Справа № 461/6422/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2016 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, раніше не судимого згідно ст.89 КК України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

06 червня 2016 року приблизно о 19 годин 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи квартирі АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, таємно викрав мобільний телефон «Samsung Galaxy J1 ace», вартістю 2599 грн., з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 35 грн., на рахунку якої було 50 грн., який належав ОСОБА_5 , чим завдав останньому матеріальної шкоди на загальну суму 2684 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та дав пояснення, які в повній мірі відповідають обставинам, викладеним в описовій частині вироку. При цьому зазначив, що дійсно вчинив крадіжку мобільного телефону 06.06.2016р. в квартирі АДРЕСА_2 . У вчиненому щиро розкаюється. Просить суворо не карати.

Зважаючи на повне визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки цього не заперечили учасники судового розгляду і такі ніким не оспорювались. При цьому суд з`ясував в обвинуваченого, а також інших учасників процесу, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам процесу, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого: раніше не судимого згідно ст.89 КК України, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, скарг за місцем проживання не надходило, являється інвалідом 3-ї групи.

Пом`якшуючими покарання ОСОБА_4 обставинами суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих покарання обставин, судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії, оскільки саме такий вид покарання суд вважає необхідним та достатнім для виправлення засудженого.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий по справі

суддя ОСОБА_6