Справа № 646/4637/17
№ провадження 1-кп/646/566/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.07.2017 року м.Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
представників потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові у межах кримінального провадження за обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000686 від 21.05.2017 року відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України клопотання потерпілого ОСОБА_6 про забезпечення цивільного позову шляхом накладення арешту,-
В С Т А Н О В И В :
В провадженні судді Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 перебувають матеріали за обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000686 від 21.05.2017 року відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.
Під час досудового розслідування за зазначеним кримінальним провадженням було заявлено цивільний позов потерпілою ОСОБА_6 .
Під час судового розгляду кримінального провадження, але до початку судового слідства від потерпілої ОСОБА_6 надійшло клопотання про накладення арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_10 для забезпечення відшкодування завданої шкоди.
В судовому засіданні прокурор, представники потерпілих та потерпілі проти задоволення клопотання ОСОБА_6 не заперечували.
Захисник та обвинувачений поклались на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно ч. 8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до Відомостей з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_10 має у приватній власності 29/100 житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Враховуючи викладене вище, оскільки потерпілою ОСОБА_6 заявлений цивільний позов, а обвинувачений ОСОБА_10 в разі встановлення його вини у скоєнні кримінального правопорушення несе цивільно-правову відповідальність за завдання вказаної шкоди, а також те, що вартість майна, на яке потерпіла просить накласти арешт, співрозмірна розміру шкоди, на яку заявлений цивільний позов, з метою забезпечення заявленого цивільного позову, та враховуючи, що не застосування цього заходу може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, суд вважає за необхідне накласти арешт на частку 29/100 у праві власності на домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , що належить обвинуваченому ОСОБА_10 , з забороною останньому відчужувати або передавати майно іншим особам.
Керуючись ст.ст. 170-173, 369-372 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Накласти арешт на 29/100 у праві власності на домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , що належить обвинуваченому ОСОБА_10 , з забороною останньому відчужувати або передавати майно іншим особам.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1