03.05.2017 Справа № 756/4828/17
№ 1-кп/756/545/17
У Х В А Л А
іменем України

27 квітня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
провівши підготовче судове засідання за обвинувальним актом стосовно обвинуваченого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Канібадаму, Республіки Таджикістан, громадянина Республіки Таджикістан, таджика, з середньою освітою, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
що обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,
встановив:
Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 надійшов до Оболонського районного суду м. Києва 10.04.2017 року.
Згідно обвинувального акту, 03.09.2013, ОСОБА_5 , в`їхав на територію України через пункт пропуску «Бориспіль», про що свідчить проставлена у паспорті громадянина Республіки Таджикистан № НОМЕР_1 на його ім`я, відмітка №276 про реєстрацію та перетинання ним державного кордону України.
У подальшому, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №150 від 15.02.2012, термін перебування іноземців на території України обмежений, не бажаючи перетинати державний кордон України та виїжджати за її межі, вчинив дії, направлені на пособництво у підробці офіційного документу, яким є паспорт громадянина Республіки Таджикистан на його ім`я, з метою його подальшого використання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, протиправно, в невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , за попередньою домовленістю передав невстановленій досудовим розслідуванням особі, паспорт громадянина Республіки Таджикистан № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , для внесення до нього завідомо неправдивих відомостей про продовження терміну перебування в Україні, а саме відміток про перетинання державного кордону України через пункти пропуску.

У подальшому у невстановлений досудовим розслідуванням час за невстановлених обставин ОСОБА_5 отримав від невстановленої особи паспорт громадянина Республіки Таджикистан, виданий на ім`я ОСОБА_5 , що містив підроблену відмітку «Виїзд» про перетинання державного кордону України №127 від 03.02.2014 в пункті пропуску «Козача Лопань».
Продовжуючи свої злочині дії, діючи повторно, ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , передав невстановленій досудовим розслідуванням особі паспорт громадянина Республіки Таджикистан на своє ім`я, для внесення завідомо неправдивих відомостей про перетинання державного кордону України.
У подальшому у невстановлений досудовим розслідуванням час за невстановлених обставин ОСОБА_5 отримав від невстановленої особи паспорт громадянина Республіки Таджикистан, виданий на ім`я ОСОБА_5 , що містив підроблену відмітку «В`їзд» про перетинання державного кордону України №020 від 07.02.2014 в пункті пропуску «Харків-пасажирський».
25.01.2017 року ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні Оболонського РВ ГУДМС в м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Автозаводська, 25-а, надав працівникам вказаної установи завідомо підроблений паспорт громадянина Республіки Таджикистан, виданий на його ім`я, як документ, який посвідчує особу та надає право знаходитися на території України на строк, який встановлений законодавством України, в якому були внесені підроблені відмітки пpo перетинання державного кордону України №127 від 03.02.2014 в пункті пропуску «Козача Лопань» та №020 від 07.02.2014 в пункті пропуску «Харків- пасажирський».
Дії ОСОБА_5 , що виразилися у пособництві у підробці офіційного документу, який видається установою, що має право видавати такі документи, і надає права, з метою його подальшого використання, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України.

Дії ОСОБА_5 , що виразилися у пособництві у повторній підробці офіційного документу, який видається установою, що має право видавати такі документи, і надає права, з метою його подальшого використання, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України.

Використання ОСОБА_5 завідомо підробленого документу кваліфіковане за ч. 4 ст. 358 КК України.

31.03.2017 року між прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 у присутності захисника адвоката ОСОБА_7 була укладена угода про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор та підозрюваний разом із захисником дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного, істотних для даного кримінального провадження обставин, підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованих йому діяннях. Також, вказаною угодою визначене покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строком на 3 роки за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України, та у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України. Крім того, угодою запропоновано застосувати до ОСОБА_5 положення ст. 75 КК України та звільнити останнього від відбування покарання у виді позбавлення волі із випробуванням, строком на 1 рік.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 474 КПК України суд перед затвердженням угоди має перевірити на відповідність її вимогам чинного законодавства. Пунктом 1 вказаної частини передбачений обов`язок суду відмовити у її затвердження у разі суперечності умов угоди вимогам цього Кодексу та/або закону.

Так, згідно з умовами угоди про визнання винуватості, яка є предметом даного розгляду, сторонами узгоджене покарання у вигляді штрафу у певному розмірі за злочини вчинені ОСОБА_5 , передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України.

Проте, усупереч вимогам ст. 70 КК України, з урахуванням сукупності злочинів, вчинених ОСОБА_5 , в угоді не вказано яким чином має бути призначене остаточне покарання.

Також, в угоді не визначений розмір штрафу, згідно ст. 70 КК України, як остаточного покарання за злочини, передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

На підставі п. 1 ч. 7 ст. 474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам закону.
Враховуючи викладене, керуючись ч. 2 ст. 314, ст. 474 КПК України, суд,
у х в а л и в:
Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором прокуратури Оболонського району м. Києва ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 від 31.03.2017.
Повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.
Роз`яснити учасникам кримінального провадження, що повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1