітня 2015 року по 18 червня 2015 року, з корисливих мотивів, з проникненням у житло, таємно викрав чуже майно.

Так, 23 квітня 2015 року приблизно о 13:00 год. він, повторно, з проникненням у квартиру АДРЕСА_2 , таємно викрав належне потерпілій ОСОБА_9 майно на загальну суму 5843,00 грн.

30 квітня 2015 року приблизно о 01:00 год. він, повторно, з проникненням у квартиру АДРЕСА_3 , таємно викрав належне потерпілому ОСОБА_10 майно на загальну суму 7228,00 грн.

22 травня 2015 року приблизно о 01:30 год. він, повторно, з проникненням у квартиру АДРЕСА_4 , таємно викрав належне потерпілій ОСОБА_11 майно на загальну суму 624,00 грн.

Окрім того, ОСОБА_6 на початку червня 2015 року приблизно о 15:00 год., повторно, з проникненням у квартиру АДРЕСА_5 , таємно викрав належний потерпілому ОСОБА_12 ноутбук марки «Acer», вартістю 4100,00 грн.

Також, на початку червня 2015 року приблизно о 01:00 год. він, повторно, з проникненням у квартиру АДРЕСА_6 , таємно викрав належне потерпілій ОСОБА_13 майно на загальну суму 4357,00 грн.

18 червня 2015 року приблизно о 23:30 год. він, повторно, з проникненням у квартиру АДРЕСА_7 , таємно викрав належне потерпілій ОСОБА_14 майно на загальну суму 8800,00 грн.

Окрім того, ОСОБА_6 , 19 червня 2015 року, приблизно о 22:00 год., повторно, знаходячись в приміщенні супермаркету ТОВ «Омега» Варус - 32, розташованого по пр. Дзержинського, 1-б в м. Кривому Розі, діючи з корисливих мотивів, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, з вітрин відділу «Чай - Кава» супермаркету, таємно викрав 2 упаковки кави марки «Якобс Монарх», загальною вартістю 357,00 грн., чим завдав матеріальний збиток на вказану суму.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді обвинувачений та його захисник, кожен окремо, доводи апеляційної скарги підтримали та наполягали на її задоволенні.
Прокурор заперечував проти доводів апеляційної скарги обвинуваченого, просив її залишити без задоволення, а вирок суду - без змін.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 , правильність кваліфікації його дій зач. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та ґрунтуються на зібраних і досліджених в судовому засіданні доказах, а також не оспорюються і в поданій апеляційній скарзі, тому судом апеляційної інстанції не перевіряються.
Колегія суддів погоджується й з висновком суду щодо призначеного покарання ОСОБА_6 , та вважає, що покарання обвинуваченому призначено відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, з урахуванням обставин провадження в їх сукупності, ступеня тяжкості вчинених злочинів, відомостей про його особу, а також обставин, які пом`якшують покарання, і є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення і попередження вчинення нових злочинів.
Даних, які б свідчили про те, що у кримінальному провадженні неправильно застосовано кримінальний закон чи допущено істотне порушення кримінального процесуального закону, колегією суддів не встановлено.
Разом з цим, доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про неправильне визначення судом строку попереднього ув`язнення, який підлягає зарахуванню у строк відбування призначеного покарання, за правилами ч. 5 ст. 72 КК України, колегія суддів вважає необґрунтованими.
Згідно з вимогами ст. ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

З аналізу положень ч. 5 ст. 72 КК України слідує, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При цьому, до строку попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів провадження, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні не обирався, а був обраний в іншому кримінальному провадженні.

Так, з протоколу затримання слідує, що ОСОБА_6 було затримано 08 липня 2015 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001921 від 08 липня 2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та на підставі ухвали Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 липня 2015 року щодо нього було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (а.п. 65-66, 6-68 том 2).

Вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 серпня 2015 року, який набрав законної сили 01 жовтня 2015 року, ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст.186, ч. 1 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки (а.п. 69-70 том 2).

Отже, з викладеного слідує, що ОСОБА_6 з моменту його затримання по момент набрання вказаним вироком законної сили - з 08 липня 2015 року по 01 жовтня 2015 року, тримався під вартою в установі попереднього ув`язнення у провадженні, розгляд якого здійснювався Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, тобто в іншому кримінальному провадженні.

При цьому, після набрання зазначеним вироком законної сили, ОСОБА_6 набув статус особи, яка відбуває покарання та на підставі ухвали Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 жовтня 2015 року був залишений в установі попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді цього кримінального провадження (а.п. 21-22 том 3).

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, врахувавши вищенаведені обставини, вірно зарахував ОСОБА_6 у строк відбування покарання у цьому кримінальному провадженні, строк його попереднього ув`язнення за правилами, визначеними ч. 5 ст. 72 КК України, в період з 15 жовтня 2015 року по день набрання вироком законної сили, оскільки жодних відомостей про попереднє ув`язнення ОСОБА_6 у зв`язку з цим провадженням в інший строк, крім зарахованого судом, обвинуваченим не надано та матеріали провадження не містять.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про не зарахування судом строку попереднього ув`язнення за період з 08 липня 2015 року по 15 жовтня 2015 року, на думку колегії суддів, не є слушними, оскільки в цей період ОСОБА_6 не приймав участі у розгляді цього кримінального провадження й у його межах до нього судом попереднє ув`язнення не застосовувалося, тому вирішення питання про зарахування такого строку виходить за межі цього кримінального провадження.

Не може погодитися колегія суддів і з доводами апеляційної скарги обвинуваченого про вирішення цього питання в порядку, передбаченому ст. ст. 537, 539 КПК України, оскільки вказаними нормами регламентовано порядок вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку, який набрав законної сили.

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що питання, які виникають з приводу виконання вироків, у тому числі й інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, зокрема про зарахування досудового тримання особи під вартою в строк відбування покарання, повинні вирішуватися в порядку виконання інших вироків, які виконуються самостійно, а не в рамках цього кримінального провадження.

З огляду на наведене, підстав для скасування або зміни вироку під час апеляційного перегляду цього кримінального провадження не встановлено, тому колегія суддів вважає, що вирок є законним, вмотивованим, обґрунтованим і справедливим, а апеляційна скарга обвинуваченого такою, яку слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 лютого 2017 року залишити без задоволення.
Вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 лютого 2017 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
___________________ _____________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4