АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/713/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
20 березня 2017 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5
представника ТОВ «Київенергоком» - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу директора ТОВ «Київенергоком» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12 грудня 2016 року, -
В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_8 та накладено арешт на нежитлові приміщення - споруди із забороною їх відчуження, а саме: нежитлової будівлі під літерою «А», загальною площею 4 301,4 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська 10; нежитлової будівлі під літерою «А», загальною площею 5 940.8 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська 8; споруда, закритий стрілецький тир «А», загальною площею 1716.6 кв.м.; споруда, закритий пневматичний стрілецький тир «Б», загальною площею 264.8 кв.м.; споруда, фізико-оздоровчий комплекс тир «В», загальною площею 1085,8 кв.м.; споруда, павільйон КПП «Г», загальною площею 31.2 м.кв.; споруда, павільйон «Д», загальною площею 460 кв.м., споруда, гаражі «Є», загальною площею 288.1 кв.м.; споруда павільйон (адміністративне та побутові приміщення «Ж»), загальною площею 45.2 м.кв., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Привокзальна 12-А.
Приймаючи рішення про задоволення клопотання, слідчий суддя врахувавши відповідність клопотання прокурора вимогам ст. 170, 171 КПК України, правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора з метою забезпечення збереження речових доказів.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді власник майна - директор ТОВ «Київенергоком» ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати. Вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, оскільки правові підстави для накладеня арешту на майно, належне ТОВ «Київенергоком» відсутні.
Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини третьої зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що ухвалу від 12.12.2016 р. було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.
12.12.2016 року прокурор Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва з клопотання про накладення арешту на майно, а саме на нежитлові приміщення - споруди із забороною їх відчуження, а саме: нежитлової будівлі під літерою «А», загальною площею 4 301,4 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлової будівлі під літерою «А», загальною площею 5 940.8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; споруда, закритий стрілецький тир «А», загальною площею 1716.6 кв.м.; споруда, закритий пневматичний стрілецький тир «Б», загальною площею 264.8 кв.м.; споруда, фізико-оздоровчий комплекс тир «В», загальною площею 1085,8 кв.м.; споруда, павільйон КПП «Г», загальною площею 31.2 м.кв.; споруда, павільйон «Д», загальною площею 460 кв.м., споруда, гаражі «Є», загальною площею 288.1 кв.м.; споруда павільйон (адміністративне та побутові приміщення «Ж»), загальною площею 45.2 м.кв., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Привокзальна 12-А, посилаючись на те, що вказане майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, тобто на наявність правових підстав, передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КК України.
12.12.2016 року ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва клопотання прокурора задоволено.
Жодних об`єктивний даних, які б спростовували чи ставили під сумнів законність прийнятого слідчим суддею рішення, колегія суддів в матеріалах судової справи по розгляду клопотання по накладенню арешту не вбачає, оскільки покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для задоволення клопотання прокурора, слід визнати обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги такими, що не заслуговують на увагу колегії суддів і не ґрунтуються на законі, виходячи з наступного.
КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер.
Отже, якщо закон визначив, що клопотання прокурора про накладення арешту повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України, то прокурор пивне неухильно їх дотримуватись.
Так, згідно ст. 171 КПК України у клопотанні прокурора повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.
Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод,відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати. Що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
З огляду на вищенаведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на майно зазначене в клопотанні.
Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, оскільки є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним ч. 2 ст. 170 КПК України.
Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на зазначене в клопотанні прокурора майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому доводи апелянта щодо незаконності ухвали слідчого судді та відсутність правових підстав для задоволення внесеного на розгляд слідчого судді клопотання про арешт майна, слід визнати непереконливими.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається.
З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу директора ТОВ «Київенергоком» ОСОБА_7 без задоволення.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
П о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12 грудня 2016 року, якою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_8 та накладено арешт на нежитлові приміщення - споруди із забороною їх відчуження, - залишити без задоволення, а апеляційну скаргу директора ТОВ «Київенергоком» ОСОБА_7 без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4