У Х В А Л А
Іменем України
24 травня 2017 року Шевченківський районний суд м.Києва в складі :
слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_6 за погодженням з прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000053 від 09.02.2017 року, в межах якого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Ліснолісся Сімферопольського району АР Крим, громадянин України, який має на утриманні неповнолітню дитину 2012 року народження, офіційно не працевлаштований, з середньою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий, -

підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

23 травня 2017 року у провадження Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_6 за погодженням з прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000053 від 09.02.2017 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України перебуває кримінального провадження №0000053 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у березні-квітні 2014 року у м. Донецьку створено терористичну організацію «Донецьку народну республіку» (далі - «ДНР»), до складу якої увійшли громадяни України, Російської Федерації, та інших країн, а також представники ряду громадських організацій, зокрема «Народне ополчення Донбасу», «Оплот», тощо.
01 лютого 2017 року співробітниками СБ України в ході проведення слідчих (розшукових) дій протиправна діяльність ОСОБА_4 була припинена.
Цього ж дня, о 13 год. 15 хв. в порядку, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України, ОСОБА_4 затримано в м. Авдіївка, Донецької області та 03.02.2017 року обрано запобіжний захід тримання під вартою.

01.02.2017 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про те, що він підозрюється у сприянні діяльності терористичної організації, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

01.02.2017 року допитаний як підозрюваний ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, повністю підтверджується зібраними доказами, а саме: відповіддю на доручення № 9267 від 22.11.2016 року; протоколом за результатами проведення негласного розшукового заходу від 07.11.2016 року; протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 13.12.2016 року, 28.12.2016 року, 30.01.2017 року, 02.02.2017 року; листами із Штабу Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей: № 10455 від 22.12.2016 року, № 1691/АТО від 25.03.2017 року, № 2475АТО від 29.03.2017 року; протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 від 01.02.2017 року в ході якого вилучено предмети та документи, які вказують на вчинення підозрюваним інкримінованого злочину; протоколами огляду речей та документів, вилучених в ході проведення обушку за місцем проживання ОСОБА_4 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 01.02.2017 року; отриманими в оператора мобільного зв`язку ПрАТ «МТС Україна» табуляграмами телефонних з`єднань, що підтверджують факт знайомства ОСОБА_4 із ОСОБА_7 ; висновками судово-фоноскопічних експертизи № 23/1 від 27.02.2017 року та № 49/4 від 12.05.2017 року відповідно до яких підозрюваний ОСОБА_4 приймає участь у розмовах відображених у вище вказаних протоколах за результатами проведення негласних слідчих розшукових дій; висновком судово-почеркознавчої експертизи № 230/1 від 03.03.2017 відповідно до якого підозрюваний ОСОБА_4 власноручно записав номер ОСОБА_7 на аркуші паперу; іншими матеріалами провадження у їх сукупності.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років.

На даний час у кримінальному провадженні виконуються слідчі (розшукові) дії та процесуальні заходи, спрямовані на всебічне та повне дослідження обставин вчинення ОСОБА_4 зазначеного кримінального правопорушення, виявлення обставин, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, а також встановлення та притягнення до кримінальної відповідальності всіх осіб, причетних до скоєння злочину, їх ролей та функціональних обов`язків.

Разом з тим, завершити розслідування до закінчення строку тримання під вартою не виявляється за можливе, оскільки необхідно виконати слідчі (розшукові) дії та процесуальні заходи, без яких неможливо завершити досудове розслідування та скласти обвинувальний акт, зокрема: за результатами отриманих висновків експертиз провести додатковий допит підозрюваного ОСОБА_4 ; легалізувати матеріали, які стали підставою для проведення НСРД; у разі необхідності скласти та вручити ОСОБА_4 повідомлення про змінену підозру, із врахуванням висновків проведених експертиз та інших слідчих (розшукових) дій; провести інші слідчі (розшукові) дії, в яких виникне необхідність; виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, який направити для погодження в Генеральну прокуратуру України.

Результати вищевказаних процесуальних дій підтверджуватимуть незаконні дії ОСОБА_4 , спрямовані на вчинення інкримінованого йому правопорушення, та мають значення для подальшого судового розгляду, оскільки їх проведення під час досудового розслідування дозволить всебічно, повно та неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Проведенню вищевказаних процесуальних дій у чотирьох місячний строк досудового розслідування перешкодила необхідність легалізації матеріалів НСРД.

Зазначені дії неможливо було здійснити раніше у зв`язку з необхідністю легалізації матеріалів НСРД.

Станом на теперішній час попередні ризики, передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують, що підозрюваний перебуваючи на волі, зможе переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших невстановлених співучасників злочину у даному кримінальному провадженні, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, а також продовжити правопорушення у якому підозрюється, не зменшилися, оскільки:

- ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину та згідно довідки СІЗ ГІКЦ ДІАЗ СБ України перебуває в розшуку як особа, що переховуються від органу досудового розслідування, що свідчить про наявність ризику, що ОСОБА_8 буде переховатися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України;

- на даний час проведений не увесь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій і тому не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, а тому ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- у ході досудового розслідування не встановлено та не допитано усіх осіб, яким відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, а тому ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків та потерпілих;

- на даний час не встановлені усі спільники ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення, яких він може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб, а тому ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- ОСОБА_4 немає на території України постійного місця проживання, роботи, сім`ї, нерухомої власності, що надасть змогу безперешкодно, перебуваючи на свободі, ухилитися від слідства і суду.

Приймаючи до уваги вказані вище обставини, існує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, зможе переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших невстановлених співучасників злочину у даному кримінальному провадженні, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 5 ст. 176 КПК України запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до особи, яка підозрюються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 258 КК України.

Враховуючи вагомість зібраних доказів, що вказують на наявність достатніх підстав вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 258 КК України, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 за його скоєння, вік та стан його здоров`я, соціальні зв`язки, репутацію підозрюваного, майновий стан, а також те, що виконати вищевказані слідчі (розшукові) та процесуальні дії не видається за можливе до закінчення строку дії попереднього рішення суду про тримання під вартою, а заявлені ризики не зменшилися.

Прокурор підтримав у судовому засіданні клопотання, з мотивів у ньому наведеними.

Захисник просив відмовити в задоволенні клопотання та в продовженні строку тримання під вартою та просив застосувати запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, долучені до клопотання, вислухавши доводи учасників судового провадження, приходжу до висновку про задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Так, у провадженні слідчого відділу в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України перебуває кримінального провадження №0000053 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

01.02.2017 року ОСОБА_4 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

30.03.2017 року Шевченківським районним судом міста Києва щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28.05.2017 року.

Постановою першого заступника Генерального прокурора України ОСОБА_9 від 23.05.2017 строки досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжені до шести місяців.

Аналізуючи надані слідчому судді для вивчення копії матеріалів кримінального провадження на обґрунтування обґрунтованості підозри повідомленої ОСОБА_4 , в обсязі долученому до клопотання, а саме дані, які містяться в копіях процесуальних документів та протоколах слідчих дій, слідчий суддя вважає їх достатніми для здійснення висновку про обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, а тому слідчий суддя не бачить у висновках прокурора про обґрунтованість підозри, чогось очевидно довільного чи необґрунтованого.

Як вбачається зі змісту ухвали Шевченківського районного суду м. Києва суду від 30.03.2017 року при продовженні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею враховувалось відповідно до ст.178 КПК України наявність вагомих доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, санкція кримінального Закону за яким повідомлено про підозру та відповідне можливе покарання у разі визнання ОСОБА_4 винуватим, його вік та стан здоров`я, який не унеможливлює перебування підозрюваного під вартою, сімейний та матеріальний стан, а також було встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що в сукупності стало підставами для застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На момент розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 обставини, які враховувалися судом раніше не змінилися, ризики не зменшились та продовжують існувати.

Крім того, слідчий суддя при вирішенні даного клопотання про продовження строку тримання під вартою, також вважає за необхідне врахувати тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, його вік та стан здоров`я, відсутність даних, які б перешкоджали йому за станом здоров`я перебувати під вартою, відсутність міцних соціальних зв`язків у ОСОБА_4 , постійного джерела доходу та постійного місця проживання у м. Києві, відсутність даних про його особу, які б переважали ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

З`ясовуючи питання щодо наявності ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , на які послався слідчий у клопотанні, а прокурор під час судового засідання, слідчий суддя враховує, те, що ризиком є подія або дія, яка може настати або вчинитися з високим ступенем ймовірності, вірогідність, яких має оцінюватись у сукупністю з обґрунтованістю підозри та вагомістю доказів на її підтвердження, мірою покарання, яка загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні інкримінованого діяння.

Отже, враховуючи вагомість доказів причетності ОСОБА_4 до скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення, міру покарання, яка загрожує йому у разі визнання винуватим у скоєнні цього кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що з високим ступенем ймовірності підозрюваний вживатиме заходів для ухилення від органу досудового розслідування та суду. Ці ж фактори можуть спровокувати знищення, ховання або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконний вплив на свідків та інших невстановлених співучасників злочину у даному кримінальному провадженні та продовження правопорушення.

Зазначене має значення, оскільки у відповідності до ст. 23; ч.4 ст. 95 КПК України, суд сприймає всі докази безпосередньо та може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, а тому при перебуванні підозрюваного на свободі не можна буде запобігти ризику його впливу на свідків інших невстановлених співучасників злочину у зазначеному кримінальному провадженні.

Крім того характер та фактичні обставини за яких ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, свідчить про можливий ризик продовження вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається зі змісту клопотання, слідчим наведений перелік процесуальних та слідчих дій, без проведення, яких закінчення досудового розслідування є неможливим.

Закінчити весь обсяг необхідних слідчих дій про які йде мова у клопотанні, на переконання суду, не було можливо за чотири місяці, та для їх завершення об`єктивно необхідний час, враховуючи значну кількість запланованих слідчих дій. А тому, з урахуванням складності кримінального провадження та обсягу матеріалів кримінального провадження, для виконання вимог ст.ст. 290, 291, 283 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , що у даному випадку з урахуванням справжнього суспільного інтересу, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не буде перевищувати розумних меж.

Отже слідчий суддя, приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання, оскільки в даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як захід процесуального примусу, є виправданим, з огляду на фактичні обставини за яких ОСОБА_4 інкримінується вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення та вважає за необхідне дію даного запобіжного заходу продовжити.

А тому, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого і про продовження строку тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Разом з тим, положення ч.5 ст.176 КПК України, передбачає можливість застосування лише запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та забороняє застосування будь-яких інших запобіжних заходів, щодо осіб, які підозрюються у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 258-3 КК України, у зв`язку з чим слідчий суддя не розглядає такої можливості. З цих самих підстав слідчим суддею не визначається альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у відповідності до ч.4 ст.183 КПК України

Враховуючи викладене та керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 196, 199, 197 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_6 за погодженням з прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000053 від 09.02.2017 року підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 22 липня 2017 року включно.
Строк дії ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , до 22 липня 2017 року включно.

На ухвалу слідчого судді до Апеляційного суду м. Києва прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1