Справа № 356/1769/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1508/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 21 14.12.2016

УХВАЛА
Іменем України
14 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря: ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

засудженого: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в режимі відеоконференцзв`язку матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Березанського міського суду Київської області від 03 листопада 2016 року, якою спільне клопотання начальника Березанської виправної колонії УДПтСУ в м. Києві та Київській області № 95 та голови спостережної комісії Березанського міськвиконкому про умовно-дострокове звільнення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гора Бориспільського району Київської області, громадянина України, освіта середня, неодруженого, не працюючого, раніше притягався до кримінальної відповідальності: 08 жовтня 2007 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 115 КК України до 9 років позбавлення волі, 12 грудня 2007 року ухвалою апеляційного суду Київської області вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 жовтня 2007 року змінено, пом`якшено покарання до 7 років позбавлення волі; 19 серпня 2010 року Придніпровським районним судом м. Черкаси звільненого умовно-достроково на невідбутий строк покарання у вигляді 1 року 7 місяців 17 днів; 17 вересня 2014 року засудженого вироком Голосіївського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі; ухвалою Березанського міського суду Київської області від 24 березня 2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання зараховано період попереднього ув`язнення з 03.06.2014 року по 05.11.2014 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі,

задоволено,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 17 вересня 2014 року ОСОБА_7 був засуджений за ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 24 березня 2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання зараховано період попереднього ув`язнення з 03 червня 2014 року по 05 листопада 2014 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

30 вересня 2016 року до Березанського міського суду Київської області надійшло спільне клопотання адміністрації Березанської ВК № 95 та спостережної комісії Березанського міськвиконкому про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 03 листопада 2016 року вказане клопотання було задоволено.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що за час відбування покарання засуджений характеризується позитивно, дотримувався норм, що визначають порядок відбування покарання та розпорядок дня, до виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відносився з розумною ініціативою, має 5 заохочень, працевлаштований, відтак, своєю зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення та заслуговує на застосування до нього умовно-достроково звільнення.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Березанського міського суду від 03 листопада 2016 року, якою задоволено клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 скасувати та винести нову ухвалу, відповідно до якої в застосуванні до засудженого пільги, передбаченої ст. 81 КК України, відмовити. Вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_7 за час відбування покарання має 5 заохочень та 1 стягнення, при цьому, має 2 судимості за тяжкі злочини, передбачені ч. 1 ст. 115 КК України, які не зняті та не погашені в законному порядку та неодноразово звільнявся з місць позбавлення волі у зв`язку з застосуванням умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. На думку прокурора, наявність вказаних судимостей свідчить про те, що ОСОБА_7 не робить належних висновків та не стає на шлях виправлення, про що зазначалось прокурором під час розгляду в суді першої інстанції, у зв`язку з чим, на думку апелянта, до особи засудженого слід відноситися критично. Прокурор зазначає, що, слід враховувати зазначені у характеристиці на засудженого дані та рішення комісії установи про відмову у застосуванні пільги у виді заміни основного покарання на більш м`яке. Так, засуджений ОСОБА_7 характеризується посередньо, на шлях виправлення та перевиховання не став, оскільки за такий короткий проміжок часу, засуджений не може довести про остаточну зміну поведінки в бік покращення, в розумінні поведінки, яку вимагає ст. 81 КК України. Крім того, апелянт наголошує, що прокурором в судовому засіданні в суді першої інстанції наголошувалось на тому, що застосування до засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі є передчасним та не відповідає суспільним інтересам.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити; засудженого, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував; обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Пунктом 2 частини 3 статті 81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване до особи, яка фактично відбула не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

ОСОБА_7 засуджений вироком Голосіївського районного суду м. Києва 17 вересня 2014 року за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі /а.п. 8-12/.
Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 24 березня 2016 року, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, засудженому в строк відбування покарання зараховано період попереднього ув`язнення з 03 червня 2014 року по 05 листопада 2014 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі /а.п.13/.
Початком відбування строку покарання засудженим є 17 вересня 2014 року, кінцем строку 01 січня 2018 року; 2/3 строку покарання засуджений відбув 01 вересня 2016, з урахуванням строку попереднього ув`язнення /а.п. 2/.
Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 2 ст. 189 КК України , віднесено до тяжких злочинів; злочин, передбачений ч. 2 ст. 146 КК України віднесено до злочинів середньої тяжкості.
Згідно характеристики від 10 вересня 2016 року, наданої начальником відділення ДСР, майором внутрішньої служби ОСОБА_9 , ОСОБА_7 відбуває покарання у Березанській виправній колонії № 95 з 07 грудня 2014 року, по прибуттю до установи працевлаштований старшим днювальним кімнат короткострокових та довгострокових побачень. 02 червня 2016 року був переведений до дільниці соціальної реабілітації та працевлаштований різноробочим, до праці ставився сумлінно. Окрім того, згідно даної характеристики, за час відбування покарання засуджений характеризується позитивно, дотримувався норм, що визначають порядок відбування покарання та розпорядок дня, до виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відносився з розумною ініціативою, відтак, своєю зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення та заслуговує на застосування до нього умовно-дострокового звільнення /а.п.3/.
Згідно довідки заохочень та стягнень засудженого ОСОБА_7 , з часу його прибуття до установи 07 грудня 2014 року, він має 5 заохочень, останнє з яких було застосовано до нього 30 березня 2016 року за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці /а.п.4/.
Працевлаштування засудженого підтверджується наданими суду доказами, а саме, наказами «Про призначення засуджених на посади господарської обслуги» від 02 липня 2015 року № 58/ОД-15, від 31 липня 2015 року № 66/ОД-15, від 01 грудня 2015 року № 115/ОД-15, від 29 квітня 2016 року № 69/ОД-16, а також наказом «Про визначення контрагентських об`єктів працевикористання засуджених, які тримаються в дільниці соціальної реабілітації Березанської виправної колонії (№ 95)» від 04 квітня 2016 року № 16 /а.с.38-45/.
Окрім того, згідно довідки про заробітну плату засудженого, за підписом бухгалтера виправної установи ОСОБА_10 , заробітна плата засудженого за період з січня 2016 року по грудень 2016 року нараховувалась щомісячно та в сумі складає 7 521,44 грн., за період з січня 2016 по вересень 2016 року нараховувалась щомісячно та в сумі складає 6 201,98 грн. /а.с. 5, 37/.
Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб.
Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину та інші обставини.
Частиною 2 ст. 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
При цьому, сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. При застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.
На думку колегії суддів, вказані вище факти свідчать про те, що засуджений ОСОБА_7 став на шлях виправлення, а саме, в його поведінці наявний процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
При цьому колегія суддів звертає увагу на стійкий характер поведінки засудженого, що говорить про досягнення мети покарання, а саме про виправлення засудженого.
Окрім того, наведені в апеляційній скарзі прокурора обставини, зокрема, стосовно того, що ОСОБА_7 неодноразово звільнявся з місць позбавлення волі умовно-достроково та те, що він має дві судимості за злочини, передбачені ч. 1 ст. 115 КК України, є не зрозумілими, оскільки вони не підтверджені жодними доказами та спростовуються матеріалами провадження.
Також факт того, що особа була раніше засуджена, не може вказувати на її подальшу антисоціальну поведінку, тому аргументи прокурора в цій частині не відповідають нормам міжнародного та національного законодавства, яке, на даному етапі, спрямовано на гуманізацію кримінального права.

Крім того, в апеляційній скарзі прокурор зазначає, що він не заперечує факту можливості застосування до засудженого ст..81 К України.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів приходить до висновку, що наведені в апеляційній скарзі прокурора доводи щодо невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження не знаходять свого підтвердження, а оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвалу Березанського міського суду Київської області від 03 листопада 2016 року про задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від невідбутої частини покарання залишити без зміни.

С У Д Д І :

____________________ __________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4