04 липня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
громадянина України,
раніше неодноразово судимого,
останнього разу за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 червня 2008 року за ч. 3 ст. 185 КК України на підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців,
звільненого 25 лютого 2011 року за відбуттям покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и л а:
Вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 20 липня 2015 рокуОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 5 місяців 2 дні.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 13 червня 2016 року вирок щодо ОСОБА_6 в частині призначення покарання змінено.

Постановлено вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 5 місяців.

В іншій частині вирок залишенобез змін.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 29 липня 2016 року виправлено описку, допущену в резолютивній частині вищевказаної ухвали: зазначено вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1рік 5 місяців.

У касаційних скаргах засуджений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 порушують питання про скасування ухвали Апеляційного суду Харківської області від 13 червня 2016 рокучерез істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність. Зазначають, що рішення апеляційного суду, яким погіршено становище ОСОБА_8 , а саме обрано більш суворе покарання, ніж було призначено вироком, суперечить змісту мотивувальної частини ухвали, у якій наведено обгрунтування висновків про необхідність пом`якшення призначеного засудженому покарання. Крім того, вважають, що апеляційним судом неправильно застосовано ст. 73 КК України.

За вироком суду ОСОБА_6 засуджено за те, що він 10 квітня 2013 року, знаходячись на АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав з вітрини крамниці бензопилу «КАМА WPGA114», спричинивши ОСОБА_9 матеріальні збитки на суму 830 грн.

14 жовтня 2013 року ОСОБА_6 , знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_3 , повторно, таємно викрав велосипед марки «Україна», спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальні збитки на суму 342 грн.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка вважала, що касаційні скарги не підлягають задоволенню, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що скарги непідлягають задоволенню з таких підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій у касаційних скаргах не оскаржуються.

Доводи у касаційних скаргах про необхідність скасування ухвали апеляційного суду щодо ОСОБА_6 є безпідставними.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені у судовому рішенні цього суду описки незалежно від того, набрало воно законної сили чи ні.

У даному кримінальному провадженні, суд апеляційної інстанції, встановивши, що під час виготовлення ухвали від 13 червня 2016 року було допущено описку, прийняв рішення про її виправлення на підставі ст. 379 КПК України. Відповідна ухвала міститься в матеріалах кримінального провадження (арк. 217 том 3).

Що стосується доводів, наведених у касаційних скаргах, про неправильне застосування ст. 73 КК України, то вони є безпідставними. Так, положеннями названої статті передбачено, що строки покарання обчислюються відповідно в роках, місяцях та годинах і обчислення строків покарання у днях допускається лише при заміні або складанні покарань, а також у разі зарахування попереднього ув`язнення. Оскільки призначення покарання у днях кримінальним законом не передбачено, то суд апеляційної інстанції, виявивши неправильне застосування місцевим судом закону про кримінальну відповідальність, прийняв обґрунтоване рішення про необхідність змінити вирок, обравши засудженому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 5 місяців.

За наведених обставин підстав вважати, що судом апеляційної інстанції було допущено істотне порушення кримінального процесуального закону або неправильно застосовано закон про кримінальну відповідальність, яке було б підставою для скасування ухвали, про що йдеться у касаційних скаргах, немає.

Керуючись статтями 433, 434, 436КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 13 червня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а касаційні скарги засудженого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3