1Справа № 335/6357/15-к 1-кп/335/17/2017
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

процесуального прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002696 від 14 червня 2015 р., за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, українця, який має середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

13 червня 2015 р. приблизно о 21:30 год. ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 , знаходячись за місцем мешкання останньої за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи у квартирі, вчинили конфлікт, в ході якого у ОСОБА_4 виник умисел на відкрите заволодіння майном ОСОБА_6 . ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, схопив ОСОБА_6 однією рукою за горло та повалив її на диван, який стояв поряд в квартирі. Після чого, ОСОБА_4 утримуючи власною вагою ОСОБА_6 на дивані, почав обшукувати одежу, в яку була одягнена ОСОБА_6 , та відшукав в одному з її карманів мобільний телефон Nokia Х2, вартістю 100 гривень, та відкрито заволодів їм, після чого сховав в карман своєї одежі. Заволодівши вказаним мобільним телефоном, ОСОБА_4 почав виходити з квартири ОСОБА_6 , та, побачивши в одній з кімнат планшет «Fly», вартістю 2500 гривень, відкрито заволодів їм. Вийшовши з квартири ОСОБА_4 втік в невідомому напрямку, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2600 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 на початку судового розгляду вини у вчиненні інкримінованого діяння не визнавав, але у процесі розгляду кримінального провадження визнав себе винним та пояснив, що 13.06.2015 приблизно о 21:30 год. він знаходився вдома у раніше знайомої ОСОБА_6 . Між ними виникла сварка, в ході якої він схопив потерпілу за горло та повалив на диван. Утримуючи ОСОБА_6 на дивані він знайшов у її кармані мобільний телефон Nokia, який забрав в неї та сховав до себе у карман куртки. Після цього, виходячи з квартири також схопив планшет Fly, та з викраденим майном втік. Зазначив, що в подальшому телефон було повернуто потерпілій, а планшет він продав. У скоєному щиро покаявся. Цивільний позов потерпілої визнав.

Крім показів обвинуваченого, його вина у вчиненні злочину підтверджується такими дослідженими судом доказами.

Так, за змістом протоколу огляду місця події від 13.06.2015 слідчим було оглянуто місце злочину квартира АДРЕСА_3 .

Згідно з протоколом огляду місця події від 13.06.2015 слідчим було оглянуто ділянку місцевості, а саме пішохідну стежку в 15-ти метрах від зупинки громадського транспорту по вул. Лермонтова в м. Запоріжжі, на якій знаходився громадянин, що назвався ОСОБА_4 , біля якого на асфальті знаходиться, у т.ч. мобільний телефон Nokia (фототаблиця додається до протоколу).

Відповідно до протоколу огляду предмета від 14.06.2015 з доданою фототаблицею слідчим було оглянуто мобільний телефон Nokia X2-00 в корпусі чорно-червоного кольору.

Вказаний мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні за постановою слідчого від 14.06.2017.

Потерпіла та свідки у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду кримінального провадження повідомлялись судом неодноразово шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами із повідомленнями, причини неявки суду не повідомили. У судовому засіданні, яке відбулось 22.03.2017 судом було з`ясовано думку щодо доцільності подальшого виклику потерпілої та свідків, за наслідками чого прокурор заявив клопотання про зміну обсягу дослідження доказів у цій частині, а саме враховуючи, що обвинувачений повністю визнав вину прокурор просила визнати недоцільним допит потерпілої та свідків у даному кримінальному провадженні та обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів та даних про особу обвинуваченого. Обвинувачений та його захисник проти зміни обсягу дослідження доказів не заперечували.

Враховуючи те, що обвинувачений та його захисник не оспорювали всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме показань потерпілої та свідків, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, а також даних про особу обвинуваченого. При цьому, судом було роз`яснено учасникам процесу про позбавлення їх права на оскарження даних обставин в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому діяння та кваліфікує дії останнього за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до тяжкого злочину, спричинених наслідків потерпілій заподіяно матеріальну шкоду, яка частково відшкодована шляхом повернення майна (мобільного телефону).

Також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України не судимий, має зареєстроване місце проживання, офіційно не працевлаштований, на обліку в КУ «ЗОНД» та в КУ «ОКПЛ» не перебуває. За сімейним станом ОСОБА_4 не одружений, на утриманні непрацездатних осіб не має.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням всіх обставин справи, відомостей про особу обвинуваченого, негативного ставлення до скоєного, суд доходить висновку, що доцільним та необхідним для виправлення обвинуваченого та з метою попередження скоєння інших злочинів є покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства, у зв`язку з чим, суд вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 2500 гривень обвинувачений визнав у повному обсязі.
Відповідно до вимог частини першої статті 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Частиною п`ятою статті 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Частиною четвертою статті 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Визнання обвинуваченим, який водночас є цивільним відповідачем, цивільного позову потерпілого не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Цивільний позов ґрунтується на вимогах закону, зокрема, ст.ст. 22, 1666 Цивільного кодексу України. З цих підстав, та враховуючи повне визнання відповідачем цивільного позову, суд доходить висновку, що даний цивільний позов слід задовольнити в повному обсязі.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Оскільки суд дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком, тому застосований щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою належить змінити на особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили.

В цей же час, в строк відбуття покарання слід зарахувати на підставі ч. 5 ст. 72 КК України період знаходження ОСОБА_4 під вартою при попередньому ув`язненні із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України в строк відбуття покарання зарахувати період знаходження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в місцях попереднього ув`язнення з 14 червня 2015 р. по 16 червня 2015 р. та з 25 грудня 2016 р. по 29 березня 2017 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до набрання вироком законної сили змінити на особисте зобов`язання, звільнивши ОСОБА_4 з-під варти в залі суду.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі обов`язки:
- прибувати до суду за кожною вимогою;
- не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої злочином, задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.

Речовий доказ мобільний телефон Nokia X2-00, переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , залишити ОСОБА_6 за належністю.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1