Номер провадження: 11-сс/785/451/17
Номер справи місцевого суду: 522/5569/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.04.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
слідчого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.03.2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого з ОВС прокуратури Одеської області ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000218 від 28.03.2016 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Щитівці Залішицького району Тернопільської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого начальником спец майданчику №8 центру з надання послуг зі зберігання транспортних засобів Південно-регіональної філії державного підприємства МВС України «Інформ-ресурс», зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту,-

ВСТАНОВИВ:
Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосований запобіжний захід у вигляді о домашнього арешту, так як при судовому розгляді клопотання були доведені наявність обґрунтованої підозри та ризиків, однак не доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні слідчого.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та винести нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що зазначена ухвала є незаконною. Слідчий суддя, в порушення вимог ч.1 ст.178 КПК України, не взяв до уваги тяжкість інкримінованого злочину, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які зазначені в клопотанні слідчого, в зв`язку з чим прийшов до необґрунтованого висновку про недоведеність застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно вимог ст.194 ч.ч.1,4 КПК України:
1. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
4. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
28.03.2016 року відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000218.
21.03.2017 року ОСОБА_8 затриманий у порядку ст. 208 КПК України.
22.03.2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
В ухвалі слідчого судді, на підставі матеріалів, наданих до клопотання та досліджених під час судового розгляду, встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а також зроблений висновок про доведеність зазначених в клопотанні слідчого ризиків.
Зокрема, в клопотанні слідчий вказує, як підставу для застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема, ризик того, що перебуваючи на волі підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, чим негативно вплинути на повне, об`єктивне, всебічне та неупереджене досудове розслідування, на свідків з метою схилення їх до зміни показань.
Разом з тим, в ухвалі слідчого судді зазначено, що органами досудового розслідування не доведено, що відносно підозрюваного ОСОБА_8 неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки твердження з цього питання ґрунтуються на припущеннях, в зв`язку з чим підозрюваному був обраний більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Апеляційний суд, дослідивши матеріали провадження та пояснення учасників апеляційного провадження, вважає обґрунтованими висновки в ухвалі слідчого судді про недоведеність органами досудового розслідування, що відносно підозрюваного ОСОБА_8 неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід,оскільки жодних доказів суду першої інстанції та апеляційному суду на їх спростування надано не було.
Крім того, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.178 КПК України, крім тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, врахував особу підозрюваного, який раніше не був судимий, має родину, постійне місце проживання, позитивно характеризується, а також є пенсіонером за ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», має ряд тяжких хронічних захворювань.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя,відповідно до вимог ст.ст. 178, 183 ч. 1, 194 ч.4 КПК України, з урахуванням обставин, передбачених п.1, ч.1 ст.194 КПК України, обрав підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який має забезпечити належну процесуальну поведінку останньої.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що менш суровий запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечить запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, відповідними доказами не підтвердились, підозрюваний фактично з`являється до органів досудового розслідування та суду.
Крім того, тяжкість інкримінованого злочину не може бути безумовною підставою для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу.
На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що слідчий суддя обґрунтовано відмовив в задоволені клопотання слідчого та обрав запобіжний захід підозрюваному у вигляді домашнього арешту, в зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 376 ч. 2,404,405,407,419, 422 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.03.2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого з ОВС прокуратури Одеської області ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000218 від 28.03.2016 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 та застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Одеської області є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду буде оголошений 18.04.2017 року, о 10:00 год., в залі судового засідання апеляційного суду Одеської області.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підпис) (підпис) (підпис)

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2