Справа № 349/1084/16-к
Провадження № 1-кп/349/12/17
В И Р О К
іменем України
19 травня 2017 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000173 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воскресинці Рогатинського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, з професійно-технічною освітою, не працює, одруженого, має на утриманні неповнолітню дочку, та

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Рогатина Івано-Франківської області, жительки АДРЕСА_1 , раніше не судимої, з професійно-технічною освітою, не працює, одруженої, має на утриманні неповнолітню дочку,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в:
18 червня 2016 року, приблизно в проміжку часу з 17 год. 26 хв. до 17 год. 30 хв., ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в м. Рогатині на площі Роксолани поблизу ювелірної крамниці «Діамант», що знаходиться в будинку під № 5, з прямим умислом, з мотивів особистих неприязних відносин, зумовлених поведінкою ОСОБА_7 по відношенню до ОСОБА_4 та їхніх дітей ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , завдали ОСОБА_7 : ОСОБА_4 один удар правою рукою в праву скроневу ділянку голови, два удари правою ногою в стегнову ділянку лівої ноги спереду та ще один удар своєю правою ногою в стегнову ділянку лівої ноги, чотири удари руками в ліву і праву руку та спину; ОСОБА_5 один удар лівою рукою по спині, чотири удари поліетиленовим пакетом, в якому знаходились гроші та ключі ОСОБА_7 , в спину та голову, в результаті чого заподіяли йому ушкодження у вигляді забою м`яких тканин з травматичним набряком правої скроневої ділянки, садна в ділянці правої руки, садна в ділянці лівої руки, садна в ділянці правої ноги, садна в ділянці лівої ноги, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 125 КК України.

Встановлені судом обставини підтверджуються наступними доказами:

Показаннями обвинуваченого ОСОБА_4 , який вини у вчиненому злочині не визнав, в тій частині, що одного вечора в квітні 2016 року разом з ОСОБА_5 повертався на своєму автомобілі з с. Букачівці в м. Рогатин. По дорозі заїхав на місце стоянки на узбіччі дороги. На це саме місце під`їхав чорний позашляховик з якого вийшов ОСОБА_7 і розпитав їх, що вони там роблять, та, погрожуючи пістолетом, оглянув їхню машину. Приблизно через тиждень після цього випадку ОСОБА_7 перестрів ОСОБА_4 біля крамниці «Овен» в м. Рогатині та сказав, що той йому винен 1000,00 дол. США. Обґрунтував це тим, що у вечір, коли зустрів подружжя ОСОБА_11 на стоянці в автомобілі, хтось викрав рибу з його ставків, що знаходяться поблизу. Ще через деякий час, коли ОСОБА_4 знаходився в своєму автомобілі поблизу фігури Матері Божої в м. Рогатині, до нього підійшов ОСОБА_7 та погрожував розправою йому та його дітям у випадку, якщо він не дасть йому 1000,00 дол. США. Після того як ОСОБА_4 нагадав ОСОБА_7 , що той теж має дітей, ОСОБА_7 його побив. Десь 15 червня 2016 року діти ОСОБА_4 поїхали в село на черешні, коли повернулися ввечері додому, розповіли, що по дорозі зустріли ОСОБА_7 , який погрожував їм сексуальним насильством, через те, що ОСОБА_4 на віддає кошти. 18 червня 2016 року йшов в продуктовий магазин разом з дружиною по площі Роксолани в м. Рогатині та випадково зустрів ОСОБА_7 . Підійшов до нього та запитав, чому той чіпає його дітей.

Показаннями обвинуваченої ОСОБА_5 , яка свою вину у вчиненому злочині не визнала, в тій частині, що у неї та її чоловіка виник конфлікт з ОСОБА_7 ще весною 2016 року, оскільки останній почав вимагати у них гроші, погрожувати їм за те, що вони зупинилися на своєму автомобілі біля його ставка, на що не мали права. Одного разу ОСОБА_7 навіть побив її чоловіка, коли той перебував в машині, зупиненій на узбіччі в м. Рогатині. З цього приводу вона з чоловіком зверталися в поліцію із заявою про притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності. Десь через два тижні після цієї події її син та дочка, їдучи в автомобілі, зупинилися на узбіччі дороги, щоб нарвати черешень. В той час на власному автомобілі повз проїжджав ОСОБА_7 . Зупинившись, він почав їх ображати та погрожувати вчинити над ними сексуальну наругу. Приблизно через три дні після цього в м. Рогатині вони побачили ОСОБА_7 і її чоловік підійшов до нього, щоб з`ясувати чому той чіплявся до дітей.

Показаннями потерпілого ОСОБА_7 в тій частині, що він є власником ювелірного магазину в м. Рогатині. 18 червня 2016 року о 17.30 год. забрав з магазину кошти та, вийшовши з нього на площу, побачив Галясів біля свого автомобіля, які підбігли до нього і далі обоє почали його бити. Першим його вдарив ОСОБА_4 , завдавали удари як по голові, так і по тілу.

Показаннями свідка ОСОБА_12 , про те, що 18 червня 2016 року він побачив як ОСОБА_4 на вулиці в м. Рогатині біг слідом за ОСОБА_7 , наздогнав його та розпочав бійку. Далі вони двоє впали на землю. ОСОБА_4 завдавав удари ОСОБА_7 , той оборонявся. Перехожі, що були поруч, зокрема і ОСОБА_12 , їх розборонили. Однак конфлікт продовжився і ОСОБА_7 знову почав втікати, а ОСОБА_4 його наздоганяти та завдавати йому удари. Після того як ОСОБА_7 та ОСОБА_4 вдруге впали на землю, ОСОБА_4 перебував зверху на ОСОБА_7 та бив його. ОСОБА_5 в цей час також завдавала удари ОСОБА_7 в голову, але той прикривався руками.

Показаннями свідка ОСОБА_13 про те, що 18 червня 2016 року вона бачила як на площі Роксолани в м. Рогатині ОСОБА_4 бив ОСОБА_7 , який намагався захищатися і відбивався. ОСОБА_5 також намагалася вдарити ОСОБА_7 , однак не бачила чи їй це вдалося. Бійку бачила не спочатку, а з того моменту як в ОСОБА_7 вже була розірвана футболка і Галяси кричали до нього щось про сина.

Показаннями свідка ОСОБА_14 , товариша ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про те, що 18 червня 2016 року він бачив як ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_7 , коли той вийшов з магазину, між ними розпочалася розмова, яка далі переросла в бійку між ними. ОСОБА_5 намагалася їх розняти, казала до ОСОБА_7 , щоб він не рухав її дітей.

Показаннями свідка ОСОБА_15 , про те, що 18 червня 2016 року, продаючи морозиво на площі Роксолани в м. Рогатині, почула крик біля «Ощадбанку», обернувшись побачила як ОСОБА_4 б`є ОСОБА_7 , зауважила чотири удари по спині. ОСОБА_7 втікав від ОСОБА_4 .

Показаннями свідка ОСОБА_16 , товариша потерпілого, про те, що 18 червня 2016 року проїжджаючи повз площу Роксолани в м. Рогатині побачив, що там щось відбувається. Вийшовши з машини, побачив як ОСОБА_7 втікав навколо своєї машини від ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та просив викликати поліцію. ОСОБА_4 бив ОСОБА_7 ззаду по голові та по спині. Чи била ОСОБА_5 ОСОБА_7 не бачив. Бійку припинила поліція, яка приїхала на місце події. З чого виник конфлікт не знає.

Показаннями свідка ОСОБА_9 , сина обвинувачених, про те, що одного дня перед подією 18 червня 2016 року, коли він з сестрою рвав черешні на узбіччі дороги, повз проїжджав ОСОБА_7 . Зупинившись поруч, ОСОБА_7 ображав їх та погрожував їм сексуальним насильством, якщо батько не віддасть йому гроші.

Показаннями свідка ОСОБА_10 , дочки обвинувачених, що на початку літа 2016 року поверталася разом з братом на автомобілі з села від баби додому. Зупинилися на узбіччі дороги, щоб нарвати черешень. Повз них проїхав на автомобілі ОСОБА_7 і, побачивши їх, розвернувся, під`їхав до них та почав ображати, погрожувати насильством. Коли вони приїхали додому, то розповіли батькам про цей випадок.

Висновком експерта № 69 від 19.07.2016, згідно з яким у ОСОБА_7 були виявлені забій м`яких тканин з травматичним набряком правої скроневої ділянки, садно в ділянці правої руки, садно в ділянці лівої руки, садно в ділянці правої ноги, садно в ділянці лівої ноги, які утворились від дії тупих твердих предметів, могли утворитись як внаслідок нанесення ударів такими у вказану вище ділянку, так і внаслідок ударів вище вказаною ділянкою до тупих твердих предметів, можуть відповідати терміну вказаному у постанові (18.06.2016), як відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Протоколом огляду місця події від 18.06.2016, згідно з яким було проведено огляд місцевості частини площі Роксолани в м. Рогатині біля крамниці «Діамант».

Протоколом огляду предметів та речей від 22.06.2016, згідно з яким оглянуто пошкоджену футболку світло-оранжевого кольору.

Матеріалами відеозапису, здійсненого відеокамерами спостереження крамниці «Діамант», на яких видно як ОСОБА_4 та ОСОБА_5 переслідують та завдають удари ОСОБА_7 , а той втікає, обороняється, як ОСОБА_4 впав, наздоганяючи ОСОБА_7 , як ОСОБА_5 підняла поліетиленовий пакет, випущений з рук ОСОБА_7 і потім ним б`є його по голові та спині.

Суд не врахував показання обвинуваченого ОСОБА_4 в тій частині, що ОСОБА_7 першим його вдарив, що удари ОСОБА_7 завдавав тільки з метою самозахисту, оскільки на відеозаписі видно як ОСОБА_7 , невдовзі після того як ОСОБА_4 та ОСОБА_5 різко пішли в його напрямку, починає від них втікати, що не є характерним для поведінки особи, яка б першою напала, та в подальшому тільки захищається і намагається втекти.

Суд не врахував показання обвинуваченої ОСОБА_5 , в тій частині, що ОСОБА_7 першим вдарив її чоловіка, з чого розпочалася шарпанина, що вона підбігла до них та намагалася їх розняти і ударів ОСОБА_7 на завдавала, оскільки вони спростовуються сукупністю досліджених доказів, зокрема відеозаписом.

Суд не враховував показання потерпілого ОСОБА_7 в тій частині, що обвинувачені 18 червня 2016 року о 17.30 год., побачивши його, відразу підбігли до нього з криком «забирай в нього гроші» та намагалися заштовхати у провулок, забрали в нього кошти і повернули з них тільки частину ОСОБА_5 підкинула їх йому в автомобіль, що будь-яких конфліктів з ОСОБА_11 до цього випадку у нього не було, з дітьми ОСОБА_11 не спілкувався, а в травні 2016 року він тільки зробив ОСОБА_4 зауваження через порушення ним правил дорожнього руху, однак не бив його.

Неврахування частини показань ОСОБА_7 зумовлене тим, що відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не висунуте обвинувачення у вчиненні злочину проти власності потерпілого грошових коштів. Отже показання про те, що обвинувачені забрали в нього кошти і повернули з них тільки частину, не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, тобто є неналежним доказом. Показання потерпілого про відсутність будь-яких конфліктів з обвинуваченими до цієї події спростовуються переконливими показаннями самих обвинувачених, їхніх дітей, та свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які чули, що обвинувачені говорили потерпілому про дітей.
Суд не врахував протокол огляду місця події від 18.06.2016, згідно з яким проведено огляд автомобіля обвинуваченого BMW X5, реєстраційний № НОМЕР_1 , оскільки він також не підтверджує існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, тобто є неналежним доказом.

Суд не враховував показання свідка ОСОБА_17 , племінника ОСОБА_4 , про те, що він бачив як ОСОБА_7 першим вдарив ОСОБА_4 в груди і чув розмову між ними, оскільки він не є безсторонньою особою, не зміг належно обгрунтувати, чому не дочекався завершення бійки, чи чому не втрутився, щоб розборонити її учасників, серед яких був його родич, і проявив вибірковість у тому, що бачив як ОСОБА_7 вдарив ОСОБА_4 , однак не бачив як ОСОБА_4 бив ОСОБА_7 .

Суд не враховував показання свідка ОСОБА_14 в тій частині, що ОСОБА_7 першим вдарив ОСОБА_4 в груди, оскільки вони були непереконливими, супроводжувалися словами «швидше за все», і в сукупності з тією обставиною, що ОСОБА_14 є товаришом ОСОБА_4 , дають підстави для сумніву у їх достовірності.

Суд змінив обвинувачення, перекваліфікувавши дії обвинувачених з ч. 2 ст. 296 КК України на ч. 1 ст. 125 КК України з наступних мотивів.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, сформульованого в постанові від 4 жовтня 2012 року в справі № 5-17кс12 за зовнішнім виявом (набором фактів) хуліганство певним чином схоже на ряд інших діянь, зокрема найбільше на ті з них, які посягають на здоров`я, честь та гідність людини, її майно.
Однак схожість цих діянь не завжди може бути підставою для визнання їх однаковими (рівнозначними).
В основі відмежування хуліганства від злочинів проти здоров`я, крім інших ознак, перебувають об`єкт злочину, який значною мірою визначає правову природу (характер) кожного із цих діянь та їхню суспільну небезпечність, і така ознака суб`єктивної сторони злочину, як його мотив.
Особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Спонуки вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.
Згідно з ч. 4 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство» суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій.
Дії, що супроводжувалися, зокрема, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.
Суд встановив, що обвинувачені та потерпілий були знайомими до події злочину 18.06.2016 та мотивом дій обвинувачених по відношенню до потерпілого були особисті неприязні відносини, що склалися між ними у зв`язку з претензіями потерпілого до обвинуваченого та у зв`язку з скаргами дітей обвинувачених на погрози потерпілого під час їхньої випадкової зустрічі.
Водночас в обвинувальному акті необґрунтовано зазначено, що обвинувачені використали малозначний привід для словесної суперечки з потерпілим, що це за привід, не конкретизовано, жодного доказу на підтвердження існування цієї обставини під час судового розгляду не надано. Навіть потерпілий в своїх показаннях вказує як причину конфлікту намагання обвинувачених відібрати в нього кошти, що очевидно не може бути малозначним приводом.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння (підтверджується протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоаткивних речовин та стану сп`яніння № 85 від 18.06.2016) .

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд не встановив.

Обставин, які обтяжують та пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд не встановив.

Суд, врахувавши характер злочину, який вчинено в громадському місці, та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості; особу обвинуваченого ОСОБА_4 ; стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 , який на обліку нарколога та психіатра не перебуває; відсутність обставин, що пом`якшують покарання; обставину, що обтяжує покарання; ступень участі обвинуваченого ОСОБА_4 у спричинені злочинних наслідків, дійшов висновку про призначення йому покарання, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у виді громадських робіт.

Суд, врахувавши характер злочину, який вчинено в громадському місці, та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості; особу обвинуваченої ОСОБА_5 ; стан здоров`я обвинуваченої ОСОБА_5 , яка на обліку нарколога та психіатра не перебуває; відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання; ступень участі обвинуваченої ОСОБА_5 у спричинені злочинних наслідків, дійшов висновку про призначення їй покарання, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у виді громадських робіт.

Розглядаючи цивільний позов про стягнення з обвинувачених 540 000,00 грн. майнової шкоди та 75 000,00 грн. моральної шкоди, суд дійшов висновку про його часткове задоволення з таких підстав.

Розмір завданої майнової шкоди потерпілий обґрунтовує тим, що вказані кошти знаходилися в поліетиленовому пакеті, який під час бійки він не втримав в руках і який в подальшому підняла ОСОБА_5 . Що вона зробила з цими коштами йому не відомо, однак йому не повернула.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Згідно з ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Суд визнав ОСОБА_4 та ОСОБА_5 винуватими у вчиненні злочину проти здоров`я особи, а не проти власності, обвинувачення у вчиненні злочину проти власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 навіть не пред`являлось. Це означає, що підстави позову в частині стягнення майнової шкоди є недоведеними, тому суд відмовляє в задоволенні цієї позовної вимоги.
Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди, то згідно з п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд, врахувавши обсяг фізичних та душевних страждань потерпілого, яких він зазнав від отриманих тілесних ушкоджень, неподання ним доказів про тривалість лікування, тяжкість змін у його життєвих стосунках, визначає розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 5 000,00 грн.

Витрати на правову допомогу не підлягають стягненню з обвинувачених на користь потерпілого, оскільки вони належним чином документально не підтверджені, зокрема надана представником потерпілого квитанція не містить підпису.

Питання щодо документів, які були надані суду, суд вирішує відповідно до вимог ч. 3 ст. 100 КПК України згідно з якою документ повинен зберігатися протягом усього часу кримінального провадження.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України суд не вирішує питання щодо речових доказів, оскільки вони не були надані суду.

Керуючись ст. ст. 368, 373, 374 КПК України,

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на сто вісімдесят годин.
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді громадських робіт строком на сто двадцять годин.
Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 5 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Документи, в тому числі матеріали відеозапису, зберігати протягом усього часу кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору, а іншим учасникам судового провадження за їх заявами.

Суддя ОСОБА_1