Справа № 333/3913/16-к
Пр. № 1-кп/333/55/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2017 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, має середню освіту, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 04.06.2013 року Миколаївським районним судом Одеської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України - до 1 року позбавлення волі.

- 17.09.2013 р. Миколаївським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі на підставі ч. 4 ст. 70 КК України приєднане невідбуте покарання у вигляді позбавлення волі - 6 місяців, призначене вироком Миколаївського районного суду Одеської області від 04.06.203 р. На підставі ухвали Дубенського міського суду Ровенської області від 27.05.2014 р. на підставі Закону України «Про Амністію 2014 року» звільнений 04.06.2014 року

- 25.05.2015 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.1 ст.259, ч.2 ст. 259 КК України - до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 11.12.2015 року у зв`язку з відбуттям строку покарання;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
Судовим слідством, суд -
ВСТАНОВИВ:
17.06.2016 року, приблизно о 16 год. 00 хв., ОСОБА_5 , знаходячись біля прохідної заводу «АвтоЗАЗ» по пр. Соборному 8, м. Запоріжжя, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, схватив потерпілого ОСОБА_6 за одяг та різким рухом свого тіла завалив останнього на землю, застосувавши тим самим насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. Після того, як ОСОБА_6 був позбавлений можливості чинити ОСОБА_5 опір, останній ривком вихватив з рук потерпілого належну йому барсетку, вартістю 360 гривень, в якій знаходились грошові кошти у розмірі 2000 доларів США, які згідно з офіційним курсом НБУ станом на 17.06.2016 року, встановлюють 49808 гривень 00 коп. та 8000 гривень, та не реагуючи на вимоги потерпілого повернути викрадене, зник з місця вчинення злочину і розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши тим самим потерпілому ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на загальну суму 58168 гривень 00 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та пояснив, що вранці 17 червня 2016 року приїхав з Одеси до Запоріжжя в пошуках роботи. На автовокзалі в кафе він побачив потерпілого ОСОБА_6 . Коли останній розраховувався, побачив, як той витягнув барсетку з рукава куртки, та достав з неї дві купюри номіналом по 500 грн., після чого у нього виник умисел на викрадення цієї барсетки. Після розрахунку, потерпілий пішов з автовокзалу в напрямку до залізничного вокзалу, а він попрямував за останнім та слідкував за ним. Біля заводу «АвтоЗАЗ» він наздогнав потерпілого і сказав, що той забрав у нього окуляри, на що потерпілий почав йому пояснювати, що окуляри не брав та почав показувати кишені, витягнув з рукава барсетку. Він намагався вирвати з рук потерпілого барсетку, від чого вони впали на землю. В процесі боротьби він вирвав барсетку у потерпілого та побіг. Потерпілий побіг за ним та кричав йому вслід. По дорозі злякавшись він викинув барсетку та біля залізничного вокзалу був затриманий потерпілим, який і передав його працівникам поліції. Зазначив, що барсетку викинув в районі залізничного вокзалу, яка кількість грошей в ній була йому невідомо, оскільки він не мав можливості її оглянути.
Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою провину, його провина підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, що узгоджуються між собою, а саме:

- поясненнями допитаного в ході судового слідства потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив, що він продав квартиру в м. Таврійськ та направлявся через Запоріжжя до Москви, де мешкає його мати, гроші, які залишились від продажу квартири він хотів передати матері для лікування. В кафе на автовокзалі він бачив обвинуваченого. Розрахувавшись в кафе грошима, які знаходились в барсетці, він сховав барсетку в рукав куртки і направився в сторону залізничного вокзалу. Біля заводу «АвтоЗАЗ» його наздогнав ОСОБА_8 та почав вимагати від нього повернути окуляри, на що він сказав, що окуляри не брав, показав останньому кишені. Коли дістав барсетку з рукава куртки, обвинувачений намагався її вирвати з рук. В процесі боротьби вони впали на землю, після чого обвинувачений вирвав у нього барсетку та побіг. ОСОБА_6 побіг за обвинуваченим, кричав йому вслід, щоб той повернув барсетку. Обвинувачений перебіг на іншу сторони дороги, де його намагався також затримати перехожий, але не зміг. Далі біля залізничного вокзалу він затримав ОСОБА_9 , та барсетки у нього вже не було. По дорозі він бачив, що обвинувачений щось викидав. Також додав, що в барсетці після продажу квартири знаходились 2000 доларів США та 8000 грн. Барсетку з грошами після затримання обвинуваченого не знайшли;
- згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, ОСОБА_6 17 червня 2016 року о 16.00 год. звернувся до Комунарського ВП Ленінського відділу поліції ГУ Національної поліції в Запорізькій області з заявою, що 17.06.2016 року близько 16.00 год. біля заводу «АвтоЗАЗ» невідомий шляхом ривку заволодів його барсеткою, в якій знаходились 2000 доларів США та 8000 грн., паспорт громадянина України , ідентифікаційний код та військовий білет;

- згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання та фото таблиці до нього від 17.06.2016 року, серед осіб, пред`явлених для впізнання, потерпілий вказав на ОСОБА_9 як на особу, яка заволоділа належною йому барсеткою, в якій знаходились 2000 доларів США та 8000 грн., паспорт громадянина України , ідентифікаційний код та військовий білет.

Таким чином, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення встановлена повністю.

З урахуванням викладеного, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому, визнання своєї провини.
Обставини, що обтяжують покаранняОСОБА_9 згідно ст.67 КК України судом не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченомуОСОБА_10 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує думку потерпілого щодо призначення покарання обвинуваченому, не пов`язаного з позбавленням волі, особу обвинуваченого ОСОБА_9 , який на обліку в КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» та в психіатричній лікарні не перебуває, молодий вік обвинуваченого та тяжкі сімейні обставини, які привели його до злочину, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.186 КК України, з випробувальним строком, оскільки вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та дасть можливість обвинуваченому працювати і повертати кошти потерпілому.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.

Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_9 від призначеного йому покарання, якщо він протягом випробувального строку 3 (трьох) років - не скоїть нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_9 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

На підставі п.3 ч.2 ст.76 КК України на обвинуваченого ОСОБА_9 додатково покласти такий обов`язок:
-працевлаштуватися.
Речові докази по справі:
-CD-R диск з відео камер відеоспостереження, які установлені на будівлі заводу «АвтоЗАЗ» по пр.. Соборному,8 у м. Запоріжжі, долучений до матеріалів справи, після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження.
Обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 скасувати, звільнивши обвинуваченого ОСОБА_9 з - під варти в залі суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарского районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1