Справа № 529/475/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2017 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

його захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

преставнимк органу

пробації ОСОБА_8 ,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, маючого середню-спеціальну освіту, працюючого в ФОП " ОСОБА_9 ", пекарем, неодруженого, військовозобов"язаного, раніше судимого:

18. 12. 2015 року Диканським районним судом за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 289 ч. 2 КК України у виді трьох років шести місяців позбавлення волі. Із застосуванням ст. 75 КК України, звільненого від відбуття покарання з випробуванням строком на 2 роки,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, маючого середню-спеціальну освіту, непрацюючого, неодруженого, військовозобов"язаного раніше не судимого, обох обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 в період іспитового строку за вироком Диканського районного суду від 18. 12. 2015 року яким був засуджений за ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 289 ч. 2 КК України у виді трьох років шести місяців позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком два роки, на шлях виправлення не став, а знову повторно в групі осіб вчинив аналогічний злочин проти власності.

Так, 04 лютого 2017 року, близько 16 год. 25 хв. обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні магазину «Сервіс-Продукт», що в смт. Диканька Полтавської області, по вул. Дружби, та належить потерпілому ФОП ОСОБА_7 , вступив в попередню змову із обвинуваченим ОСОБА_6 про таємне викрадення майна вказаного потерпілого, переконавшись у відсутності продавців на касі та охоронника в примушенні залу магазину, знаходячись біля стелажу з харчовими товарами, де у обох обвинувачених відбулася конклюдентна згода на вчинення крадіжки цих товарів. З вказаною метою, керуючись корисливими спонуканнями обвинувачені, усвідомлюючи небезпеку свого діяння та протиправність своїх діянь перебуваючи біля прилавку з шоколадними яйцями з сюрпризом, стали вчиняти одночасні та тотожні дії, а саме руками діставали із прилавку та ховали до внутрішніх кишень власних курток вказані шоколадні яйця, діючи на очах один у одного, таємно викрали дев`ять одиниць шоколадних яєць з сюрпризом, з яких, шість одиниць шоколадних яєць з сюрпризом «Кіндер Джой сюрприз», загальною вартістю 191 грн. 10 коп., та трьох одиниць шоколадних яєць з сюрпризом Кіндер шрек/лега, загальною вартістю 83 грн. 85 коп., завдавши таким чином збитків потерпілому ФОП ОСОБА_7 на загальну суму 274 грн. 95 коп. Викраденим майном потерпілого обвинувачені розпорядились на власний розсуд.

При розгляді справи в суді обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їм злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнали частково, а саме не заперечували того факту, що дійсно ними були викрадені шоколадні яйця з сюрпризом, але кожен з них стверджував, що будь-якої попередньої домовленості стосовно вчинення крадіжки майна потерпілого ОСОБА_7 у них не було.

При цьому обвинувачений ОСОБА_4 , суду пояснив, що 04. 02. 2017 року він разом із друзями, після святкування у бані день народження знайомої ОСОБА_10 , Далі вирішили продовжити відпочинок у підвальному приміщенні знайомого ОСОБА_11 . Приїхавши до магазину Сервіс-Продукт, що знаходиться в центрі с. Диканька. Там вирішив разом із обвинуваченим ОСОБА_6 та іншими товаришами взяти пива. Коли вони заходили туди, він помітив, що охоронник стояв на вулиці перед магазином, а самі продавці у магазині відсутні. В приміщенні магазина біля прилавку з товаром він помітив обвинуваченого ОСОБА_6 , який по черзі брав з полиці прилавка і клав до карманів своєї зимової куртки шоколадні яйця Кіндер-сюрприз. При цьому він розумів, що обвинувачений ОСОБА_6 вчиняє крадіжку. Помітивши це та знаючи про відсутність у приміщенні працівників вказаного магазину він також почав по черзі викрадати шоколадні яйця, які клав до кишені своєї куртки. Коли до приміщення магазину зайшов охоронник то він запропонував йому та обвинуваченому ОСОБА_6 повернути назад викрадені шоколадні яйця з сюрпризом. Обвинувачений ОСОБА_6 повернув одне викрадене шоколадне яйце, а він повертати викрадені речі не став. Після цього, вони разом вийшли з магазину та пішли до автостанції с. Диканька, де він та обвинувачений ОСОБА_6 подарували викрадені Кіндер-сюрпризи своїй знайомій ОСОБА_12 .

Обвинувачений ОСОБА_6 в суді дав аналогічні показання як і обвинувачений ОСОБА_4 . При цьому доповнив, що обвинувачений ОСОБА_4 помітивши, що він вчиняє крадіжку шоколадних яєць з полиці прилавку, який стояв поряд з касовим апаратом, де була відсутня продавець, також почав брати з полиці прилавку шоколадні яйця з сюрпризом і ховати до кишень своєї куртки. Коли в приміщення магазину зайшов охоронець і попросив повернути на місце викрадений товар він віддав йому одне шоколадне яйце, а решту чотири залишив собі. Після цього, вони вийшли з магазину та пішли до автостанції, де він та обвинувачений ОСОБА_4 подарували викрадені Кіндер-сюрпризи своїй знайомій подрузі ОСОБА_13 .

Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , їхня винуватість у скоєнні інкримінованого кожному з них злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України повністю доведена зібраними та перевіреними судом доказами:

- протоколом про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 07 лютого 2016 року, з якої вбачається, що до Диканського ВП звернувся потерпілий ОСОБА_7 з приводу вчинення крадіжки шоколадних яєць Кіндер сюрприз з магазину "Сервіс - Продукт" власником якого є він;

- протоколом огляду місця події, дослідженого в судовому засіданні, якого вбачається, що 07.02.2017 року в період часу з 13 год 50 хв. до 14 год 20 хв. з участю понятих був проведений огляд місця вчинення таємного викрадення чужого майна в приміщенні магазину Сервіс-Продукт, що знаходиться в смт Диканька. Під час огляду був вилучений з відеозаписом відеоспостереження диск марки СД-2 (білого кольору);

- показаннями в суді потерпілого ОСОБА_7 про те, що йому на праві власності належить магазин Сервіс-Продукт, який розташований по АДРЕСА_3 і тому він пам`ятає як 04. 02. 2017 року о 16 год., перебував у гостях у своєї матері, коли вирішив подивитися через мобільний додаток у телефоні відео стосовно дотримання порядку у приміщенні його магазину Сервіс-Продукт. Під час перегляду відео помітив, що в приміщенні магазину, біля прилавку стояло три невідомі йому особи двоє з яких здійснювали крадіжку Кіндер-сюрпризів на що він відразу зателефонував охороннику. Але через деякий час до нього зателефонував той же охоронник та повідомив про те що один із обвинувачених повернув одне викрадене шоколадне яйце, а інший обвинувачений повертати яйця відмовився. Тому він повідомив про дану крадіжку у органи поліції. Як пояснив потерпілий суду, що цим злочином йому було заподіяно шкоду на загальну суму 274 грн. 95 коп. Відеозапис з вчиненням обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_6 крадіжки з магазину, як речовий доказ він передав слідчим органам ;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , який в судовому засіданні пояснив, що 04. 02. 2017 року, близько 16 години він вирішив придбати собі пляшку пива. Тому з даною метою він зайшов у приміщення магазину Сервіс-Продукт, який розташований в центрі селища Диканька, де помітив біля стелажів з продуктами, як група із двох молодих людей по черзі брали з полиці з стелажу шоколадні яйця з сюрпризом та клали до кишень своїх курток. Але в нього в думках не було того, що дані особи вчиняють крадіжку з магазину, хоча він розумів, що діяли вказані хлопці спільно. При цьому, перебуваючи у приміщенні даного магазину він помітив, що продавців та охоронника в вказаному приміщенні не було ;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні пояснила, що 04. 02. 2017 року, святкувала власний день народження з друзями в бані, що в смт. Диканька по близу Диканської ЦРЛ серед її гостей були і обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .. Всі її гості вживали алкогольні напої. Закінчивши святкувати день народження в бані, близько 16 години, вона і гості домовилися продовжити святкування в її знайомого ОСОБА_11 . Приїхавши попутнім транспортом в центр с. Диканька вона з своєю подругою зайшла до магазину «Сервіс-продукт». Потім до магазину зайшли ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та інші її знайомі. Далі вона пояснила, що по дорозі до автостанції в смт. Диканька її наздогнали обвинувачені ОСОБА_6 і ОСОБА_4 та з нагоди її дня народження подарували їй дев"ять штук шоколадних яєць з сюрпризом;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні дав аналогічні показання як і свідок ОСОБА_10 . При цьому уточнив, що після того як до приміщення магазину «Сервіс-продукт», зайшла ОСОБА_10 та її подруга ОСОБА_15 за ними слідом зайшли і обвинувачені ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Він з гр. ОСОБА_18 залишився на вулиці. Також, свідок пояснив, що того дня бачив на вулиці також охоронника з магазину «Сервіс-продукт» - ОСОБА_19 , який курив поблизу входу до магазину. Коли він вже перебував в магазині біля горілчаного відділу він побачив як охоронник став голосно викрикувати в сторону обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_4 та вимагати повернути викрадений ними товар. Обвинувачений ОСОБА_6 повернув охороннику одне шоколадне яйце з сюрпризом. Коли він та інші його знайомі рухалися в сторону автостанції с. Диканька їх наздогнали обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_6 та передали ОСОБА_10 як подарунок дев"ять штук шоколадних яєць з сюрпризом. Він розумів, що ці яйця були викрадені вказаними особами в магазині «Сервіс-продукт»;

- показаннями свідка ОСОБА_20 , який в судовому засіданні пояснив, що що 4 лютого 2017 року він з друзями в приміщенні бані, що розташована по вулиці Свердлова в смт. Диканька святкували день народження - ОСОБА_10 . На свідкуванні були обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та інші спільні знайомі. Коли вони закінчили о 16 години відпочивати в приміщені бані вирішили поїхати до центру селища Диканька, щоб продовжити відпочинок.

Від когось з присутніх надійшла пропозиція купити в магазинні Сервіс-продукт пива, щоб після цього продовжити святкування день народження ОСОБА_10 , на що всі по черзі почали входити до приміщення магазину «Сервіс-продукт». В приміщенні магазину він помітив місцевого жителя с. Диканьки свідка ОСОБА_14 , який стояв та дивився на касу та відвідувачів. Продавців та охоронника магазину на своїх робочих місцях не було. Поблизу центральної каси магазину він помітив обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , які стояли поряд один біля одного та між собою про щось говорили. Коли він підійшов до них, помітив як обвинувачений ОСОБА_6 , який знаходячись навпроти обвинуваченого ОСОБА_4 , рукою з полички стелажу, де знаходилися кіндер-сюрпризи, взяв спочатку два шоколадних яйця з сюрпризом, а потім по черзі ще два, які поклав до кишень куртки, в яку був одягнений. При цьому, він помітив як обвинувачений ОСОБА_6 посміхнувся в бік ОСОБА_4 , котрий побачивши дії обвинуваченого ОСОБА_6 також з прилавку взяв декілька шоколадних яєць, які поклав до кишень свого верхнього одягу;

- показаннями свідка ОСОБА_21 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона працює на посаді продавця в магазині ІНФОРМАЦІЯ_3 ФОП ОСОБА_7 . Та пам`ятає, як вона вийшла з приміщення магазину по особистих питаннях через задній хід, але в магазині на той час залишилися інші продавці - ОСОБА_22 та ОСОБА_23 . Через декілька хвилин, коли вона повернулася до магазину то пішла відразу до відділу, де продаються промислові товари та обслуговувала покупців, а саме двох дівчат, які купували святкові ковпачки на голову. Через деякий час вона почула, як охоронник магазину ОСОБА_19 зайшов до приміщення магазину з вулиці та почав голосно говорити з покупцями, а саме з двома молодими хлопцями, один з яких був обвинувачений ОСОБА_4 , а інший обвинувачений ОСОБА_6 . Вона почула як охороннику на мобільний телефон зателефонував директор магазину потерпілий ОСОБА_7 та повідомив, що в магазині дані особи вкрали " ОСОБА_24 ". А коли на пропозицію охоронця віддати кіндер-яйця, ці обвинувачені почали заперечувати свою причетність до цього і пішли з приміщення магазину;

- показаннями свідка ОСОБА_25 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона працює на посаді продавця в магазині ІНФОРМАЦІЯ_3 ФОП ОСОБА_7 , та пам`ятає, що вона знаходилася у відділі лікеро-горілчаних виробів, де здійснювала розстановку пляшок з горілчаними виробами на полички. В цей час вона пам`ятає, що бачила, як до магазину зайшли молоді хлопці, серед яких впізнала обвинуваченого ОСОБА_6 . Ці хлопці пройшли повз каси та направилися до відділу промислових товарів, а потім бачила їх як вони стояли біля каси та про щось розмовляли між собою. Вона пам`ятає покупця ОСОБА_14 , який стояв біля виходу з магазину і був обернутий обличчям до даних хлопців. В цей час до магазину з знадвору зайшов охоронник магазину, який одразу ж почав говорити обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_4 про те, що вони викрали з прилавку магазину" Кіндер-яйця". Після цього вона бачила як обвинувачений ОСОБА_17 віддав охороннику одне "Кіндер-яйце", яке той поклав на прилавок магазину, а вони вийшли з магазину;

- показаннями свідка ОСОБА_26 , який в судовому засіданні пояснив, що він працює на посаді охоронника в магазині Сервіс-Продукт ФОП ОСОБА_7 ,та пам`ятає, що 04. 02. 2017 року він перебував на своєму робочому місці в магазині «Сервіс-продукт» і близько 16 години, він вийшов з магазину на ґанок, де курив цигарку та пив каву. Коли вийшов з магазину, то біля магазину помітив молодих людей, серед яких впізнав обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . Потім свідок пояснив, що через декілька хвилин до цього на його мобільний телефон зателефонував власник магазину - ОСОБА_7 , який повідомив, невідомі йому особи з полиці прилавку вкрали близько 10 штук Кіндер-яєць. Далі він підізвав до себе обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 і запропонував їм віддати викрадені кіндер-яйця, та запропонував їм віддати їх, але хлопці добровільно повернути ОСОБА_24 відмовилися. Обвинувачений ОСОБА_6 йому повідомив про те, що дійсно вкрав одне "Кіндер-яйце", витягнув його з кишені своєї куртки віддав йому особисто в руки. При цьому обвинувачений ОСОБА_27 стверджував, що він та обвинувачений ОСОБА_4 викрали лише одне шоколадне яйце з сюрпризом;

- протоколом огляду місця події від 07. 02. 2017 року з якого вбачається, що під час огляду приміщення магазину Сервіс-продукт з участю самого власника магазину потерпілого ОСОБА_7 , який вказав на наявність камер відеоспостереження, які зафіксували вчинення крадіжку його майна з приміщення магазину, у зв`язку з чим було виявлено та вилучено компакт диск білого кольору з відеозаписом;

- записом з камери відео спостереження магазину Сервіс-Продукт, який зберігається на диску СD-R, ємністю 700 Мб, дослідженого в судовому засіданні, з якого видно, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , 04. 02. 2017 року о 16 год. 28 хв., перебуваючи в магазині Сервіс-Продукт який належить потерпілому ОСОБА_7 , вчиняють спільними своїми діями крадіжку шоколадних яєць Кіндер-сюрприз, які кладуть до кишень своїх курток;

- протоколами пред`явлення осіб для впізнання від 21. 02. 2017 року, дослідженими в судовому засіданні, з яких вбачається, що під час вказаної слідчої дії свідок ОСОБА_14 в присутності понятих впізнав обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , як осіб, які здійснювали крадіжку в магазині Сервіс-продукт;

За наведених вище обставин, суд ставиться критично до показань кожного з обвинувачених в суді щодо часткового заперечення своєї винуватості у вчиненні інкримінованого кожному з них злочинів, передбачених ст. 185 ч. 2 КК України, бо ці їх показання спростовані перевіреними в суді належними та допустимими доказами. За вказаних обставин, суд оцінює ці показання, надані в суді обвинуваченими, як спробу уникнути відповідальності за вчинений кожним із них умисний злочин, а тому до уваги ці показання не бере.

Суд, не бере до уваги твердження кожного обвинуваченого та захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , що в діях обвинувачених пов"язаних з таємним викраденням майна відсутня попередня змова групи осіб, бо кожен з обвинувачених діяв окремо один від одного, з наступних підстав.

Як було встановлено в судовому засіданні і даний факт не заперечується обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_27 , що вказані обвинувачені о 16 год. 28 хв. 04.02.2017 року реалізуючи спільний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи таємно, з корисливою метою, а обвинувачений ОСОБА_4 повторно, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, та протиправний зміст узгоджених дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, перебуваючи поблизу, полиці прилавку з шоколадними яйцями сюрпризами, що в приміщенні магазину "Сервіс-Продукт" за мовчазною попередньою змовою між собою, яка виникла поблизу вказаного прилавку, діючи як співвиконавці, перебуваючи в тому самому місці обвинувачені вчиняли одночасні та тотожні дії, а саме кожен з них руками доставали з полиці прилавку товар та ховали його до внутрішні кишень власних курток. Обвинувачені діючи на очах один у одного здійснили крадіжку дев"яти штук шоколадних яєць з сюрпризом загальною вартістю 274 грн. 95 коп.

Вказані дії обвинувачених стверджуються перевіреними в судовому засіданні належними та допустимими доказами, а саме показами даними в судовому засіданні свідками - очевидцями ОСОБА_14 та ОСОБА_20 , яких вбачається, що вказані особи були очевидцями того як обвинувачені спільно, за мовчазною змовою вчинили таємне викрадення шоколадних яєць з сюрпризом. Даний факт також підтверджується відеозаписом з камер відео спостереження встановлених в приміщенні магазину від 04.02.2017 року, З даного відеозапису вбачається, що обвинувачені діючи спільно за мовчазною згодою з полиці прилавка вчинили таємне викрадення товару потерпілого ОСОБА_7 . Показаннями в суді свідка ОСОБА_10 , якій кожен з обвинувачених в присутності інших осіб передав в подарок викрадені ними спільно шоколадні яйця з сюрпризом. Даному факту є підтвердження та обставина, що потерпілому ОСОБА_7 обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_4 разом відшкодували понесені ним майнові збитки.

На думку суду, вказане вище твердження, є безпідставне і заявлене обвинуваченими та захисником обвинуваченого ОСОБА_4 з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений ними злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, а тому до уваги його не бере.

Не заслуговують на увагу і твердження обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 стосовно належності та недопустимості доказів, які були зібрані під час проведення досудового розслідування стороною обвинувачення, бо в підтвердження цього обвинувачені суду не надали жодного доказу, який спростовує докази зібрані стороною обвинувачення, так як це вимагає кримінальний процесуальний Кодекс України.

На думку суду, ці твердження обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 щодо неналежних та недопустимих доказів, які були зібрані стороною обвинувачення в кримінальному провадженні для підтвердження винуватості обвинувачених в судовому засіданні заявлялися з метою уникнути відповідальності за вчинений кожним з обвинувачених умисного злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, а тому вони є безпідставні.

Відповідно до чинного законодавства всі наявні в справі докази, які були зібрані органами досудового розслідування в підтвердження вини обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з метою з`ясування їх належності та допустимості були перевірені судом у відкритому судовому засіданні відповідно до ст. 23 КПК України за участі учасників кримінального провадження і кожному з них судом була дана оцінка як це вимагає ст. 94 КПК України, бо для прийняття правильного, неупередженого та остаточного рішення суду жоден доказ не має наперед встановленої сили.

За таких обставин, кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_4 за статтею 185 ч. 2 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб є вірною, так як обвинувачений ОСОБА_4 , маючи не погашену судимість за вчинення таємного викрадення чужого майна, під час відбування покарання за вироком Диканського районного суду від 18. 12. 2015 року у виді трьох років шести місяців позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком два роки, 04. 02. 2017 року, близько 16 год. 25 хв. перебуваючи в приміщенні магазину «Сервіс-Продукт», що в с-щі. Диканька Полтавської області, по вул. Дружби, та належить потерпілому ФОП ОСОБА_7 , вступив в попередню змову із обвинуваченим ОСОБА_6 про таємне викрадення майна вказаного потерпілого, переконавшись у відсутності продавців на касі та охоронника в торговому залі, знаходячись біля стелажу з харчовими товарами, керуючись корисливими спонуканнями, діючи як співвиконавці, перебуваючи в одному тому самому місці, діючи на очах один у одного, здійснюючи одночасні та тотожні дії, а саме руками діставали із прилавку та ховали до внутрішніх кишень власних курток майно потерпілого, а саме обвинувачений ОСОБА_4 спільно з обвинуваченим ОСОБА_6 здійснив викрадення дев`яти одиниць шоколадних яєць з сюрпризом, завдавши таким чином збитків потерпілому ФОП ОСОБА_7 на загальну суму 274 грн. 95 коп.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_6 за статтею 185 ч. 2 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене за попередньою змовою групою осіб є вірною, так як обвинувачений ОСОБА_6 , 04. 02. 2017 року, близько 16 год. 25 хв. перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що в АДРЕСА_1 , та належить потерпілому ФОП ОСОБА_7 , вступив в попередню змову із обвинуваченим ОСОБА_4 про таємне викрадення майна вказаного потерпілого, переконавшись у відсутності продавців на касі та охоронника в залі, знаходячись біля стелажу з харчовими товарами, керуючись корисливими спонуканнями, діючи як співвиконавці, перебуваючи в одному тому самому місці, діючи на очах один у одного, здійснюючи одночасні та тотожні дії, а саме руками діставали із прилавку та ховали до внутрішніх кишень власних курток майно потерпілого, а саме обвинувачений ОСОБА_27 спільно з обвинуваченим ОСОБА_4 здійснив викрадення дев`яти одиниць шоколадних яєць з сюрпризом, завдавши таким чином збитків потерпілому ФОП ОСОБА_7 на загальну суму 274 грн. 95 коп.

Призначаючи покарання кожному обвинуваченому, а саме ОСОБА_4 . Та ОСОБА_6 за статтею 185 ч. 2 КК України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, дані про особу кожного з обвинувачених, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання кожного з обвинувачених є щире каяття, відсутність тяжких наслідків, відшкодування завданих збитків, активне сприяння розкриттю злочину, молодий вік кожного з обвинувачених.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд по справі вбачає рецидив злочинів.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд по справі не вбачає.

Представник уповноваженого органу з питань пробації суду пояснила, що обвинувачений ОСОБА_4 перебуває на обліку у службі пробації, оскільки його було засуджено до покарання з іспитовим строком. Працівниками відділу складено досудову доповідь, згідно якої встановлено, що вказаний правопорушник характеризується позитивно, стосунки із рідними та близькими хороші, підтримує з ними тісні зв`язки та має постійну підтримку з їхнього боку. На реєстрацію з`являвся завжди вчасно, брав активну участь у заходах соціально - виховного характеру, але під час проведених методик було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 досить легко піддається чужому впливу.

На думку органу пробації, беручи до уваги всю інформацію, що характеризує вказаного обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також хоча і високий рівень вчинення повторного правопорушення, його виправлення можливе без позбавлення волі, хоча і у певній мірі може становити ризик для суспільства.

Представник уповноваженого органу з питань пробації відносно обвинуваченого ОСОБА_6 пояснила, що працівниками відділу складено досудову доповідь, згідно якої встановлено, що вказаний правопорушник характеризується позитивно, стосунки із рідними та близькими хороші, підтримує з ними тісні зв`язки.

На думку органу пробації, беручи до уваги всю інформацію, що характеризує вказаного обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також низьку ймовірність вчинення повторного правопорушення, його виправлення можливе без позбавлення волі або обмеження на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства.

Разом з тим суд враховуючи обставини викладені вище, те що обвинувачений ОСОБА_4 під час відбування покарання за попереднім вироком Диканського районного суду, від 18.12.2015року знову вчинив злочин проти власності, в групі осіб, що не свідчить про його виправлення, а тому не бере до уваги висновок висновок органу пробації, що виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі, бо це не відповідає дійсності і суперечить вимогам чинного законодавства.

Також, суд бере уваги ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_4 , хоча займається суспільно-корисною діяльністю, але на прийняті до нього міри виховного характеру не реагує, а продовжує вчиняти умисні злочини, а тому вважає, що виправлення та переховування за вчинений ним новий умисний злочин можливе і досягне мети при призначенні йому покарання у виді реального позбавлення волі, при цьому застосування ст. ст. 69, 75, 76 КК України є недоцільним.

Крім цього, суд вважає, що остаточне покарання ОСОБА_4 має бути призначено в порядку визначеного ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, оскільки він вчинив новий умисний злочин після постановлення вироку Диканського районного суду від 18. 12. 2015 року, яким був засуджений в виді трьох років шести місяців позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком два роки.

Відповідно до роз`яснень п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" у разі, коли особа була засуджена до позбавлення волі зі звільненням від покарання з випробуванням ( ст. 75,104 КК України) або звільнення від відбування покарання умовно-достроково ( ст.ст.81,107 КК України) і в період іспитового строку або строку умовно - дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов"язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначається більш м"які види покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , який інкримінований йому злочин вчинив за попередньою змовою групою осіб, але який вперше притягується до кримінальної відповідальності, є працездатною особою, позитивно характеризується за місцем проживання, є особою молодого віку, тому суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а досягне мети при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України при звільненні від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити у виді особистого зобов`язання з покладанням на нього ряду обов"язків, передбачених ст. 194 ч. 5 КК України.

Суд вислухавши клопотання прокурора щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу більш сурового запобіжного заходу ніж особисте зобов`язання, а саме у виді утриманні під варто мотивуючи це тим, що маються ризики того, що обвинувачений може зникнути з місця свого проживання та переховуватися від призначеного судом покарання.

Суд вислухавши з цього приводу думки учасників судового засідання вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що в суді прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.1 та п.5 ст. 177 КПК України, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від виконання рішення суду , а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Враховуючи те, що обвинуваченому ОСОБА_4 призначається покарання у виді реального позбавлення волі, тому до вступу вироку в законну силу запобіжний захід йому слід змінити із особистого зобов`язання на утримання під вартою, взявши обвинуваченого під варту із зали суду, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним вище ризикам та забезпечити виконання цим обвинуваченим належної процесуальної поведінки.

Відповідно до ст. 183 КПК України, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

У відповідності до ч.5 ст.194 КПК України,суд вважає за доцільне покласти на обвинуваченого в разі внесення застави та звільнення його з під варти ряд обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 31, 369 - 371, 373 - 377, 391, 395 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України і призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати до призначеного покарання у вигляді одного року позбавлення волі невідбуте покарання обвинуваченим ОСОБА_4 за вироком Диканського районного суду від 18 грудня 2015 року у виді трьох років і шести місяців позбавлення волі та остаточно до відбуття визначити йому покарання у виді трьох років і восьми місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу змінити з особистого зобов`язання на тримання під вартою, взявши обвинуваченого під варту із зали суду і строк відбування покарання йому обчислювати з 19 липня 2017 року.

Обвинуваченому ОСОБА_4 визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України у розмірі - 20 (двадцяти) розмірів мінімальної заробітної плати, що станом на 01.06.2017 року складає 32 000 (тридцять дві тисячі) гривень (Одержувач ТУ ДСА України у Полтавській області).

Депозит: Банк одержувача ДКСУ в м. Києві, код одержувача:( МФО 820172, код отримувача ЗКПО 26304855, розрахунковий рахунок: 5950) .

Роз`яснити, що обвинувачений або заставодавець мають право у будь- який момент внести заставу. Обвинувачений звільняються з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого обов`язки, один місяць, до набрання вироком законної сили, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: а саме:

1)прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду;

2) не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;

3)повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4)докласти зусиль до пошуку роботи.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_6 період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважені органи з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання; періодично з`являтися для реєстрації в уповноважені органи з питань пробації.

До вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_6 продовжити запобіжний захід у виді особистого зобов"язання, поклавши на нього ряд обов"язків, визначених ст. 194 ч. 5 КПК України, а саме прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого проживання та роботи.

Речовий доказ у вигляді вилученого СD-диску з відеозаписом з камери спостереження магазину "Сервіс-Продукт" від 04. 02. 2017 року залишити у матеріалах кримінального провадження.

Згідно зі ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Диканський районний суд, а обвинуваченим ОСОБА_4 який утримується під вартою, в той же строк з моменту одержання копії вироку.

Головуючий: