Справа № 405/4142/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2017 року cлідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , старшого слідчого слідчого управління ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на рішення, дії та бездіяльність слідчого і прокурора

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 звернувся з данною скаргою в Ленінський районний суд м. Кіровограда, в обгрунтування якої вказав, що в провадженні старшого слідчого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження № 0005929 від 24.05.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, в якому захисник підозрюваного через канцелярію слідчого управління мотивоване письмове клопотання про проведення слідчих дій.

З рішенням слідчого про відмову в задоволенні зазначеного вище клопотання захисник не згоден, а тому з даною скаргою звернувся до суду.

Адвокат ОСОБА_3 у судове засідання з`явився, надав пояснення, згідно з якими скаргу підтримав та просив задовольнити.

Слідчий та прокурор у судове засідання з`явилися, надали пояснення, відповідно до яких в задоволенні скарги просили відмовити.

Заслухавши заявника, слідчого та прокурора, вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга є такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню .

Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

У відповідності до ч. 1 та 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом .

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення (ст. 86 КПК України).

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Згідно з ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Разом з тим, як вбачається зі скарги, не дотримання прокурором розумних строків, не оскаржується.
Слідчим суддею встановлено, що 01.08.2017 року, захисник ОСОБА_3 звернувся до старшого слідчого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 з письмовим клопотанням про проведення слідчих дій.

02.08.2017 року старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 захиснику ОСОБА_3 надано відповідь, згідно з якої вбачається, що рішення щодо вказаного вище клопотання захисника слідчим не приймалося, а інформація, яка міститься у наданому слідчим листі від 02.08.2017 року носить інформаційний характер. Крім того, цим же листом, слідчим захисника ОСОБА_3 було повідомлено про закінчення у вказаному кримінальному провадженні досудового розслідування.

Також адвоката ОСОБА_3 про закінчення досудового розслідування у цьому ж кримінальному провадженні слідчим повідомлялося листом від 01.08.2017 року.

Відповідно до листа прокурора прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_5 від 01.08.2017 року, який, як і лист слідчого не є рішенням, а носить інформаційний характер, адвокату ОСОБА_3 повідомлялося про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0005929 та достатність доказів для складання обвинувального акта. Крім того, згідно з цим же листом адвокату ОСОБА_3 повідомлялося про необхідність надання доступу та можливості щодо скопіювання або відображення відповідним чином будь яких речових доказів або їх частин, документів або копій з них, а також надати доступ до житла чи іншого володіння, якщо вони знаходяться у володінні, якщо він має намір використати відомості, що містяться в них, як доказ в суді.

Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.( ч.1 ст. 36 КПК України).
Ч. 1 ст. 303 КПК України містить перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на їх оскарження.
Разом з тим, слідчий суддя відзначає, що оскільки в даній скарзі оскаржується рішення слідчого та прокурора, а не їх бездіяльність, а як з`ясовано під час розгляду скарги рішення, слідчим та прокурором за наслідками розгляду клопотання адвоката ОСОБА_3 не приймалося, тому підстави для скасування рішення слідчого та прокурора відсутні.
За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу (ч. 1 ст. 307 КПК України).

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути зокрема про відмову у задоволенні скарги (п.4 ч. 2 ст. 307 КПК України).

Керуючись ст.ст. 2, 22, 303-307, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на рішення, дії та бездіяльність слідчого і прокурора відмовити повністю.

Ухвала не оскаржується.

Слідчий суддя Ленінського
районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1