Справа №678/43/16-к
Провадження №1-кп-678-10/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2017 року смт. Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Летичів:

1) кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000200 від 03 травня 2016 року, №0000262 від 08 червня 2016 року, про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Щебетівка міста Феодосія АР Крим, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше судимого:

14 листопада 2008 року Феодосійським міським судом АР Крим за ч. 1 ст. 309 КК України на 2 роки обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

08 грудня 2009 року Феодосійським міським судом АР Крим за ч. 1 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;

07 травня 2012 року Красилівським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 189, ст. 395, ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі. 05 червня 2015 року звільнився з місць позбавлення волі по закінченню строку відбування покарання,

2) кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000358 від 28 липня 2016 року, про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Кудинка Летичівського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

20 серпня 2003 року Летичівським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 188 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік, покладено обов`язки, передбачені п. 3 ст. 76 КК України;

27 жовтня 2004 року Старосинявським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 296, ст. 304, ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

24 червня 2010 року Летичівським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням і встановлено іспитовий строк на 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України;

23 березня 2011 року Летичівським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. 26 січня 2016 року звільнився з місць позбавлення волі по закінченню строку відбування покарання.

Учасники судового провадження:

представники державного обвинувачення: ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

потерпілі: ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 ,

потерпілий ОСОБА_14 ,

його представник ОСОБА_15 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

його захисник ОСОБА_16 ,

обвинувачений ОСОБА_7 ,

його захисник ОСОБА_17 ,

ВСТАНОВИВ:

28 квітня 2016 року близько 14 год. ОСОБА_6 , винаймаючи будинковолодіння по АДРЕСА_4 у ОСОБА_13 , таємно, повторно викрав з нього належні останньому бувші у використанні: два залізних стовпчики для сушіння білизни висотою близько 2 м, діаметром 50 мм, вагою 25 кг, вартістю 90 грн. кожний; газову плиту вартістю 2500 грн.; каркас засіків із стальної арматури діаметром 15 мм, вагою 50 кг, вартістю 150 грн.; дві чавунних плити розміром 40*40 см, вагою 25 кг, вартістю 50 грн. кожна, чим потерпілому завдав матеріальну шкоду на загальну суму 2930 грн.

20 травня 2016 року близько 14 год. ОСОБА_7 , спільно із невстановленою органом досудового розслідування особою, під час виконання за вказівкою ОСОБА_14 робіт по прибиранню належного йому гаража, що знаходиться по АДРЕСА_5 , бажаючи вжити спиртне, однак не маючи коштів для його придбання, вирішили вчинити крадіжку. З цією метою, у вказаному гаражному приміщенні вони побачили бувшу у користуванні металеву плиту розміром 1200x420x23 мм, вартість якої відповідно до висновку експерта №3187/16-26 від 13 липня 2016 року становить 333,00 грн., та для реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, повторно, маючи вільний доступ, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, разом погрузили металеву плиту на тачку і з метою продажу відвезли її до пункту прийому металобрухту ПП ОСОБА_18 , якому по вартості 1 кг брухту чорних металів продали металеву плиту за що отримали кошти в сумі 170 грн., які разом витратили на спиртне та продукти харчування, чим спричинили потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на вказану суму.

20 травня 2016 року близько 17 год. ОСОБА_6 та ОСОБА_19 , після спільного вживання спиртних напоїв, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вирішили викрасти майно з гаража, що знаходиться по АДРЕСА_5 і належить ОСОБА_14 . При цьому ОСОБА_7 , який з початку травня 2016 року виконував будівельні роботи на замовлення ОСОБА_14 , шляхом обману, під приводом необхідності виконання робіт, вмовив ОСОБА_20 , який працював на посаді збирача меблів магазину «Руслан» ОСОБА_21 , розміщеного за тією ж адресою, що і гараж, і в якого зберігались ключі від замка воріт останнього, відімкнути його, після чого разом з ОСОБА_6 проник в гаражне приміщення, звідки таємно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, викрали належного ОСОБА_14 бувшого у використанні бетонозмішувача марки «БРС-130», об`ємом баку 130 л, вартість якого відповідно до висновку експерта №3093/3094/16-26 від 30 червня 2016 року становить 2250 грн., чим завдали потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Цього ж дня близько 22 год. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , після спільното вживання спиртних напоїв, на придбання яких вони витратили всі кошти, здобуті від продажу викраденого бетонозмішувача марки «БРС-130», вирішили знову викрасти майно з гаража ОСОБА_21 . Із вказаною метою вони разом підійшли до гаража і ОСОБА_7 біля гаража знайшов металеву монтировку, яку передав ОСОБА_6 . Той, за допомогою вказаного знаряддя, зірвав навісного замка, яким були замкнені ворота гаража, після чого вони проникли в середину приміщення, де за допомогою ножівки по металу, яку знайшли в гаражі, демонтували з човна марки «Прогрес-4» та таємно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, викрали належний ОСОБА_14 бувший у використанні двигун внутрішнього згорання марки «JOHNSON Mod. 40 ES70», 1971 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 , вартість якого, відповідно до висновку експерта №3093/3094/16-26 від 30 червня 2016 року, становить 69880 грн., чим завдали потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Цього ж дня близько 23 год. з метою збуту викраденого двигуна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 попутним транспортним засобом привезли його в м. Хмельницький, однак збути здобуте злочинним шляхом майно їм не вдалось і вони найняли автомобіль «таксі» марки «Део Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_22 , щоб повернутись в смт. Летичів Хмельницької області. Прибувши на місце призначення близько 01 год. 21 травня 2016 року, не маючи коштів, щоб розрахуватись за надану послугу перевезення, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вирішили знову викрасти майно з того ж самого гаража ОСОБА_14 . Для цього, вони разом підійшли до гаража і через незамкнені ворота, навісний замок з яких ними був зірваний під час вчинення попереднього злочину, проникли до його приміщення, звідки таємно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, викрали шість мішків цементу марки «500», вагою 25 кг кожний, вартістю 50 грн. один, чим завдали потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 300 грн.

08 червня 2016 року приблизно о 2 год. 10 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , підійшов до співмешканки ОСОБА_11 , яка знаходилася на ліжку спальної кімнати, та влаштував з нею сварку, причиною якої стало те, що почав звинувачувати її у подружній зраді. В ході конфлікту він схопив ОСОБА_11 руками за волосся та силою скинув її на підлогу, після чого наніс три удари ногами по плечах та спині, один удар правим кулаком по обличчі, близько п`яти ударів полімерним гребінцем по голові та три удари обухом сокири по лівій нозі ОСОБА_11 . Внаслідок таких дій ОСОБА_11 спричинено тілесні ушкодження у вигляді підшкірних крововиливів верхньої та нижньої повіки лівого ока, спинки носа, верхньої губи справа, задньої поверхні грудної клітки зліва, поперекової ділянки зліва, задньої поверхні нижньої третини лівого передпліччя, бокової поверхні верхньої третини лівого стегна, передньо-зовнішньої поверхні середньої та верхньої третини лівої гомілки, які відповідно до висновку судово-медичного експерта №94 від 13 червня 2016 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що мають незначні скороминущі наслідки.

08 червня 2016 року близько 8 год. в будинку АДРЕСА_2 , між ОСОБА_6 та ОСОБА_12 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин сталася суперечка, під час якої ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , розмістився навпроти нього та руками штовхнув потерпілого в груди від чого той втратив рівновагу та присів на стілець, що стояв під стіною. Надалі ОСОБА_6 , тримаючи в правій руці дерев`яний брусок, умисно наніс ним три удари по голові потерпілого, спричинивши ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді: осадження шкіри центральної частини тім`яної ділянки волосистої частини голови; ран шкіри лобно-тім`яної ділянки волосистої частини голови зліва, тім`яної ділянки волосистої частини голови зліва, які відповідно до висновку судово-медичного експерта №95 від 21 червня 2016 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що призвели до короткочасного розладу здоров`я (не більше 21 доби).

Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих їм злочинів визнали частково, у їх вчиненні щиро каються, просять пробачення у потерпілих, обіцяють подібних дій більше не вчиняти, просять суворо не карати.

Дослідивши докази по справі суд вважає, що вина обвинувачених є доведеною.

1. Епізод від 28 квітня 2016 року (потерпілий ОСОБА_13 )

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, щиро кається. Показав, що в квітні 2016 року його знайома повідомила, що по АДРЕСА_4 здається будинок, після чого він зателефонував до власника, ним є ОСОБА_13 , та домовився за плату в розмірі 250-300 грн. в місяць про його найм. При особистій зустрічі з ОСОБА_13 останній дав йому ключі, однак з ним до будинковолодіння не поїхав, дозволив проводити ремонтні роботи в будинку, викидати непотрібні речі на власний розсуд. Враховуючи це, проживаючи певний час у будинку, на власний розсуд вирішив здати непотрібні речі на металолом, при цьому з власником вказане погодив в телефонному режимі. Таким чином, здав на металолом газову плиту та металевий каркас, однак металеві стовпчики не здавав, оскільки такі були відсутні на час найму житла.

Потерпілий ОСОБА_13 суду показав, що має господарство по АДРЕСА_4 , яке в середині квітня 2016 року здав в найм для проживання ОСОБА_6 та передав йому ключі від усіх приміщень. Однак, через кілька днів до нього почали телефонувати люди з села і казати про негідну поведінку наймача. Приїхавши 28 квітня 2016 року, побачив розбите вікно, будинок був зачинений, тому дзвонив до ОСОБА_6 , щоб з`ясувати всі обставини, але той так і не прийшов. В домоволодінні виявив зникнення нової газової плити на 2 комфорки вартістю приблизно 2500 грн., 2 стовпчиків для сушіння білизни діаметром 25 мм, висотою 2 м, вагою приблизно 25 кг кожен, 2 чавунних плити з туалету розміром приблизно 40*40 мм, вагою 25 кг, металевої арматури.

Свідок ОСОБА_23 показала, що в липні 2016 року до неї приходив ОСОБА_6 , який жив в будинку ОСОБА_13 , брав віник. Для неї потім ОСОБА_13 казав, що у нього з хати пропала газова плита та інші речі. Не звернула уваги чи щось пропало у господарстві.

Свідок ОСОБА_24 показав, що навесні 2016 року до нього подзвонив невідомий, спілкувався російською мовою, запропонував придбати деякі товари на що погодився. По приїзду в с. Попівці Летичівського району Хмельницької області придбав чавунну плиту, газову плиту, стовпчики для сушіння білизни і за все це заплатив ОСОБА_6 приблизно 200 грн., купував як металобрухт. Обвинувачений сказав, що це речі його, він всюди відчиняв двері ключем.

Вина ОСОБА_6 також підтверджується письмовими доказами:

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 03 травня 2016 року згідно якої ОСОБА_13 , який попереджений про кримінальну відповідальність, вказав, що в період з 17 по 28 квітня 2016 року невстановлена особа на ім`я ОСОБА_25 , яка винаймала в нього будинковолодіння по АДРЕСА_4 таємно викрала з нього належні йому 2 металевих стовпчики висотою близько 2 м, діаметром 50 мм вагою близько 25 кг кожен для сушіння білизни, газову плиту на 2 комфорки вартістю 2500 грн., каркас засіків із стальної арматури діаметром 15 мм вагою близько 50 кг, 2 чавунних плити розміром 40*40 см, вагою 25 кг кожна (т. 3 а.с. 6);

протоколом огляду місця події від 04 травня 2016 року, фототаблицями до протоколу, згідно якого об`єктом огляду є будинковолодіння ОСОБА_13 по АДРЕСА_4 . Газової плити в літній кухні немає, металеві стовпчики для вивішування білизни в садку відсутні, в погребі каркас для засіків відсутній, в туалеті відсутнє перекриття вигрібної ями розміром 80*40 мм (т. 3 а.с. 7-11);

довідкою ПП ОСОБА_18 від 14 червня 2016 року згідно якої станом на 28 квітня 2016 року вартість бувших у використанні товарів могла становити: залізного стовпчика для сушіння білизни висотою близько 2 м, діаметром 50 мм, вагою 25 кг - 90 грн., газової плити 2500 грн., каркасу засіків із стальної арматури діаметром 15 мм вагою 50 кг 150 грн.; чавунної плити розміром 40*40 см, вагою 25 кг 50 грн. (т. 3 а.с. 21);

протоколом проведення слідчого експерименту від 15 червня 2016 року за участю потерпілого ОСОБА_13 та підозрюваного ОСОБА_6 згідно якого ОСОБА_6 розказав та показав, що в домогосподарстві по АДРЕСА_4 , яке він винаймав у ОСОБА_26 , приблизно в обідню і післяобідню пору 28 квітня 2016 року викрав: з льоху дістав стальну будівельну арматуру, товщиною 1,5 см.; в саду вийняв з землі два стальних стовпчики діаметром близько 50 мм; в туалеті демонтував дві чавунні плити, що були перекриттям вигрібної ями; з хліва виніс бувшу у використанні газову плиту на дві конфорки. Вказані речі в цей же день продав по ціні металобрухту чоловіку на ім`я ОСОБА_27 , що був вантажним автомобілем червоного кольору «Wolkswagen LT» приблизно за 200 грн., останній важив вказані речі. Про те, що речі йому не належать, йому не казав. Виручені кошти від продажу краденого уже потратив, в ОСОБА_13 дозволу на продаж вказаних речей не питав (т. 3 а.с. 143-147, т. 5 а.с. 86-90).

2. Епізод від 20 травня 2016 року приблизно 14 год. (потерпілий ОСОБА_28 - плита)

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, щиро кається. Показав, що з початку травня 2016 року працював у ПП ОСОБА_14 муляром-штукатуром. З іншим працівником, якого не знає, звати нібито ОСОБА_29 , приблизно о 14 год. 20 травня 2016 року за вказівкою ОСОБА_14 прибирали в гаражі, який знаходиться в дворі ресторану «Чайка», що по вул. Савіцького Юрія, 2 в смт. Летичів Хмельницької області. Перебуваючи всередині побачили металеву плиту розмірами 100*40 см, вагою приблизно 50 кг., що там знаходилась і вирішили її викрасти. Для цього погрузили її на тачку і повезли в пункт здачі металолому, здали та отримали гроші. Брати для своїх потреб металеву плиту та нею розпоряджатись ОСОБА_14 не надавав дозволу.

Потерпілий ОСОБА_28 показав, що є фізичною особою-підприємцем, має у власності гараж, який розташований в дворі ресторану «Чайка», що по АДРЕСА_5 . З початку травня 2016 року у нього почав працювати ОСОБА_7 , якого добре знає, бо родом з одного села, виконував за його дорученням певні види робіт. В другій половині травня 2016 року було виявлено зникнення речей з гаража, в тому числі металевої плити розміром приблизно 130*70 см, вагою біля 50 кг. Оскільки плита важка, то зловмисник не зміг би її нести, а віз на тачці, про що є слід від гаража в сторону річки. Плиту в подальшому знайшли в ПП ОСОБА_18 , яку йому приніс ОСОБА_7 . Будь-які кошти обвинуваченим ОСОБА_7 йому не були відшкодовані. Встановлену слідством вартість викрадених речей не оспорює.

Свідок ОСОБА_18 показав, що влітку 2016 року добровільно видав працівникам поліції металеву плиту, яку придбав за 140 грн. і яку було викрадено у ПП ОСОБА_14 .

Вина ОСОБА_7 також підтверджується письмовими доказами:

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 02 червня 2016 року згідно якої ОСОБА_14 , який попереджений про кримінальну відповідальність, вказав, що близько 14 год. 20 травня 2016 року невстановлена особа з належного йому приміщення ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що по АДРЕСА_5 , таємно викрала бувшу у використанні залізну плиту вартістю 500 грн. (т. 3 а.с. 89, т. 5 а.с. 61);

протоколом огляду предмету від 03 червня 2016 року згідно якого предметом огляду є бувша у використанні плита чавунна для печі розміром 120*42*2,3 см, вагою 70 кг., вся її поверхня вкрита суцільною корозією металу, яка вилучена у ОСОБА_18 (т. 3. а.с. 104, т. 5 а.с. 65);

постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 03 червня 2016 року згідно якої 03 червня 2016 року під час допиту в якості свідка ОСОБА_18 добровільно видав залізну плиту, яку йому 20 травня 2016 року збули ОСОБА_30 та ОСОБА_7 , не повідомляючи, що вона здобута злочинним шляхом (т. 3 а.с. 105, т. 5 а.с. 66);

довідкою ПП ОСОБА_18 від 14 червня 2016 року про те, що станом на 20 травня 2016 року вартість бувшої у використанні чавунної плити розміром 42*120*2,3 см вагою 70 кг може становити 500 грн. (т. 3 а.с. 103, т. 5 а.с. 64);

висновком судової товарознавчої експертизи №3187/16-26 від 13 липня 2016 року згідно якої ринкова вартість пічної плити розмірами 1200*420*23 мм станом на 20 травня 2016 року становить 333,00 грн. Ринкова вартість товару розрахована при умові, що станом на 20 травня 2016 року він був у такому ж стані як і на момент проведення дослідження (т. 3 а.с. 111-114, т. 5 а.с. 72-75).

3. Епізод від 20 травня 2016 року приблизно 17 год. (потерпілий ОСОБА_28 - бетонозмішувач)

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину визнав частково та вказав, що в його діях немає крадіжки, а є шахрайство. Показав, що біля 15 год. 20 травня 2016 року до нього, де на той час винаймав житло, прийшов ОСОБА_6 , з яким раніше разом відбували покарання у місцях позбавлення волі і вони вживали спиртне. У нього виникла ідея викрасти бетонозмішувач з гаража ОСОБА_31 . Для цього пішов разом з ОСОБА_6 до гаража, працівнику ФОП ОСОБА_14 . ОСОБА_20 повідомив, що бетонозмішувач дозволив взяти сам ОСОБА_14 для проведення будівельних робіт, той повірив, відкрив гараж, виволік бетонозмішувач на вулицю, закрив гараж і пішов. Насправді йому ОСОБА_14 не дозволяв вчиняти будь-яких дій з бетонозмішувачем, а мав намір після продажу бетонозмішувача сказати власнику, що агрегат хтось вкрав. ОСОБА_6 був поруч, але в гараж не заходив. Після цього подзвонив до ОСОБА_32 та запропонував придбати бетонозмішувач, той подзвонив товаришу з яким і в результаті домовились про придбання вказаного агрегата. Після цього разом з ОСОБА_6 виволокли бетонозмішувач, у якому не було одного колеса, за межі території, до них під`їхав покупець, вони перевірили справність бетонозмішувача і продали агрегат за 1000 грн., які витратили на продукти харчування та проїзд у таксі в с. Юрченки Летичівського району Хмельницької області до його родичів.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав та показав, що в обідню пору 20 травня 2016 року зустрів ОСОБА_7 на автостанції в смт. Летичів Хмельницької області і з ним пішов до місця його проживання на той час, де вживали спиртне. ОСОБА_7 сказав йому, що господарства, що у дворі колишнього ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_3 » належить його родині, тому піде і візьме бетонозмішувач та буде його продавати. Після цього разом пішли до гаража, що в дворі ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_3 » по АДРЕСА_5 . Там ОСОБА_7 про щось домовлявся із охоронцем, їх розмови не чув, який відкрив гараж, витягнув бетонозмішувач на вулицю, закрив гараж і пішов. Після цього знову пішли до місця проживання ОСОБА_7 , який подзвонив знайомому і домовлявся про продаж агрегату. Після того як домовились через деякий час до автостанції смт. Летичів Хмельницької області приїхав мікроавтобусом невідомий чоловік, вони вивезли за межі двору ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_3 » вказаний бетонозмішувач, перевірили його і невідомий чоловік за купівлю агрегату передав ОСОБА_7 1000 грн.

Потерпілий ОСОБА_28 показав, що є фізичною особою-підприємцем, має у власності гараж, який розташований в дворі ресторану «Чайка», що по АДРЕСА_5 . З початку травня 2016 року у нього почав працювати ОСОБА_7 , виконував за його дорученням певні види робіт. В другій половині травня 2016 року було виявлено зникнення речей з гаража, в тому числі бетонозмішувача, який був практично новий, в нормальному стані. При цьому, ключі від гаража мала уповноважена особа магазину, яка й видавала необхідний інструмент персоналу, в тому числі обвинуваченому ОСОБА_7 . Зі слів вказаного працівника відомо, що ОСОБА_7 повідомив йому, що нібито він дав дозвіл ОСОБА_7 взяти бетонозмішувач для роботи, хоча насправді такого не було, бо дозволу використовувати бетонозмішувач у власних потребах не надавав. Будь-які кошти обвинуваченими ОСОБА_7 і ОСОБА_6 йому не були відшкодовані. Встановлену слідством вартість викрадених речей не оспорює.

Свідок ОСОБА_20 показав, що навесні 2016 року працював у магазині ПП ОСОБА_14 . У нього ж працював і ОСОБА_7 , який за дорученням ОСОБА_14 виконував певні роботи. Ключі від гаража, що розташований в дворі ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що по АДРЕСА_5 , завжди знаходились у магазині, що за цією ж адресою. До нього підійшов ОСОБА_7 і сказав, що потрібно бетономішалку для роботи і це йому дозволив ОСОБА_14 її взяти на вихідні, таку поверне, тому відчинив ворота, бо довіряв ОСОБА_7 адже він добросовісно відносився до своєї роботи, обвинувачений сам виволік бетонозмішувач на вулицю, а він після цього закрив ворота гаража на замок і пішов. ОСОБА_6 не знає, його тоді не було. В подальшому було виявлено, що хтось зірвав навісний замок до гаража і зникли двигун, цемент, інструменти.

Свідок ОСОБА_33 показав, що влітку 2016 року до нього подзвонив ОСОБА_7 і запропонував купити бетономішалку, але відмовився, сказав, що спитає знайомих. Запропонував ОСОБА_34 , той спілкувався з власником бетономішалки, який говорив російською мовою, вони домовились про купівлю за 1000 грн. поряд з автостанцією в смт. Летичів Хмельницької області.

Свідок ОСОБА_35 показав, що в кінці літа 2016 року придбав у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 бетонозмішувач за 1000 грн. При цьому до нього телефонував ОСОБА_33 і запропонував придбати вказаний агрегат на що погодився. Приїхав до приміщення колишнього ресторану «Чайка», що в смт. Летичів і обвинувачені йому підключили бетонозмішувач, він був робочий, однак без колеса. Вони йому пояснили, що придбали новий бетонозмішувач, а старий хочуть продати. Не знав, що агрегат крадений. Про продаж більше з ним домовлявся ОСОБА_6 (той, що спілкувався російською мовою).

Вина ОСОБА_7 і ОСОБА_6 також підтверджується письмовими доказами:

протоколом огляду предмету від 24 травня 2016 року згідно якого предметом огляду є бетонозмішувач з маркувальними позначеннями «БРС-130», об`єм баку 130 л, габаритні розміри 1,2*0,8*1,2 м, вага 50 кг, змінний однофазний струм 220 В, який вилучено у ОСОБА_36 . Основний корпус пристрою має значні сліди корозії зовнішньої частини, на якій також наявні залишки бетонних сумішей, численні подряпини, лакофарбове покриття на ньому відсутнє, частина одного із двох коліс відсутня (т. 3. а.с. 61, т. 5 а.с. 41);

постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 24 травня 2016 року згідно якої 23 травня 2016 року під час допиту в якості свідка ОСОБА_35 добровільно видав бетонозмішувач марки «БРС-130», який йому 20 травня 2016 року збули ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , не повідомляючи, що він здобутий злочинним шляхом (т. 3 а.с. 62, т. 5 а.с. 42);

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 02 червня 2016 року згідно якої ОСОБА_14 , який попереджений про кримінальну відповідальність, вказав, що близько 17 год. 20 травня 2016 року невстановлена особа з належного йому гаража, який знаходиться в дворі ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що по АДРЕСА_5 , таємно викрала бувшу у використанні бетономішалку вартістю 6000 грн. (т. 3 а.с. 95, т. 5 а.с. 62);

протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицями від 15 червня 2016 року за участю підозрюваного ОСОБА_6 згідно якого він розказав та показав, що в обідню пору 20 травня 2016 року ворота гаража, який знаходиться в дворі ресторану «Чайка», що по АДРЕСА_5 , відімкнув працівник ФОП ОСОБА_14 , якого ОСОБА_7 обманув, що ніби останній надав йому дозвіл покористуватися ним. Він тільки допомагав ОСОБА_7 на його прохання виволікати бетонозмішувач від воріт гаража з двору до автомобіля невідомого чоловіка, який приїхав білим автомобілем «Renault Trafic», після чого вони продали агрегат йому за 1000 грн. (т. 3 а.с. 148-152, т. 5 а.с. 91-95);

висновком судової товарознавчої експертизи №3093/3094/16-26 від 30 червня 2016 року згідно якої ринкова вартість наданого на дослідження працездатного, бувшого у використанні бетонозмішувача з маркувальними позначеннями «БРС-130», об`єм баку 130 л, габаритні розміри (м) 1,2*0,8*1,2, вага 50 кг, змінний однофазний струм 220 V, потужність двигуна - 750 W, придбаного в жовтні 2015 року, станом на 20 травня 2016 року становить 2250,00 грн. Ринкова вартість товару розрахована при умові, що станом на 20 травня 2016 року він був в технічно справному стані та у повній комплектації (т. 3 а.с. 73-83);

протоколом огляду предмету від 15 липня 2016 року згідно якого предметом огляд є DVD-диск із відеозаписом з камери системи відеореєстрації Летичівської філії ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за період з 20 по 21 травня 2016 року. При перегляді встановлено, що о 14 год. 27 хв. 09 с з двору ресторану «Чайка» виходять ОСОБА_35 та ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , які несли в руках бетонозмішувач. О 14 год. 28 хв. 30 с. ОСОБА_7 і ОСОБА_6 повернулись в двір з порожніми руками і попрямували до гаража, після чого в зону дії камери не попадали. В темну пору доби камера не працює (т. 3 а.с. 170, т. 5 а.с. 104).

4. Епізод від 20 травня 2016 року приблизно 22 год. (потерпілий ОСОБА_28 - двигун)

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину визнав частково та показав, що під час перебування в с. Юрченки Летичівського району Хмельницької області у його родичів, вживали разом з ОСОБА_6 спиртне. Після цього поїхали до смт. Летичів і по дорозі, їдучи в таксі, у нього виникла ідея викрасти двигун до лодки з належного ОСОБА_14 гаража. Однак по дорозі йому стало погано, тому поїхали ще в Летичівську ЦРЛ, після цього приїхали до місця його проживання. Звідти пішли до вказаного гаража, було вже темно, він зірвав замок монтировкою, ОСОБА_6 був поруч. Після цього проникли в середину і там порізали проводи до мотора човна, хто саме це робив, не пам`ятає, і таким чином зняли мотор. ОСОБА_6 розумів, що вони вчиняють крадіжку. В подальшому мотор погрузили на тачку, оскільки він важкий, і нею довезли мотор до АЗС, після цього викликали таксі і поїхали на м. Хмельницький, щоб продати двигун. Про продаж двигуна домовлявся ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав частково та показав, що ОСОБА_7 у таксі по дорозі на с. Юрченки Летичівського району Хмельницької області казав щось за човен, який знаходився в тому ж гаражі, що й бетонозмішувач. Після того, як вони повернулись у смт. Летичів, це була нічна пора, зі сторони річки, від того місця, де тимчасово проживав спільник, ОСОБА_7 сам пішов на територію двору колишнього ресторану «Чайка», а після спливу певного часу повернувся і покликав його. Прийшовши до воріт гаража побачив, що там замка вже не було, ворота були відчинені, замок не зривав. Всередині побачив човен, а поряд з човном лежав двигун, його вага приблизно 60-70 кг, двигун не знімав і не перерізав його, щоб від`єднати від основної частини. Вони погрузили двигун в тачку і тим самим шляхом, що прийшли, покинули територію. На той момент не розумів, що вчиняють крадіжку, оскільки ОСОБА_7 його запевнив, що все майно належить його родині. Після цього викликали таксі і поїхали в м. Хмельницький, щоб продати двигун.

Потерпілий ОСОБА_28 показав, що є фізичною особою-підприємцем, має у власності гараж, який розташований в дворі ресторану «Чайка», що по АДРЕСА_5 . З початку травня 2016 року у нього почав працювати ОСОБА_7 , виконував за його дорученням певні види робіт. В другій половині травня 2016 року було виявлено зникнення речей з гаража, в тому числі двигуна «Johnson», 1971 року випуску, який був в нормальному стані, робочий. Колодка замка на воротах гаража була зірвана, а всередині з лодки відрізано ножовкою двигун, пошкодження на теперішній час не локалізовані, оскільки двигун американського виробництва, відповідно в Україні немає фахівців для його ремонту. Будь-які кошти обвинуваченими ОСОБА_7 і ОСОБА_6 йому не були відшкодовані. Встановлену слідством вартість викрадених речей не оспорює, від призначення експертизи, про яку заявив його представник, відмовляється.

Свідок ОСОБА_37 показав, що ОСОБА_6 і ОСОБА_7 навесні або восени 2016 року на їх прохання підвіз до ТЦ «Либідь-Плази», що у м. Хмельницький, вони з собою мали на тачці якийсь мотор від лодки, який погрузив у багажник. ОСОБА_7 сказав, що двигун належить йому, вони обоє були в стані алкогольного сп`яніння.

Вина ОСОБА_7 та ОСОБА_6 також підтверджується письмовими доказами:

протоколом огляду місця події від 22 травня 2016 року згідно якого об`єктом огляду є гаражне приміщення на території бувшого ресторану «Чайка», що по вул. Юрія Савіцького, 2 в смт. Летичів Хмельницької області, належне ПП ОСОБА_14 , вхід здійснюється через двохстворчасті металеві ворота, які на момент огляду відчинені. Зі слів ОСОБА_14 ворота були обладнані металевими кільцями та навісним замком, які на момент огляду відсутні. В приміщенні на автомобільному причепі знаходиться металевий катер зеленого кольору без реєстраційних знаків, належний ОСОБА_14 . В задній частині катера, зі слів ОСОБА_14 , знаходився мотор марки «Джонсон», який на час огляду відсутній. Виявлено залишкові деталі у вигляді гайок та болтів і від катера перерізаний електрошнур із шипами. До гаражного приміщення здійснюється вільний вихід як зі сторони водойми р. Південний Буг, так і з вул. Ю. Савіцького. Слідів на місці події не виявлено (т. 3 а.с. 27-31, т. 5 а.с. 11-14);

заявою ОСОБА_22 від 23 травня 2016 року про те, що добровільно видає речові докази, зокрема двигун до човна (т. 3 а.с. 49, т. 5 а.с. 29);

протоколом огляду предмету від 24 травня 2016 року згідно якого предметом огляду є двигун внутрішнього згорання від човна марки «Johnson Mod. 40 ES70», 1971 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 , який вилучено у ОСОБА_22 . Всі зовнішні частини двигуна мають механічні пошкодження у вигляді чисельних подряпин, кришка двигуна тріщини. З боку кріплення до човна від двигуна внутрішнього згорання виходить жмут електричної проводки, вільні кінці якої мають пошкодження з дуже нерівними краями (т. 3. а.с. 63, т. 5 а.с. 43);

постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 24 травня 2016 року згідно якої 23 травня 2016 року під час допиту в якості свідка ОСОБА_22 добровільно видав двигун внутрішнього згорання марки «Johnson Mod. 40 ES70», 1971 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 , від човна, який йому 21 травня 2016 року збули ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , не повідомляючи, що він здобутий злочинним шляхом (т. 3 а.с. 64, т. 5 а.с. 44);

протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицями від 15 червня 2016 року за участю підозрюваного ОСОБА_6 згідно якого він розказав та показав, що близько 22 год. 20 травня 2016 року він за вказівкою ОСОБА_7 зайшов в гараж, який знаходиться в дворі ресторану «Чайка», що по вул. Савіцького Юрія, 2 в смт. Летичів Хмельницької області, щоб допомогти йому винести двигуна, що знаходився на кормі металевого човна з відрізаною уже на той час проводкою. Вдвох вони його зняли з плавзасобу та викрали. Яким чином ОСОБА_7 відкрив ворота гаража не бачив, як заходив в середину гаража за вказівкою ОСОБА_7 двері вже були відкриті (т. 3 а.с. 148-152, т. 5 а.с. 91-95);

висновком судової товарознавчої експертизи №3093/3094/16-26 від 30 червня 2016 року згідно якої ринкова вартість бувшого у використанні двигуна з маркувальними позначеннями «Johnson Mod. 40 ES70», 1971 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 , придбаного в квітні 2015 року станом на 20 травня 2016 року становить 69880,00 грн. Ринкова вартість товару розрахована при умові, що станом на 20 травня 2016 року він був в технічно справному стані, у повній комплектації та не мав пошкоджень (т. 3 а.с. 73-83, т. 5 а.с. 52-60).

5. Епізод від 21 травня 2016 року приблизно 01 год. (потерпілий ОСОБА_28 - цемент)

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину визнав та показав, що після того, як разом з ОСОБА_6 поїхали на таксі в м. Хмельницький, щоб продати двигун, то у м. Хмельницькому їм двигун не вдалось реалізувати, тому прийняв рішення віддати двигун таксисту як плату за їх проїзд і попросив завезти ще у смт. Летичів. По приїзді до смт. Летичів запропонував таксисту, що у разі, якщо довезе їх у с. Юрченки Летичівського району Хмельницької області, сплатить йому за проїзд цементом, той погодився. Разом з ОСОБА_6 пішли до вищевказаного гаража, що належить ОСОБА_14 , замок було зірвано ними раніше, тому ворота були відчинені, після чого погрузили цемент на тачку і підвезли до огорожі. ОСОБА_6 перемістився на іншу сторону і разом з таксистом приймав від нього цемент 6 мішків по 25 кг кожен. Для таксиста повідомив, що цемент належить йому.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав та показав, що як приїхали у м. Хмельницький, то не вдалось продати човен, тому ОСОБА_7 одноособово прийняв рішення віддати двигун таксисту як плату за проїзд з смт. Летичів до м. Хмельницький. Після цього на таксі, це була нічна пора, повернулись назад в смт. Летичів Хмельницької області. Оскільки в них не було чим розрахуватись, ОСОБА_7 запропонував таксисту розрахунок у виді цементу, той погодився. Вони пішли до гаража, належного ОСОБА_14 , звідки взяли по мішку цементу і поносили їх до воріт території, але ворота були замкнені. Він обійшов територію і разом з таксистом приймав від ОСОБА_7 мішки, які той передавав через огорожу.

Потерпілий ОСОБА_28 показав, що є фізичною особою-підприємцем, має у власності гараж, який розташований в дворі ресторану «Чайка», що по АДРЕСА_5 . З початку травня 2016 року у нього почав працювати ОСОБА_7 , виконував за його дорученням певні види робіт. В другій половині травня 2016 року було виявлено зникнення речей з гаража, в тому числі 6 мішків цементу. Колодка замка на воротах гаража була зірвана. Будь-які кошти обвинуваченими ОСОБА_7 і ОСОБА_6 йому не були відшкодовані. Встановлену слідством вартість викрадених речей не оспорює.

Вина ОСОБА_6 та ОСОБА_7 також підтверджується письмовими доказами:

заявою ОСОБА_22 від 23 травня 2016 року про те, що добровільно видає речові докази, зокрема шість мішків цементу по 25 кг кожен (т. 3 а.с. 49);

протоколом огляду предмету від 24 травня 2016 року згідно якого предметом огляду є шість мішків цементу паперові вироби коричневого кольору розмірами 40*30*10 см кожен, вагою 25 +/- 0,5 кг, які вилучені у ОСОБА_22 (т. 3. а.с. 65, т. 5 а.с. 45);

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 02 червня 2016 року згідно якої ОСОБА_14 , який попереджений про кримінальну відповідальність, вказав, що в ніч на 21 травня 2016 року невстановлена особа з належного йому гаража, який знаходиться в дворі ресторану «Чайка», що по АДРЕСА_5 , таємно викрала шість мішків цементу вагою 25 кг кожен вартістю 300 грн. (т. 3 а.с. 102, т. 5 а.с. 63);

постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 03 червня 2016 року згідно якої 23 травня 2016 року під час допиту в якості свідка ОСОБА_22 добровільно видав шість мішків цементу, які йому 21 травня 2016 року збули ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , не повідомляючи, що він здобутий злочинним шляхом (т. 3 а.с. 66, т. 5 а.с. 46);

довідкою ПП ОСОБА_18 від 14 червня 2016 року про те, що станом на 21 травня 2016 року вартість одного мішка цементу марки «500» вагою 25 кг становить 50 грн. (т. 3 а.с. 102, т. 5 а.с. 64);

протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицями від 15 червня 2016 року за участю підозрюваного ОСОБА_6 згідно якого він розказав та показав, що близько 01 год. 21 травня 2016 року він разом з ОСОБА_7 зайшли в двір ресторану «Чайка», який знаходиться по вул. Савіцького Юрія, 2 в смт. Летичів Хмельницької області, де з гаража викрали шість мішків цементу, які знаходились перед оглядовою ямою, щоб розрахуватися ними за надану їм послугу таксі. Викрадене виносили через присадибну ділянку та господарство в якому ОСОБА_7 знімав квартиру (т. 3 а.с. 148-152, т. 5 а.с. 91-95).

6. Епізод від 08 червня 2016 року приблизно 02 год. 10 хв. (потерпіла ОСОБА_11 )

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину не визнав та показав, що потерпіла ОСОБА_11 його оговорює, оскільки не бив її, до виявлених у неї тілесних ушкоджень будь-якого відношення немає, вважає, що тілесні ушкодженням могли утворитись, оскільки її вдарив ОСОБА_12 .

Потерпіла ОСОБА_11 показала, що 07 червня 2016 року допомагала по господарству сусіду ОСОБА_12 , а її співмешканець ОСОБА_6 постійно її ревнував до нього. Вона була там до вечора, вживала спиртне, потім ввечері до них приєднався ОСОБА_6 . Приблизно о 02 год. 08 червня 2016 року вони разом повернулись до її помешкання, що по АДРЕСА_2 і вона лягла спати, однак ОСОБА_6 звинуватив її у подружній зраді, стягнув за волосся з ліжка на підлогу, почав бити ногами в плечі і руки наніс 3 удари. Вона намагалася встати, однак він жіночим гребінцем наніс їй по голові 5 ударів. Після цього в кухні взяв сокиру і наніс обухом сокири 3 удари по лівій нозі, при цьому погрожував вбити. Вони обоє були в стані алкогольного сп`яніння, йому не пробачає, майнових претензій немає, однак бажає суворого покарання, немає підстав наговорювати на ОСОБА_6 .

Вина ОСОБА_6 підтверджується письмовими доказами:

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 13 червня 2016 року згідно якої ОСОБА_11 , яка попереджена про кримінальну відповідальність, вказала, що близько 02 год. 08 червня 2016 року по АДРЕСА_2 ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин умисно спричинив їй тілесні ушкодження (т. 4 а.с. 53);

висновками судово-медичної експертизи №94 від 13 червня 2016 року, №111 додатково від 07 липня 2016 року, згідно яких станом на 13 червня 2016 року у ОСОБА_11 , 1972 року народження, виявлено тілесні ушкодження у вигляді підшкірних крововиливів верхньої та нижньої повіки лівого ока, спинки носа, верхньої губи справа, задньої поверхні грудної клітки зліва, поперекової ділянки зліва, задньої поверхні нижньої третини лівого передпліччя, бокової поверхні верхньої третини лівого стегна, передньо-зовнішньої поверхні середньої та верхньої третини лівої гомілки, що могли утворитись від щонайменше 7-ми разової травмуючої дії тупих твердих предметів, за строком давності відповідають приблизно 4-8 денному терміну утворення до моменту проведення судово-медичної експертизи та згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», які затверджені Наказом Міністерства охорони здоров`я України №6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17 січня 1995 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що мають незначні скороминущі наслідки. Можливість утворення виявлених на тілі ОСОБА_11 тілесних ушкоджень при обставинах, вказаних в ході проведення 21 червня 2016 року слідчого експерименту за її участю не виключається (т. 4 а.с. 64-65, 67-68);

заявою ОСОБА_11 від 21 червня 2016 року про добровільну видачу як речових доказів пластикового гребінця та сокири, якими 08 червня 2016 року ОСОБА_6 спричинив їй тілесні ушкодження (т. 4 а.с. 69);

протоколом огляду предмету від 21 червня 2016 року, фототаблицями до протоколу, згідно якого об`єктом огляду є добровільно видані ОСОБА_11 в якості речових доказів бувша у використанні сокира, бувший у використанні жіночий гребінець (т. 4 а.с. 70-76);

протоколом проведення слідчого експерименту від 21 червня 2016 року, фототаблицями до протоколу, проведеного за участю потерпілої ОСОБА_11 , згідно якого ОСОБА_11 розказала і показала, що близько 02 год. 10 хв. 08 червня 2016 року, коли лежала на ліжку у своєму помешканні по АДРЕСА_2 , до неї підійшов співмешканець ОСОБА_6 , який схопив її руками за волосся та повалив на підлогу. Далі ОСОБА_6 наніс три удари ногами по плечах та спині, один удар правим кулаком по обличчі в область лівого ока, взяв із тумбочки полімерний жіночий гребінець і ним наніс близько 5 ударів по лобній частині голови, потім обухом сокири наніс ще три удари по лівій нозі (т. 4 а.с. 79-87).

7. Епізод від 08 червня 2016 року приблизно 08 год. (потерпілий ОСОБА_12 )

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав, кається, просить вибачення у потерпілого. Показав, що на початку літа 2016 року ОСОБА_12 попросив його співмешканку ОСОБА_11 допомогти йому по господарству. Оскільки її тривалий час не було, подзвонив до неї, потім майже опівночі пішов до господарства ОСОБА_12 , де вони вживали спиртне, до них також приєднався, але випив небагато. Там ще був кум ОСОБА_12 , який на прощання дав їм пакет з продуктами і вони пішли біля 02 год. Вранці близько 07 год. 30 хв. прийшов до них ОСОБА_12 і почав сваритись з ОСОБА_11 , ображав її, чув хлопок, характерний при ударі по обличчю, сам удар не бачив. В цей час вийшов з кімнати, що для ОСОБА_12 було несподіванкою, що вдома, побачив на обличчі ОСОБА_11 почервоніння. Мав намір захистити співмешканку ОСОБА_11 . В цей час ОСОБА_12 штовхнув його, від чого впав. Взявши дерев`яного бруска для ОСОБА_12 ним наніс 2-3 удари по голові. В подальшому ще надавав для потерпілого першу медичну допомогу. В той момент не перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Потерпілий ОСОБА_12 показав, що на початку літа 2016 року попросив сусідку ОСОБА_11 допомогти йому по господарству, остання погодилась. За роботу грішми не розрахувався, а запросив повечеряти, вживали спиртне, до них ще приєднався ввечері співмешканець ОСОБА_11 ОСОБА_6 . Вранці наступного дня побачив, що зникли продукти харчування, тому близько 08 год. пішов до ОСОБА_11 з`ясувати причину цього, а вона з ОСОБА_6 сиділа за столом, запросила і його, однак відмовився і почав сваритись з ОСОБА_11 , що вона вкрала належні йому продукти харчування. В цей момент ОСОБА_6 зненацька штовхнув його, дерев`яним бруском сильно наніс 2-3 удари по голові, від чого почала текти кров.

Свідок ОСОБА_11 показала, що 07 червня 2016 року допомагала ОСОБА_12 по господарству, ввечері у нього вживала спиртне, до них приєднався і її співмешканець ОСОБА_6 . Вранці наступного дня ОСОБА_12 прийшов до неї з`ясувати, що у нього зникли продукти харчування, почав сваритись. ОСОБА_6 на нього напав і почав бити дерев`яним бруском по голові, наніс до 5 ударів, штовхнув в груди. Їх намагалась розборонити, просила припинити побиття. В подальшому потерпілий пішов додому. ОСОБА_6 був в стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_38 показав, що в червні 2016 року приїхав до ОСОБА_12 і йому допомагав по господарству, з ними була і ОСОБА_11 . Ввечері вони усі разом вечеряли, приходив і співмешканець ОСОБА_11 . ОСОБА_6 , всі вживали спиртне. Вранці виявили, що пропали продукти харчування, які напередодні вживали, тому ОСОБА_12 пішов до ОСОБА_11 . Про обставини нанесення тілесних ушкоджень невідомо.

Вина ОСОБА_6 також підтверджується письмовими доказами:

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 08 червня 2016 року згідно якої ОСОБА_12 , який попереджений про кримінальну відповідальність, вказав, що близько 08 год. 08 червня 2016 року по АДРЕСА_2 ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин умисно наніс три удари дерев`яним бруском йому по голові чим спричинив фізичний біль (т. 4 а.с. 3);

протоколом огляду місця події від 08 червня 2016 року, фототаблицями до протоколу, згідно якого об`єктом огляду є домогосподарство АДРЕСА_2 . В одній із кімнат на дерев`яному стільці, на стіні, на грубі-печі спостерігаються плями темно-бурого кольору, схожі на кров. В середині груби виявлено дерев`яний брусок розмірами 65*8 см на якому по всій його площині спостерігаються плями темно-бурого кольору, схожі на кров (т. 4 а.с. 8-19);

протоколом огляду предмету від 08 червня 2016 року, фототаблицями до протоколу, згідно якого дерев`яний брусок прямокутної форми має розміри: довжина - 63,5 см, ширина 7 см, товщина 2,5 см. На його площині на відстані 3 та 14 см від верхнього краю спостерігаються дві плями темно-бурого кольору, схожі на кров (т. 4 а.с. 43);

висновками судово-медичної експертизи №95, №96 додатково, розпочатих 16 червня 2016 року, закінчених 21 червня 2016 року, згідно яких станом на 16 червня 2016 року у ОСОБА_12 , 1964 року народження, виявлено тілесні ушкодження у вигляді: осадження шкіри центральної частини тім`яної ділянки волосистої частини голови; ран шкіри лобно-тім`яної ділянки волосистої частини голови зліва, тім`яної ділянки волосистої частини голови зліва, що могли утворитись від щонайменше 3-х разової травмуючої дії тупих твердих предметів за строком давності відповідають приблизно 8-денному терміну утворення до моменту проведення судово-медичної експертизи та згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», які затверджені Наказом Міністерства охорони здоров`я України №6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17 січня 1995 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що призвели до короткочасного розладу здоров`я (не більше 21 доби). Можливість утворення виявлених на тілі ОСОБА_12 тілесних ушкоджень при обставинах, вказаних у постанові про призначення судово-медичної експертизи не виключається. Можливість утворення виявлених на тілі ОСОБА_12 тілесних ушкоджень при падінні з висоти власного зросту виключається, так як при цьому механізмі характер та локалізація ушкоджень були б іншими (т. 4 а.с. 31-32, 34-35);

протоколом проведення слідчого експерименту від 21 червня 2016 року, фототаблицями до протоколу, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_12 , згідно якого ОСОБА_12 розказав і показав, що близько 08 год. 08 червня 2016 року він прийшов до помешкання ОСОБА_11 , що по АДРЕСА_2 , яка йому допомагала по господарству, однак як вона пішла, то у нього зникли продукти харчування. Як прийшов, між ними одразу виникла словесна суперечка в яку втрутився співмешканець ОСОБА_11 . ОСОБА_6 , який зненацька штовхнув його в груди, від чого він втратив рівновагу та сів на стілець, що стоїть під стіною. Після цього ОСОБА_6 дерев`яним бруском, що був у правій руці, наніс йому три удари по лобній ділянці голови (т. 4 а.с. 37-42);

листом Летичівської ЦРЛ від 12 липня 2016 року про те, що ОСОБА_12 проходив курс стаціонарного лікування з 08 червня 2016 року по 10 червня 2016 року з діагнозом: забійні рани лобно-тільної ділянки голови зліва, підозра на струс головного мозку (т. 4 а.с. 48).

Суперечність між показами обвинувачених в механізмі проникнення до гаража, належного потерпілому ОСОБА_14 при викраденні бетонозмішувача, двигуна, шести мішків цементу суд сприймає критично, адже ними визнається в судовому засіданні, що вказане майно вони викрали разом, крім того сукупність досліджених письмових доказів підтверджує їх винуватість за тих обставин, що вказані в обвинуваченні.

Суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого ОСОБА_7 , що в його діях відсутній склад злочину за ч. 3 ст. 185 КК України при викраденні бетонозмішувача, а наявний склад злочину, передбачений ст. 190 КК України, оскільки обман в діях ОСОБА_7 , який мав місце по відношенню до ОСОБА_20 , був лише способом отримання доступу до майна, після чого й відбулось його вилучення (абз. 5 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06 листопада 2009 року).

Суд не приймає до уваги доводи сторони захисту, що зібрані органом досудового розслідування письмові докази - висновки експертів і довідки про вартість, є неналежними і недопустимими через те, що у них має місце припущення щодо вартості речей, які підлягали експертному дослідженню, оскільки потерпілі в судовому засіданні не ставили під сумнів встановлену органом досудового розслідування вартість викрадених речей, їх вартість не оспорювали й обвинувачені, тому в суду немає підстав визнавати такі докази недопустимими. Крім того, експерт попереджений про кримінальну відповідальність, має відповідні фахові знання у сфері визначення ринкової вартості речей, які були предметом дослідження, експерт надав відповіді на поставлені слідчим питання.

Таким чином, на підставі всебічного, повного дослідження всіх обставин кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина:

ОСОБА_6 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно (епізод від 28 квітня 2016 року); в умисному легкому тілесному ушкодженні (епізод від 08 червня 2016 року близько 02 год. 10 хв.); в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (епізод від 08 червня 2016 року близько 08 год.), доведена повністю і його дії слід кваліфікувати відповідно за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 КК України;

ОСОБА_7 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб (епізод від 20 травня 2016 року близько 14 год.), доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України;

ОСОБА_7 і ОСОБА_6 в таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана із проникненням в інше приміщення (три епізоди: від 20 травня 2016 року близько 17 год., близько 22 год., від 21 травня 2016 року - близько 01 год.), доведена повністю і їх дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченим суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За ч. 1 ст. 125 КК України передбачене покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року. Цей злочин, згідно ч. 2 ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

За ч. 2 ст. 125 КК України передбачене покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправні роботи на строк до одного року, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років. Цей злочин, згідно ч. 2 ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

За ч. 2 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк. Цей злочин, згідно ч. 3 ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 КК України покарання передбачене у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років. Цей злочин, згідно ч. 4 ст. 12 КК України, є тяжким.

Під час судового провадження судом встановлено як пом`якшуючі, так і обтяжуючі покарання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обставини.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд визнає часткове визнання своєї вини, сприяння у розкритті злочинів, готовність нести передбачену законом відповідальність, усвідомлення суспільної небезпечності вчиненого, те, що попросив вибачення у потерпілого.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 є рецидив злочинів, вчинення злочинів в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_7 після звільнення з місць позбавлення волі по місцю проживання характеризується позитивно, однак має схильність до крадіжок, до складу його сім`ї входить мати, на обліках в лікарів нарколога та невролога не перебуває, перебуває на «Д» обліку в лікаря психіатра, раніше неодноразово судимий (т. 5 а.с. 106, 107, 108, 111, 115-117, 120-121, 122-123, 124-125).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №519 від 15 вересня 2016 року ОСОБА_7 виявляє легку розумову відсталість, виявляв таку і на момент вчинення інкримінованого йому злочину, однак це залишає і не залишало йому можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Виявлений психічний розлад відноситься до категорії «недоумства». В період вчинення злочину він в стані тимчасового розладу душевної діяльності не перебував, а виявляв легку розумову відсталість. Застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує. В період вчиненого злочину в стані фізичного афекту, фрустрації, психічного стресу не знаходився. На момент вчиненого злочину в стані патологічного сп`яніння не перебував, а тому міг усвідомлювати свої дії та керувати ними (т. 5 а.с. 164-166).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнає часткове визнання своєї вини, сприяння у розкритті злочинів, готовність нести передбачену законом відповідальність, усвідомлення суспільної небезпечності вчиненого, те, що попросив вибачення у потерпілих.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 є рецидив злочинів, вчинення злочинів в стані алкогольного сп`яніння.

Матеріали кримінального провадження містять протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану оп`яніння №86 від 08 червня 2016 року, що складений в Летичівській центральній районній лікарні, у якому лікарем констатовано стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_6 . Вказаний протокол складений за формою №129/о, яка затверджена наказом МОЗУ №302 від 27 грудня 1999 року (т. 4 а.с. 20).

Однак, наказом Міністерства охорони здоров`я України №774 від 26 жовтня 2009 року відмінено форму №129/о «Протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивних речовин та стану сп`яніння».

У зв`язку із зазначеним даний письмовий доказ на підтвердження вищевказаної обтяжуючої покарання ОСОБА_6 обставини судом визнається недопустимим.

Однак, обтяжуюча покарання обвинуваченого ОСОБА_6 обставина судом встановлена як з показань самого обвинуваченого, так і з показань іншого обвинуваченого, показань потерпілих, свідків.

ОСОБА_6 проживав по 05 квітня 2016 року без реєстрації по АДРЕСА_2 разом із співмешканкою ОСОБА_39 і зарекомендував себе з негативної сторони, неодноразово мав зауваження з боку селищної ради та дільничного інспектора щодо насильства в сім`ї, зловживає спиртними напоями, ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, на обліках в лікарів нарколога, психіатра, невролога не перебуває, раніше неодноразово судимий (т. 3 а.с. 121, 122, 123, 126-134, т. 4 а.с. 93, 94, 95, 96, 97, 98-106).

Згідно ч. 2 ст. 50, ч. 2 ст. 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації і достатності покарання, досягнення мети виправлення обвинувачених, враховуючи дані про їх особу, конкретні фактичні обставини справи, наявність як обтяжуючих, так і пом`якшуючих покарання обставин, те, що попросили вибачення у потерпілих, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкцій інкримінованих статей: ОСОБА_6 - за ч. 1 та ч. 2 ст. 125 КК України у виді громадських робіт; ОСОБА_7 та ОСОБА_6 - за ч. 2 і ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, як необхідне та достатнє для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

Остаточне покарання обвинуваченим слід призначити у відповідності до вимог ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Згідно обвинувального акта вказано, що ОСОБА_6 раніше судимий 05 жовтня 2004 року Феодосійським міським судом АР Крим за ч. 3 ст. 183 КК України, кримінальна справа закрита на підставі ст. 7-3 КПК України; 29 травня 2007 року Феодосійським міським судом АР Крим за ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 162 КК України, кримінальна справа закрита на підставі ст. 9 КПК України; 05 вересня 2007 року Феодосійським міським судом АР Крим за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 104 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік.

Однак, ОСОБА_6 не був визнаний винним у вчиненні злочинів по вказаним першим двом судовим рішенням, йому не було призначено покарання, тому суд виключає вказівку на наявність цих судимостей у нього з пред`явленого обвинувачення.

Згідно з ч. 1 ст. 88 КПК України докази, які стосуються судимостей підозрюваного, обвинуваченого або вчинення ним інших правопорушень, що не є предметом цього кримінального провадження, а також відомості щодо характеру або окремих рис характеру підозрюваного, обвинуваченого є недопустимими на підтвердження винуватості підозрюваного, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Як зазначено у ч. 2 ст. 88 КК України судимість має правове значення у разі вчинення нового злочину, а також в інших випадках, передбачених законами України.

У абз. 3 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року роз`яснено, що досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

У зв`язку з тим, що дані про попередні судимості характеризують суспільну небезпечність особи, можливість його виправлення та прямо впливають на міру та вид покарання, є підставою для визнання судом обтяжуючою покарання обставиною рецидиву злочинів, тому посилання сторони захисту на безпідставність врахування даних про попередні судимості обвинувачених судом до уваги не приймаються.

Потерпілими ОСОБА_14 та ОСОБА_13 до ОСОБА_6 заявлено цивільні позови про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином: про стягнення на користь ОСОБА_14 10000 грн. моральної шкоди; про стягнення на користь ОСОБА_13 2930 грн. матеріальної шкоди та 1000 грн. моральної шкоди.

ОСОБА_6 цивільні позови потерпілих визнав в повному обсязі.

Враховуючи зазначене цивільні позови підлягають задоволенню в повному обсязі.

Цивільні позови до обвинуваченого ОСОБА_7 при розгляді кримінального провадження не були заявлені.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України (т. 3 а.с. 49, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 104, 105, 115, 116, 170, 171; т. 4 а.с. 43-45, 46, 69, 70-76, 77; т. 5 а.с. 29, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 65, 66, 76, 104).

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, тому з обвинувачених на користь держави підлягають стягненню витрати на проведення судових експертиз (т. 3 а.с. 71, 109; т. 5 а.с. 50, 70).

Обвинувачений ОСОБА_6 утримується під вартою з 16 червня 2016 року по теперішній час.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 призначається покарання у виді позбавлення волі запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно залишити до набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України необхідно зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Враховуючи те, що обвинуваченому ОСОБА_7 призначається покарання, пов`язане з реальним позбавленням волі, а при розгляді даного кримінального провадження йому запобіжний захід не обирався, тому йому необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 370, 373, 374, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України і призначити покарання:

за ч. 1 ст. 125 КК України - у виді 100 (сто) годин громадських робіт;

за ч. 2 ст. 125 КК України - у виді 200 (двісті) годин громадських робіт;

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 09 червня 2017 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 16 червня 2016 року по 09 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 у виді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України і призначити покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Обрати ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши його під варту в залі суду.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 09 червня 2017 року.

Цивільні позови ОСОБА_14 та ОСОБА_13 до ОСОБА_6 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_14 моральну шкоду в сумі 10000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_13 моральну шкоду в сумі 1000,00 грн., матеріальну шкоду в сумі 2930,00 грн., а всього 3930,00 грн.

Речові докази:

бетонозмішувач марки «БРС-130», який постановою слідчого від 24 травня 2016 року визнано речовим доказом та передано на зберігання потерпілому ОСОБА_14 - вважати повернутим за належністю;

двигун внутрішнього згорання марки «JOHNSON Mod 40 ES70», 1971 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 , від човна, який постановою слідчого від 24 травня 2016 року визнано речовим доказом та передано на зберігання потерпілому ОСОБА_14 - вважати повернутим за належністю;

шість мішків цементу, які постановою слідчого від 03 червня 2016 року визнано речовими доказами та передано на зберігання потерпілому ОСОБА_14 - вважати повернутими за належністю;

залізну плиту, яку постановою слідчого від 03 червня 2016 року визнано речовим доказом та передано на зберігання потерпілому ОСОБА_14 - вважати повернутою за належністю;

дерев`яний брусок, який постановою слідчого від 08 червня 2016 року визнано речовим доказом та передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області знищити;

добровільно видані ОСОБА_11 сокиру та жіночий гребінець, які постановою слідчого від 21 червня 2016 року визнано речовими доказами та передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області - повернути потерпілій ОСОБА_11 ;

DVD-диск, заводський номер 8007954Х0728, з відеозаписом з камери системи відеореєстрації Летичівської філії ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за період з 20 по 21 травня 2016 року, який постановою слідчого від 15 липня 2016 року визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення судової експертизи № 3093/3094/16-26 від 30 червня 2016 року в розмірі 3303,00 грн. - по 1651,50 грн. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення судової експертизи № 3187/16-26 від 13 липня 2016 року в розмірі 1409,60 грн.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Апеляційного суду Хмельницької області через Летичівський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя підпис ОСОБА_1 .

Суддя Летичівського

районного суду ОСОБА_1