Справа № 357/2730/17
У Х В А Л А
17 березня 2017 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Білоцерківського ВП ГУ НП України в Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, освіта вища, офіційно не працюючого, розлученого, має на утриманні двох малолітніх дітей, не судимого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

У С Т А Н О В И В :
До Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання старшого слідчого Білоцерківського відділу поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Білоцерківської місцевої прокурати ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться розслідування кримінального провадження № 0001398, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.03.2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.03.2017 року близько 08 год. 50 хв. потерпілий ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до місця свого проживання, а саме до кв. АДРЕСА_2 , де перебував його син ОСОБА_4 та дружина ОСОБА_8 .

Зайшовши до житлової кімнати, де на ліжку лежав ОСОБА_4 та дивився телевізор, потерпілий ОСОБА_7 на ґрунті тривалих неприязних відносин, почав вчиняти сварку із ОСОБА_4 ..

Під час сварки, ОСОБА_4 піднявшись із ліжка, штовхнув потерпілого ОСОБА_7 на ліжко, де притримуючи останнього однією рукою взяв до іншої руки предмет схожий на ніж, який знаходився на тумбочці в житловій кімнаті квартири. Після чого, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання відповідних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, умисно наніс удар в грудну клітину потерпілого ОСОБА_7 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото різаного поранення грудної клітини з права, правостороннього пневматорексу.

У вчиненні вказаного злочину обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4

15.03.2017 року о 10 год. 00 хв. підозрюваний ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину.

15.03.2017 року підозрюваному ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється в тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

Вина підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні вище вказаного злочину повністю підтверджується зібраними по провадженню доказами, а саме : протоколом огляду місця події від 15.03.2017, під час якого було вяивлено та вилучено предмет схожий на ніж, яким був нанесений удар потерпілому ОСОБА_4 , одяг потерпілого ОСОБА_4 , змиви рідини бурого кольору з підлоги кімнати, в якій був вчинений злочин; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 яка повідомила, що 15.03.2017 року близько 08 год. 50 хв. між її чоловіком ОСОБА_7 та сином ОСОБА_4 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_4 наніс удар ножем ОСОБА_7 , в область грудей, з права; протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 від 15.03.2017 року, під час якого остання відтворила, як її син ОСОБА_9 наніс удар ножем її чоловіку ОСОБА_7 та показала, що коли ОСОБА_9 та ОСОБА_7 стояли один на проти одного в кімнаті, ОСОБА_9 наніс удар ножем в праву сторону грудної клітини ОСОБА_7 ; довідкою виданою Білоцеріквською МЛ №2 згідно якої в ОСОБА_7 встановлено наступний діагноз: проникаючого колото різаного поранення грудної клітини з права, правостороннього пневматорексу.

Підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Враховуючи наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вважаю, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі буде:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки офіційно ніде не працевлаштований, вчинив тяжкий злочин, пов`язаний із застосуванням фізичного насильства, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років. Крім того, факт настання негативних наслідків у виглядів позбавлення волі, може сприяти уникненню ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

- незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, оскільки вчинив тяжкий злочин, пов`язаний із застосуванням фізичного насильства. Крім того, безпосереднім свідком та потерпілим в даному провадженні являються батьки підозрюваного ОСОБА_4 та будучи на волі, останній може вчиняти інші неправомірні дії відносно них, з метою зміни показів під час подальшого досудового слідства.

- вчинити інше кримінальне правопорушення, зважаючи на те, що ОСОБА_4 , не має постійного джерела доходів і як наслідок засобів для задоволення побутових потреб, проігнорувавши встановлені законом норми поведінки в суспільстві вчинив злочин, пов`язаний із застосуванням фізичного насильства та під час перебування на волі може вчиняти аналогічні злочини.

Окрім того, керуючись ч.4 ст. 183 КПК України, враховуючи те, що злочин ОСОБА_4 був вчинений з застосуванням насильства, вважаю за необхідне не визначати в даному випадку розмір застави у кримінальному провадженні, так як такий запобіжний захід не здатний забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та може призвести до виникнення ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладені обставини, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів та виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Вислухавши прокурора, який підтримав клопотання слідчого, та його доводи на переконання слідчого судді у необхідності задоволення клопотання, підозрюваного, який заперечує проти задоволення клопотання, захисника, який просить застосувати до підзахисного запобіжний захід у виді домашнього арешту, дослідивши приєднані до клопотання документи, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, зазначені у п.п.1-11 цієї статті. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді клопотання знайшли своє підтвердження, прокурором доведені обставини передбачені ч.1 ст. 194 КПК України, а саме: 1) наявність обгрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 злочину, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України; 2) наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч.1 п. 1,3 КПК України, на який вказує слідчий, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому кримінальному провадженні; недостатність застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Обставинами, що дають підстави слідчому судді визнати наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України, наявність ризиків передбачених п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, недостатність застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбачених п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, є докази досліджені судом.

ОСОБА_4 слідчому судді повідомив, що він напевно наніс удар ножем батькові, однак детально не пам`ятає це. Просить не застосовувати відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки хоче працевлаштуватися, допомагати батькові, матері.

Слідчий суддя вважає, що відносно ОСОБА_4 має бути застосований запобіжний захід тримання під вартою, тому, що слідчим у клопотанні та доданими документами, прокурором у судовому засіданні, доведені обставини передбачені ст. 194 ч.1 п.п.1-3 КПК України.

При застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 слідчий суддя також враховує, передбачені ст. 178 ч.1 КПК України, обставини а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі його визнання винуватим у вчинені злочину, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України (згідно санкції: позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років), не працевлаштований, не має постійного доходу.

Слідчий суддя вважає, що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 може запобігти ризикам, передбачених п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає, що більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою, є недостатніми для запобігання ризикам, передбачених п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому кримінальному провадженні.

Із протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 15.03.2017 р. вбачається, що ОСОБА_4 фактично затриманий о 10 годині 00 хвилин 15.03.2017 р.

Відповідно до ст. 197 ч.1 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до п.18 ч.1 ст. 3 КПК України слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотримання прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає необхідним застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 30 днів.

Слідчий суддя вважає, що є підстави не визначати розмір застави у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 , які прямо передбачені ст. 183 ч.4 КПК України, оскільки злочин, у якому підозрюється ОСОБА_4 вчинено із застосуванням насильства.

Що стосується доводів підозрюваного про не застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, доводів клопотання захисника про відмову у задоволені клопотання, застосуванні до підзахисного запобіжного заходу у виді домашній арешт, то слідчий суддя вважає вони не підлягають задоволенню, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, існують відносно нього ризики, передбачені ст. 177 ч.1 п.1,3 КПК України, недостатність застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Згідно з ст. 371 ч.3 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177 ч. 1 п.1,3 178, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :
Застосувати стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на тридцять днів, які обчислювати з моменту його затримання 10 години 00 хвилин 15 березня 2017 р.

Строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується о 10 годині 00 хвилин 13 квітня 2017 р.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашній арешт, відмовити.

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області