Номер провадження: 11-сс/785/579/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.04.2017 року м. Одеса
Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого - ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 01.04.2017 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у кримінальному провадженні №008215 від 15.09.2015 року у за ч.3 ст.187 КК України, -

встановив:
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Саратського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,підозрюваного у кримінальному провадженні №008215 від 15.09.2015 року за ч.3 ст.187 КК України.

На дану ухвалу прокурор Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що вважає ухвалу незаконною, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13.04.2017 року було відкрите апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою.

Заслухавши учасників судового провадження та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Згідно зі ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Частинами першою та другою статті 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Частиною першою статті 36 КПК України встановлено, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.
Частиною другою вказаної норми передбачено, що прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений на здійснення низки процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень в межах своєї компетенції та наданих йому повноважень стосовно конкретного кримінального провадження. До таких дій та рішень, серед інших, відносяться затвердження чи відмова у затвердженні обвинувального акта, внесення змін до складеного слідчим обвинувального акта чи складення його самостійно, а також звернення до суду з обвинувальним актом.
Зі змісту ст.37 КПК України вбачається, що прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу прокуратури через неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.
Тобто прокурор, який здійснює процесуальне керівництво у конкретному кримінальному провадженні, визначається у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку та є єдиною посадовою особою, яка може здійснювати повноваження, віднесені до компетенції прокурора статтею 36 КПК України. Будь-яка інша посадова особа, в тому числі прокурор цього ж органу прокуратури, не може здійснювати таких повноважень у конкретному кримінальному провадженні доти, доки не буде визначений процесуальним керівником у такому провадженні в передбаченому законом порядку.
Під час дослідження матеріалів провадження в судовому засіданні апеляційного суду Одеської області було встановлено, що постановою заступника прокурора Приморського району м. Одеси ОСОБА_11 від 28.07.2015 року було визначено групу процесуальних керівників у даному кримінальному провадженні, до яких включені прокурори цієї прокуратури ОСОБА_10 та ОСОБА_12 . Прокурор ОСОБА_6 , який подав апеляційну скаргу, до даної групи не входить. В судовому засіданні апеляційного суду прокурор не надав жодного документу, який підтверджував би його повноваження на участь у даному кримінальному провадженні. Вказані обставини не були відомі апеляційному суду при відкритті провадження за апеляційною скаргою.

Таким чином, апеляційний суд доходить висновку про необхідність закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 , оскільки він не мав повноважень на оскарження ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 181, 196, 376, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

постановив:
Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 01.04.2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у кримінальному провадженні №008215 від 15.09.2015 року за ч.3 ст.187 КК України.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4