Справа № 1-в/331/124/2017
ЄУН 331/5581/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 серпня 2017 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю
представника органу пробації ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі заяву засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання,
ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади в органах ДФС України строком на 2 роки. Оскільки, він належним чином виконує вказане покарання, порушень закону не допускає, просив його заяву задовольнити.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав свою заяву та просив її задовольнити.
Представник органу пробації ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви ОСОБА_5 та пояснила, що з 18.04.2016 року у них на обліку перебуває ОСОБА_5 та відбуває покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади в органах ДФС України строком на 2 роки за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09.03.2016 року за ст.. 369-2 ч 2 КК України. За час відбування покарання засуджений характеризується позитивно, порушень порядку та умов відбування покарання не допускав, основне покарання у вигляді штрафу виконав повністю, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався.
Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні також не заперечувала проти задоволення заяви ОСОБА_5 .
Суд, вислухавши пояснення засудженого та інших учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що підстав для задоволення заяви засудженого немає з огляду на наступне.
У судовому засіданні встановлено, що вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 березня 2016 року ОСОБА_5 засуджений за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, до покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян із позбавленням права обіймати посади в органах ДФС України строком на 2 роки. Термін відбування додаткового покарання з 11.04.2016 року по 11.04.2018 року.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Частиною другою ст.. 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Із матеріалів особової справи засудженого вбачається, що він належним чином виконує умови відбування додаткового покарання та за місцем проживання характеризується позитивно.
В той же час, під сумлінною поведінкою слід розуміти свідоме і беззаперечне дотримання засудженим умов відбування покарання та виконання всіх обов`язків, покладених на нього. Сумлінна поведінка передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, застосованих у порядку, визначеному КВК України, але й те, що засуджений подає позитивний приклад поведінки. Не можна вважати сумлінною поведінкою лише формальний факт відсутності у засудженого не знятих або погашених у встановленому порядку заходів стягнення, оскільки дотримання порядку та умов відбування покарання є обов`язком засудженого.
Сумлінне ставлення до праці - це чесне та повне виконання засудженим своїх трудових обов`язків, покращення кількісних та якісних показників виконуваної роботи (підвищення робітничої кваліфікації, бережливе ставлення до обладнання та інструментів, суворе додержання правил безпеки тощо). Воно передбачає прагнення засудженого до перевиконання встановлених норм виробітку або зразкового виконання робіт, а також відшкодування збитків, заподіяних злочином.
Таким чином, на підставі викладеного, враховуючи дані про особу засудженого, суд вважає, що надані суду відомості про засудженого свідчать про належне виконання ним умов відбування додаткового покарання, при цьому не дають суду зробити висновок про те, що ОСОБА_5 виправився та не буде вчинювати нові злочини, перебуваючи на посаді, яку він займав раніше. Дотримання порядку та умов відбування покарання оцінюється судом як обов`язок засудженого, але не свідчать про зразкову поведінку та саме сумлінне ставлення до праці. Будь-яких даних про те, що ОСОБА_5 має постійне місце роботи, до виконання якої відноситься із сумлінністю, суду не надано.
З огляду на наведене, суд вважає, що в задоволенні заяви ОСОБА_5 слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.. 537-539 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання відмовити.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня оголошення ухвали. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя: ОСОБА_1