Справа № 459/2045/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/1077/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінальних проваджень № 0000610 від 02.04.2015р., № 0000702 від 17.04.2015р., № 0000900 від 16.05.2015р. за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 3 серпня 2016р. відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червонограда Львівської області, українця, громадянина України, з неповною технічною освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України;
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого: 19.06.2008 року Шевченківським районним судом м. Львова за ч. 1 ст. 186 КК України до одного року позбавлення волі, на підставі ст. 75 цього Кодексу звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 25.11.2009 року тим же судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 25.10.2011 року Галицьким районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі; обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України;
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Ужгорода Закарпатської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, згідно ст.108 КК України не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_12 ,

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинувачених: ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 ,

потерпілої ОСОБА_13

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 03.08.2016р. визнано винними та засуджено:

ОСОБА_10 за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі; за ч.2 ст.190 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_10 у виді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили.
Строк відбуття покарання ОСОБА_10 постановлено рахувати з моменту взяття під варту, тобто з 10 вересня 2015 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувано ОСОБА_10 у строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення - з 10 вересня 2015 року до дати постановлення вироку, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_9 за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 у виді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили.
Строк відбуття покарання постановлено рахувати з моменту взяття під варту, тобто з 21 вересня 2015 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_9 в строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення - з 21 вересня 2015 року до дати постановлення вироку, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_11 за ч.1 ст.190 КК України на 100 годин громадських робіт; за ч.2 ст.190 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі; за ч.3 ст.15 ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі; за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі.
Відповідно до ст.70 КК України та з врахуванням пп.(г) п.1 ч.1 ст.72 КК України, де 1 дню позбавлення волі відповідає 8 годин громадських робіт, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_11 у виді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили.
Строк відбуття покарання постановлено рахувати з моменту взяття під варту, тобто з 29 липня 2015 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_11 у строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення - з 29 липня 2015 року до дати постановлення вироку, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільні позови потерпілих та їх законних представників задоволено частково.
Постановлено стягнути з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 в користь ОСОБА_14 по 675 гривень матеріальної та по 200 гривень моральної шкоди.
Постановлено стягнути з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 в користь ОСОБА_15 по 2333 гривні 34 копійок матеріальної шкоди.
Постановлено стягнути з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 в користь ОСОБА_16 по 1666 гривень 67 копійок матеріальної та по 200 гривень моральної шкоди.
Постановлено стягнути з ОСОБА_10 в користь ОСОБА_17 5000 грн. матеріальної та 600 гнр. моральної шкоди.
Постановлено стягнути з ОСОБА_9 в користь ОСОБА_18 1267 гривень 50 копійок матеріальної шкоди.
Постановлено стягнути з ОСОБА_11 в користь ОСОБА_19 3000 грн. моральної шкоди.
У решті вимог відмовлено.
Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог закону.
За вироком суду, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_11 02 лютого 2015 року близько 23 години 00 хвилин, знаходячись неподалік ринку «Левада», що на вул. Клюсівській, 13, у м. Червонограді Львівської області, при спілкуванні із неповнолітньою ОСОБА_20 , виявив у неї мобільний телефон марки «Samsung GT-I8350» та шляхом обману і зловживання довірою останньої, під вигаданим приводом позички та подальшого повернення мобільного телефону, шахрайським способом заволодів даним телефоном вартістю 2 000 гривень, в якому знаходилася сім-картка мобільного оператора «Лайф» № НОМЕР_1 вартістю 40 гривень, на балансі якої грошових коштів не було, розпорядився набутим майном на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_20 матеріальної шкоди на загальну суму 2 040 гривень.
Окрім цього, продовжуючи свої злочинні дії, 09 березня 2015 року неповнолітній обвинувачений ОСОБА_11 знаходячись у місті Червонограді Львівської області за попередньою змовою, групою осіб спільно із обвинуваченим ОСОБА_10 , з метою заволодіння чужим майном, близько 20.40 год. при зустрічі з потерпілою ОСОБА_21 поблизу будинку АДРЕСА_5 , під вигаданим приводом позички та подальшого повернення її мобільного телефону, шляхом обману та зловживаючи довірою останньої, шахрайським способом заволоділи мобільним телефоном марки «Lenovo A 850», ІМЕІ: НОМЕР_2 ІМЕІ: НОМЕР_3 , вартістю 2816 гривень, в силіконовому чохлі вартістю 150 гривень, в якому знаходилися: сім-картка мобільного оператора «Лайф» № НОМЕР_4 вартістю 20 гривень, на балансі якої були грошові кошти у сумі 16 гривень і карта пам`яті об`ємом 4 ГБ вартістю 100 гривень, та розпорядилися набутим майном на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_21 матеріальної шкоди на загальну суму 3 102 гривень.
Окрім цього, 01 квітня 2015 року близько 20.00 год. обвинувачений ОСОБА_9 , знаходячись у приміщенні аптеки ТзОВ «Каріна», що по вул. Шептицького,18 у м.Червонограді Львівської області, при розмові із фармацевтом ОСОБА_16 виявив на її шиї золотий ланцюжок із кулоном у виді хреста. Після цього з метою заволодіння даним майном вступив у змову з обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . По закінченню робочого дня останні стали переслідувати потерпілу ОСОБА_16 .. Знаходячись біля будинку №29 по вул. Шептицького у Червонограді Львівської області, обвинувачені за попередньою змовою групою осіб згідно розподілених ролей, відкрито, використовуючи фактор несподіваності, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, де ОСОБА_11 та ОСОБА_22 обхопили потерпілу ОСОБА_16 руками, а ОСОБА_10 зірвав з її шиї золотий ланцюжок з хрестиком, при цьому спричинивши останній фізичний біль. З місця вчинення злочину із викраденим майном втекли, не зважаючи на вимоги потерпілої припинити такі протиправні дії. Своїми злочинними діями обвинувачені завдали потерпілій ОСОБА_16 матеріальної шкоди на загальну суму 5 000 гривень.
Окрім цього, 07 квітня 2015 року близько 17.00 год. обвинувачений ОСОБА_10 , знаходячись у приміщенні магазину «Силует», що по пр. Шевченка,3 у м. Червонограді Львівської області, при розмові із продавцем ОСОБА_15 , виявив на її шиї масивний золотий ланцюжок. Після цього з метою заволодіння даним майном вступив у змову з обвинуваченими ОСОБА_11 і ОСОБА_10 , та після закінчення робочого дня стали переслідувати потерпілу. Знаходячись поблизу будинку №3 по пр. Шевченка у м. Червонограді Львівської області, останні, за попередньою змовою, групою осіб, діючи згідно розподілених ролей, відкрито, використовуючи фактор несподіваності, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, де ОСОБА_11 та ОСОБА_9 обхопили ОСОБА_15 руками, а ОСОБА_10 шляхом ривка зірвав з її шиї золотий ланцюжок вагою близько 10 грам, при цьому спричинивши останній фізичний біль. З місця вчинення злочину із викраденим майном втекли, не зважаючи на вимоги потерпілої припинити такі протиправні дії. Злочинними діями обвинувачені завдали потерпілій ОСОБА_15 матеріальної шкоди на загальну суму 7 000 гривень.
Окрім цього, 16 квітня 2015 року близько 21 години 50 хвилин неповнолітній обвинувачений ОСОБА_11 , знаходячись поблизу під`їзду №2 будинку №45А по вул. В.Стуса м. Червонограда Львівської області, виявив ОСОБА_19 , при якій була жіноча сумка. Маючи намір заволодіти зазначеним майном ОСОБА_11 , діючи відкрито та використовуючи фактор несподіваності, наблизився ззаду до ОСОБА_19 та схопив руками жіночу сумку вартістю 350 гривень, у якій знаходилися: паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_19 , банківські пластикові карти банків «ПриватБанк» та «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_19 , гаманець із шкірзамінника вартістю 100 гривень із грошовими коштами у сумі 2 000 гривень, косметика на загальну суму в 400 гривень, продукти та овочі вартістю 250 гривень, на загальну суму 3 100 гривень, після чого ривками намагався вирвати зазначену сумку із рук потерпілої ОСОБА_23 . Проте потерпіла не відпускала сумки з рук і внаслідок застосування фізичного насильства, впала на асфальтобетонне покриття та отримала тілесні ушкодження, які не є небезпечними доля життя чи здоров`я в момент спричинення. Після цього обвинувачений ОСОБА_11 з місця злочину втік, не довівши свої дії до кінця з причин, що не залежали від його волі.
Окрім цього, 22 квітня 2015 року близько 15 години 10 хвилин неповнолітній обвинувачений ОСОБА_11 знаходячись у приміщенні магазину «Рукавичка», що по вулиці Степана Бандери, 11 міста Червонограда Львівської області, виявив у ОСОБА_13 жіночу сумку із майном та гаманець з грошовими коштами. Маючи намір заволодіти даним майном ОСОБА_11 прослідував за ОСОБА_13 до під`їзду №1 вище зазначеного будинку, де на сходовій площадці першого поверху, відкрито, використовуючи фактор несподіваності, застосовуючи насильство, що не є небезпечними для життя чи здоров`я в момент спричинення, вирвав із рук потерпілої ОСОБА_13 належну їй жіночу сумку із шкіри вартістю 300 гривень, в який знаходилися: жіночий гаманець із шкіри вартістю 300 гривень із грошовими коштами в сумі 1 100 гривень, в`язка із трьох металічних ключів, які вартості не становлять, паспорт громадянина України, банківська книжка «Ощадбанк», ідентифікаційний номер на ім`я ОСОБА_13 , скляна банка об`ємом 1 літр вартістю 20 гривень, пачка кави «Нескафе» вартістю 26 гривень, поліетиленовий пакет із лікарськими препаратами загальною вартістю 1 500 гривень та мобільний телефон марки «Samsung Е 1200» ІМЕІ: НОМЕР_5 вартістю 600 гривень, в чохлі вартістю 100 гривень, із сім-картою «Лайф» НОМЕР_6 вартістю 15 гривень на рахунку якої грошових коштів не було, після чого не зважаючи на те, що потерпіла ОСОБА_13 переслідувала його та вимагала припинити протиправні дії, з місця вчинення злочину із викраденим майном втік та в подальшому розпорядився таким на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_13 матеріальної шкоди на загальну суму 3 961 гривень.
Окрім цього, 30 квітня 2015 року близько 21 години 20 хвилин неповнолітній обвинувачений ОСОБА_11 спільно із обвинуваченим ОСОБА_9 , перебуваючи у дворі будинку №9А по вул. Шашкевича у м. Червонограді Львівської області, виявили у руках ОСОБА_18 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, мобільний телефон марки «Samsung SM-G355H» та барсетку із майном якими вирішили заволодіти. Обвинувачені, діючи відкрито, за попередньою змовою групою осіб, перестріли потерпілого ОСОБА_18 та використовуючи фактор несподіваності, застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я в момент заподіяння, при цьому ОСОБА_9 наніс удар ногою в спину потерпілому, поваливши його на землю, де в подальшому ОСОБА_11 , заламав руки лежачого потерпілого та обмежив його супротив. В цей час ОСОБА_9 , використовуючи безпорадний стан потерпілого, безперешкодно заволодів належними останньому мобільним телефоном марки «Samsung SM-G355H» ІМЕІ: НОМЕР_7 із сім-картою мобільного оператора «Лайф» та «Київстар» вартістю по 10 гривень кожна, картою пам`яті об`ємом 15 ГБ вартістю 165 гривень, чоловічою барсеткою чорного кольору вартістю 150 гривень, у якій знаходились посвідчення водія на ім`я ОСОБА_18 , свідоцтво про реєстрацію автомобіля «Фольсваген Кадді» д.н.з. НОМЕР_8 , два ключі до такого автомобіля та в`язка ключів до гаражного приміщення. Після заволодіння майном потерпілого обвинувачені, не зважаючи на те, що потерпілий переслідував їх та вимагав припинити дані протиправні дії, з місця вчинення злочину із викраденим майном втекли та в подальшому розпорядилися таким на власний розсуд. Своїми злочинними діями обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_9 завдали потерпілому ОСОБА_18 матеріальної шкоди на загальну суму 2 535 гривень.
Окрім цього, 04 травня 2015 року близько 20 години обвинувачений ОСОБА_10 , перебуваючи у дворі будинку по АДРЕСА_6 , переслідуючи потерпілого ОСОБА_24 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, з метою відкритого викрадення чужого майна, підійшов до останнього та вдарив рукою в обличчя внаслідок чого ОСОБА_24 впав на землю. ОСОБА_10 , використовуючи безпорадний стан потерпілого, обшукав його кишені та, знайшовши мобільний телефон марки «LG GM-360» ІМЕІ: НОМЕР_9 з батареєю живлення вартістю 1100 гривень, в якому знаходились сім-карта оператора мобільного зв`язку «Лайф» вартістю 10 гривень на рахунку якої були грошові кошти в сумі 35 гривень, шкіряний гаманець вартістю 100 гривень з грошима в сумі 500 гривень, відкрито заволодів ними, та з місця скоєння злочину втік, завдавши потерпілому ОСОБА_24 матеріальної шкоди на загальну суму 1745 гривень.
Окрім цього, 08 травня 2015 року близько 17 години 30 хвилин, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_11 спільно із обвинуваченими ОСОБА_10 , перебуваючи у магазині СП « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що по АДРЕСА_7 , виявили на шиї неповнолітньої ОСОБА_25 золотий ланцюжок із кулоном у виді «Розп`яття Ісуса Христа». Після цього з метою заволодіння даним майном вступили у змову з обвинуваченим ОСОБА_9 та стали переслідувати останню, яка вийшла з магазину із ОСОБА_26 .. Знаходячись у дворі будинків АДРЕСА_8 та АДРЕСА_9 , останні, діючи за попередньою змовою, групою осіб, згідно розподілених ролей, відкрито, використовуючи фактор несподіваності, де ОСОБА_11 та ОСОБА_22 обступили ОСОБА_26 , чим унеможливили її подальші рухи, а ОСОБА_10 , застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, зірвав з шиї потерпілої золотий ланцюжок з кулоном, при цьому спричинивши останній фізичний біль. З місця вчинення злочину із викраденим майном втекли, не зважаючи на вимоги потерпілої припинити свої протиправні дії. Зазначеними злочинними діями обвинувачені завдали неповнолітній потерпілій ОСОБА_25 матеріальної шкоди на загальну суму 2 025 гривень.
Окрім цього, 19 травня 2015 року близько 16.30 год. обвинувачений ОСОБА_10 , перебуваючи поблизу церкви «Святої Варвари», що по вул. Мазепи у м. Червонограді Львівської області, перестрів малолітніх ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та ОСОБА_29 і став з ними розмовляти. В ході розмови, на шиї малолітньої ОСОБА_27 виявив золотий ланцюжок із кулоном, яким вирішив заволодіти. Після цього ОСОБА_10 став слідувати за вище вказаними малолітніми особами. Перебуваючи на першому поверсі у ліфті під`їзду №1 будинку АДРЕСА_5 , ОСОБА_10 , застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, зірвав з шиї малолітньої потерпілої ОСОБА_27 золотий ланцюжок з кулоном загальною вагою близько 5 грам, та заволодів цим майном, не зважаючи на те, що малолітні ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та ОСОБА_29 вимагали припинити протиправні дії, та із викраденим майном з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав малолітній потерпілій ОСОБА_27 матеріальної шкоди на загальну суму 5000 гривень.
Окрім цього, 19 червня 2015 року близько 12.30 год. обвинувачений ОСОБА_10 , продовжуючи свої дії, перебуваючи біля вхідних дверей квартири АДРЕСА_10 , виявивши потерпілу ОСОБА_30 , яка являється особою похилого віку, використовуючи її безпорадний стан, відкрито, шляхом ривка, зірвав з її шиї золотий ланцюжок вагою 4 грами вартістю 2284 гривень та золотий кулон в формі овалу з зображенням «Матері Божої» вагою 3 грами вартістю 1716 гривень та заволодів ними. Після цього з місця скоєння злочину втік, завдавши потерпілій ОСОБА_30 матеріальної шкоди на загальну суму 4000 гривень.
Не погоджуючись із даним вироком апеляційні скарги подали захисникиОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просить вироку суду щодо ОСОБА_9 скасувати та винести інший вирок, яким закрити провадження відносно ОСОБА_9 у зв`язку із недоведеністю його вини у вчиненні кримінальних правопорушень по епізодах щодо потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , неповнолітньої ОСОБА_25 , та визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінального правопорушення щодо ОСОБА_16 із призначенням покарання із застосуванням норм ст.ст. 69, 75 КК України на 2 роки позбавлення волі та звільнити його від відбування покарання, з іспитовим строком 1 рік 6 місяців позбавлення волі, звільнивши його з-під варти.

В обґрунтування покликається на те, що вирок не відповідає фактичним обставинам справи. Звертає увагу на показання потерпілої ОСОБА_15 , з яких вбачається, що остання ОСОБА_9 на місці вчиненні правопорушення не бачила, опізнати його не зможе, та повідомила, що під час проведення слідчого експерименту за її участі та участі ОСОБА_9 і ОСОБА_31 , показання обвинувачених суттєво різнились від обставин вчиненого щодо неї злочину. Докази, на які суд покликався в обгрунтовання вини обвинуваченого по даному епізоду, не містять жодних даних на підтвердження його винуватості. Протокол проведення слідчого експерименту від 23.06.2015р. за участю потерпілої ОСОБА_15 та обвинувачених ОСОБА_9 і ОСОБА_31 , не можна брати до уваги, оскільки ОСОБА_10 та ОСОБА_9 давали показання під тиском працівників поліції і дані показання не були підтримані в суді ні обвинуваченими, ні потерпілою. Окрім цього, дана слідча дія була проведена за відсутності захисників обвинувачених. Щодо доведеності вини ОСОБА_9 по епізоду з потерпілим ОСОБА_18 , то апелянт звертає увагу на те, що сам потерпілий показав, що не бачив хто вчинив щодо нього кримінальне правопорушення і будь кого опізнати не зможе, а свідок ОСОБА_32 не була очевидцем події. Протокол пред`явлення осіб для впізнання за участю свідка ОСОБА_32 від 09.06.2015р. складено з порушенням вимог КПК України, що підтверджується показами одного з понятих. Щодо слідчого експерименту за участі ОСОБА_9 по даному епізоду, то такий був проведений аналогічно до слідчого експерименту по епізоду із потерпілої ОСОБА_15 , і не може визнаватись допустимим доказом. Інші докази, на які покликався суд, не містять даних про вчинення ОСОБА_9 даного кримінального правопорушення. Зазначає, що аналогічна ситуація має місце і у випадку доведеності вини ОСОБА_9 у вчиненні злочину щодо потерпілої ОСОБА_25 , з показань якої вбачається, що ланцюжок у неї зірвав не ОСОБА_33 , а інших осіб вона опізнати не зможе.

Щодо обвинувачення ОСОБА_9 по епізоду потерпілої ОСОБА_16 , то апелянт зазначає, що обвинувачений вину визнав повністю, активно допомагав органу досудового розслідування у розкритті злочину, щиро розкаявся та повністю відшкодував завдану шкоду, і потерпіло претензій до нього не має. При призначенні покарання просить врахувати наявність пом`якшуючих покарання обставин та особу обвинуваченого, який є молодим, раніше до відповідальності не притягувався, характеризується добре, негативний стан здоров`я, тощо.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 просить скасувати вирок та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги мотивує тим, що вирок суду є незаконним, необґрунтованим, невмотивованим та ухвалений на підставі недопустимих доказів. По епізоду із потерпілим ОСОБА_24 зазначає, що жодних доказів на підтвердження вини обвинуваченого немає, окрім показань потерпілого, які останній у подальшому змінив, і заперечив обставини кримінального правопорушення, зокрема щодо марки викраденого у нього телефону. Судом не взято до уваги протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, яка була подана аж на 11 день з часу події. Окрім цього, суд визнав допустимим доказом протокол пред`явлення для впізнання від 23.09.2015р. за участю свідка ОСОБА_34 , який було проведено з порушенням вимог ст. 223 КПК України. При дослідженні даного доказу суд допустив неповноту, оскільки не було допитано понятих, які не проживають та ніколи не проживали за вказаною адресою. Щодо доведеності вини ОСОБА_10 у вчиненні злочину щодо потерпілої ОСОБА_35 , то апелянт зазначає, що єдиним доказом є показання самої потерпілої, а протокол пред`явлення осіб для впізнання є недопустимим доказом, оскільки не відповідає вимогам ст. 223 КПК України. Вважає, що суд безпідставно визнав ОСОБА_10 винним у вчиненні кримінального правопорушення щодо потерпілої ОСОБА_21 за попередньою змовою групою осіб, оскільки докази цього відсутні. Не досліджено протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, протокол огляду місця події із незрозумілими текстами, відповідь із ломбарду та фіскальний чек. Звертає увагу, що суд у вироку зазначив, що шахрайство було вчинено шляхом обману та зловживання довірою, що саме по собі виключає подібні діяння, оскільки шахрайство може бути вчинено одним із двох способів. Покликається на відсутність доказів причетності ОСОБА_10 до вчинення кримінального правопорушення щодо потерпілої ОСОБА_36 немає жодних доказів і на підтвердження вини обвинуваченого по епізоду потерпілої ОСОБА_15 , з показань якої вбачається, що вона не зможе впізнати осіб, які викрали її майно, яке в свою чергу в ломбард здавалось ОСОБА_37 , яка судом не допитувалась. Слідчий експеримент по даному епізоду проводився за відсутності захисника. Вказує, на допущені грубі порушення в частині допустимості доказів та їх порушення вимогам КПК України по епізоду із потерпілою ОСОБА_25 . Зазначає про недопустимість слідчих експериментів від 23.06.2015р. за участю ОСОБА_10 та ОСОБА_38 , де останні зізнались у вчиненні злочинів щодо потерпілих ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , проте у судовому засіданні повідомили, що давали таки показання під примусом працівників поліції. Окрім того, понятий ОСОБА_43 у судовому засіданні 08.04.2016р. повідомив, що не брав участі у слідчому експерименті. Захисник обвинуваченого ОСОБА_38 ОСОБА_6 не брав участі у слідчому експерименті. Покликається на те, що судом було двічі допитано свідка ОСОБА_44 , разом з тим суд, всупереч вимогам процесуального закону, двічі не привів даного свідка до присяги. Окрім цього, у судових дебатах не брали участь потерпілі, які не були належним чином повідомлені про судове засідання. Жодних заяв від них про проведення судового слідства та судових дебатів у їх відсутності, окрім потерпілої ОСОБА_42 , у матеріалах справи немає. Більшість судових засідань було проведено у відсутності потерпілих, які належним чином не повідомлялись про судові засідання.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 просить вирок скасувати у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_11 за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України. Оскаржуваний вирок вважає незаконним, необґрунтованим, винесеним з порушенням норм процесуального та матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зазначає, що суд у вироку вказав що два епізоди шахрайства ОСОБА_11 були вчинені шляхом обману та зловживання довірою, що саме по собі виключає подібні діяння, оскільки шахрайство може бути вчинено одним із двох способів, і свідчить про порушення судом процесуальних норм встановлення способу вчинення злочинних дій. Двічі допитуючи свідка ОСОБА_44 , суд першої інстанції, всупереч вимогам процесуального закону, не привів даного свідка до присяги. Окрім цього, у судових дебатах не брали участь потерпілі.

Зазначає про відсутність доказів того, що ОСОБА_45 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, щодо ОСОБА_20 та ОСОБА_21 . Судом не встановлено та не наведено жодних доказів про передачу потерпілими телефонів обвинуваченому, що є обов`язковою ознакою шахрайства. Також покликається на відсутність доказів про вчинення ОСОБА_46 грабежу щодо потерпілої ОСОБА_16 та ОСОБА_47 . Згідно показань ОСОБА_16 у судовому засіданні, вона не бачила ОСОБА_48 на місці вчинення злочину, а потерпіла ОСОБА_15 пояснила, що жодного з нападників в лице не бачила та впізнати не зможе. Обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 суду пояснили, що на досудовому слідстві вказали, що дані злочин вчинили разом із ОСОБА_46 лише тому, що на них здійснювався тиск працівників поліції. Не підтверджується доказами й вина ОСОБА_49 у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, щодо потерпілого ОСОБА_19 , з показань у суді якої вбачається, що під час вчинення щодо неї злочину, їй в лице світив ліхтар в той час як невідома особа в капішоні продовжувала виривати у неї сумочку, а перед впізнанням особи, органом досудового розслідування, їй показували цілий альбом з фотографіями. Аналогічно, покликається на відсутність доказів про вчинення ОСОБА_46 грабежу щодо потерпілої ОСОБА_13 , яка впізнала ОСОБА_50 лише після перегляду відео з камер спостереження магазину, яке не має жодного відношення до вчинення кримінального правопорушення. Впізнання за участю потерпілої ОСОБА_13 проведено із порушеннями, що підтверджується показаннями понятих ОСОБА_51 та ОСОБА_52 . Докази, якими обґрунтовано вину ОСОБА_49 у вчиненні грабежу щодо потерпілого ОСОБА_18 та потерпілої ОСОБА_25 , не містять даних про вчинення обвинуваченим даних злочинів.

До суду апеляційної інстанції надійшла „позовна заява від імені потерпілої ОСОБА_13 , яка за своїм змістом фактично являється запереченнями потерпілої на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , подану в інтересах обвинуваченого ОСОБА_53 . У даній заяві потерпіла категорично стверджує, що кримінальне правопорушення щодо неї було вчинено саме ОСОБА_46 , якого вона впізнала.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу, подану в інтересах ОСОБА_9 та не заперечили апеляційні скарги інших учасників процесу, виступ захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу, подану в інтересах ОСОБА_10 та не заперечили апеляційні скарги інших учасників процесу, захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_11 , які підтримали апеляційну скаргу, подану в інтересах ОСОБА_11 та не заперечили апеляційні скарги інших учасників процесу, думку прокурора та потерпілої ОСОБА_13 про безпідставність поданих апеляційних скарг та законність та обґрунтованість оскаржуваного вироку, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що подані апеляційні скарги до задоволення не підлягають, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку дотримані.

Вирок суду ухвалений на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом першої інстанції відповідно до ст. 94 КПК України в їх сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. У вироку суду наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, щодо потерпілої ОСОБА_16 , підтверджується зібраними у кримінальному провадженні, та перевіреними судом першої інстанції доказами і в апеляційному порядку сторонами судового провадження не оспорюється.

Заперечення вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, щодо потерпілої ОСОБА_16 , обвинуваченими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , колегією суддів визнаються безпідставним, оскільки, такі спростовуються, зокрема показаннями потерпілої ОСОБА_16 , яка у судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що 01.04.2015р. вона працювала у аптеці ТзОВ «Каріна» по вул. Шептицького,18 у м. Червонограді у другу зміну. Близько 22.00 год., вийшовши з аптеки побачила, що по тротуарній доріжці йдуть троє хлопців, помітила, що вказані хлопці слідують за нею. Дійшовши до паркану школи, навпроти арки будинку № 29 по вул. Шептицького у м. Червонограді, почула, що до неї підбігли троє хлопців. Двоє почали стримувати її за руки та при цьому один із них закривав очі. Третій хлопець розщібнув куртку та зірвав ланцюжок з хрестиком. При цьому потерпіла побачила особу, яка зривала ланцюжок. Вказала, що впізнає ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .
Даним показанням потерпілої ОСОБА_16 суд першої інстанції дав належну оцінку та обґрунтовано взяв до уваги, оскільки такі підтверджуються іншими наявними та допустимими доказами, а саме:
- даними, що містяться у протоколах про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.04.2015р. та огляду місця події від 02.04.2015р., згідно яких ОСОБА_16 зверталася у міліцію з приводу свого пограбування 01.04.2015р. трьома невідомими особами, після чого здійснено огляд місця вказано події без виявлення викрадених речей (Т. 3 а.с. 60-65);
- даними, що містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.06.2015р., згідно якого ОСОБА_16 впізнала особу, зображену на фото під номером «3», а саме ОСОБА_9 як такого, що разом із іншими вчинив 01.04.2015р. відносно неї грабіж (Т. 3 а.с. 66-67);
- даними, що містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.06.2015р., згідно якого ОСОБА_16 впізнала особу, зображену на фото під номером «2», а саме ОСОБА_10 як такого, що разом із іншими вчинив 01.04.2015р. її пограбування (Т. 3 а.с. 69-70).
Вина обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень щодо потерпілих ОСОБА_20 , ОСОБА_19 та ОСОБА_13 , за наведених у вироку обставинах, повністю доведена наявними у справі доказами, яким суд першої інстанції дав належну оцінку та обґрунтовано взяв до уваги, а саме, показаннями потерпілої ОСОБА_13 , яка у судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що 22.04.2015р., повертаючись із магазину «Рукавичка» у м. Червонограді, зайшла провідати дочку, котра живе у цьому будинку. Помітила біля під`їзду невідому особу хлопця віком 20 років, одягнутого у спортивний одяг та з капюшоном на голові. Зайшовши у під`їзд та викликавши ліфт, помітила, що вказаний хлопець зайшов за нею. Біля ліфту останній вхопив і вирвав з рук її сумку, у якій був гаманець з грошима у розмірі 1100 грн., ключі, ліки, паспорт та мобільний телефон. Після цього нападник зник у невідому напрямку. Особою, яка вчинила відносно неї грабіжницький напад, є ОСОБА_11 , якого вона опізнала. Дані пояснення потерпіла ОСОБА_13 підтримала у судовому засіданні суду апеляційної інстанції;
- показаннями свідка ОСОБА_54 , який у суді першої інстанції пояснив, що був понятим при проведенні пред`явлення особи для впізнання за фотознімками 16.06.2015р., коли потерпіла ОСОБА_13 опізнала обвинуваченого ОСОБА_11 , як особу, яка вчинила щодо неї кримінальне правопорушення;
- показаннями свідка ОСОБА_55 , який у суді першої інстанції пояснив, що був понятим при проведенні пред`явлення особи для впізнання за фотознімками 16.06.2015 року, коли потерпіла ОСОБА_13 впізнала ОСОБА_11 як особу, яка вчинила щодо неї кримінальне правопорушення;
- даними, що містяться у протоколах про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22.04.2015 . та огляду місця події від 22.04.2015 р., згідно яких ОСОБА_13 зверталася у міліцію з приводу свого пограбування 22.04.2015р. невідомою особою (Т. 3 а.с. 88-90);
- даними, що містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.06.2015р., згідно якого ОСОБА_13 впізнала особу, зображену на фото під номером «2», а саме ОСОБА_11 , який вчинив відкрите викрадення її майна (Т. 3 а.с. 103-104);
- даними, що містяться у протоколі перегляду відеозапису від 23.04.2015р., відповідно до якого при такому перегляді встановлено, що 22.04.2015 року із 15-00 год. по 15-30 год. ОСОБА_13 перебувала у магазині «Рукавичка» разом із ОСОБА_11 , котрий спостерігав та ходив за нею (Т. 3 а.с. 105-106);
- показаннями потерпілої ОСОБА_19 , яка у судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що 16.04.2015р. близько 21.30 год. біля під`їзду її будинку по АДРЕСА_11 до неї ззаду підійшов хлопець, який намагався викрасти у неї сумку. Однак вона її не відпустила, і під силою тяги втратила рівновагу та впала. Натомість останній протягнув її по асфальту у своїй спробах вирвати сумку. Оскільки вона не відпускала сумки, той втік з місця події. Ним виявився ОСОБА_11 , якого вона опізнала. Своїми діями обвинувачений ОСОБА_11 пошкодив їй одяг. Також вона отримала ссадна та дрібні пошкодження тіла, у зв`язку із чим вона витратила 650 грн. на лікування. Просила її позов задовольнити та стягнути з обвинуваченого по 5000 грн. моральної та матеріальної шкоди;
- показаннями свідків ОСОБА_56 та ОСОБА_57 , які у суді першої інстанції пояснили, що 12.06.2015р. були понятими при проведенні слідчої дії - пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, яка проводилась у приміщенні ЗШ№1 у м. Червонограді, де потерпіла ОСОБА_19 впізнала особу, яка здійснила напад на неї ним виявився ОСОБА_11 ;
- даними, що містяться у рапорті оперативного чергового Червоноградського МВ ГУ МВСУ у Львівській області від 16.04.2015р. та протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.04.2015р., з яких вбачається, що ОСОБА_19 зверталася у міліцію з приводу спроби грабежу відносно неї (Т.2, а.с. 226-228);
- даними, що містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.06.2015р., згідно якого ОСОБА_19 впізнала особу, яка 16.04.2015р. вчинила відносно неї спробу грабежу, а саме особу на фото під номером «2», котрою являється обвинувачений ОСОБА_11 (Т.2 а.с. 238-239);
- показаннями потерпілої ОСОБА_20 , яка у судовому засіданні суду пояснила, що 18.02.2015р., знаходячись із ОСОБА_58 поблизу нічного клубу «Саксон» у м. Червонограді познайомились з хлопцями, одного звали ОСОБА_59 , а іншого ОСОБА_60 . ОСОБА_59 попросив телефон для здійснення телефонного дзвінка. Після того як надала телефон, вона відлучилась на 1-2 хвилини. Коли повернулась, то зазначені особи зникли з її телефоном. Через місяць вона виявила свій телефон у знайомої ОСОБА_61 на сторінці у соціальній мережі в контакті і з`ясувала, що його купив її дід;
- показаннями свідка ОСОБА_62 , яка у суді першої інстанції пояснила, що вона разом із ОСОБА_20 у лютому 2015 року під час відпочинку у місті познайомилися із обвинуваченими. Подруга дала ОСОБА_11 телефон для дзвінка, та відійшла у сторону. ОСОБА_11 пішов та не повернувся. Через деякий час цей же телефон вони побачили на продажі в Інтернеті. Останній не був повернутий ОСОБА_20 ;
- показаннями свідка ОСОБА_63 , який у суді першої інстанції пояснив, що у лютому 2015 року до нього прийшов ОСОБА_64 та запропонував купити мобільний телефон «Самсунг», сказав, що викупив його у ломбарді. Він придбав у ОСОБА_65 вказаний телефон для внучки за 500 грн., однак такий виявився краденим. Тому обвинувачений повернув кошти й забрав телефон назад. Також зазначив, що внучка у школі дізналася, що даний телефон був вкрадений у її подружки;
- показаннями свідка ОСОБА_66 , яка у суді першої інстанції пояснила, що була понятою при проведенні пред`явлення особи для впізнання за фотознімками 07.05.2015р., під час якого потерпіла ОСОБА_20 впізнала обвинуваченого ОСОБА_11 ;
- аналогічними показаннями свідка ОСОБА_67 , наданих у суді першої інстанції;
- даними, що містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.05.2015р., згідно якого ОСОБА_20 впізнала особу, зображену на фото під номером «2», а саме ОСОБА_11 , що незаконно заволоділа її майном (Т. 3 а.с. 107);
- даними, що містяться у протоколах про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.05.2015р., згідно якого ОСОБА_68 зверталася у міліцію з приводу шахрайських дій ОСОБА_11 відносно її доньки ОСОБА_69 (Т. 3 а.с. 110-111).
Вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень щодо потерпілих ОСОБА_24 , ОСОБА_27 та ОСОБА_30 , за наведених у вироку обставинах, повністю доведена наявними у справі доказами, яким суд першої інстанції дав належну оцінку та обґрунтовано взяв до уваги, а саме:
- показаннями потерпілого ОСОБА_24 , який у суді першої інстанції пояснив, що 04.05.2015р. розпивав алкоголь спільно з ОСОБА_10 та іншими друзями. Він діставав свій телефон марки «LG GM-360», який бачили усі присутні. Коли він залишився із ОСОБА_10 , між ними виникла сварка. Потім той вдарив його в обличчя і забрав у нього мобільний телефон. Подальші показання потерпілого ОСОБА_24 , які останні надав у суді першої інстанції 12.02.2016р., про те, що у нього не було телефону марки «LG GM-360», а був телефон марки „Леново, судом першої інстанції, з урахуванням стану потерпілого, який у судовому засіданні перебував у стані алкогольного сп`яніння, обґрунтовано не взято до уваги, як такі що суперечать попереднім показанням потерпілого ОСОБА_24 . Окрім того, суд першої інстанції, розглядаючи клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_7 про дослідження протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 15.05.2015р. від потерпілого ОСОБА_24 , згідно якої у нього був викрадений телефон марки «Леново» по вул. Сокальській у м.Червонограді, обґрунтовано встановив, що у потерпілого ОСОБА_24 був викрадений телефон марки «LG GM-360», що підтверджується його показами, даними у судовому засіданні, які підставно взято до уваги судом першої інстанції, з огляду на відповідність таких показань обставинам кримінального провадження та іншим доказам у справі;
- показаннями неповнолітньої потерпілої ОСОБА_27 , яка у суді першої інстанції пояснила, що 19.05.2015р. поверталася з подружками додому. Побачили обвинуваченого ОСОБА_10 разом із іншими двома хлопцями. У ліфті будинку до них зайшов ОСОБА_10 та зірвав з її шиї золотий ланцюжок, після того втік. Вона вибігла на вулицю і стала кричати;
- даними, що містяться у протоколах про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.05.2015р. та огляду місця події від 19.05.2015р., згідно яких ОСОБА_17 зверталася в міліцію з приводу пограбування 19.05.2015р. своєї доньки, після чого здійснено огляд місця події (Т. 3 а.с. 166-170);
- даними, що містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.05.2015р., згідно якого ОСОБА_27 впізнала особу, зображену на фото під номером «4», а саме ОСОБА_10 як грабіжника, що 19.05.2015р. пограбував її у ліфті (Т. 3 а.с. 171-172);
- даними, що містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.05.2015 р., згідно якого ОСОБА_70 впізнала особу, зображену на фото під номером «3», а саме ОСОБА_10 як грабіжника, що 19.05.2015р. пограбував у ліфті ОСОБА_27 (Т. 3 а.с. 173-174);
- даними, що містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.05.2015 р., згідно якого ОСОБА_71 впізнала особу, зображену на фото під номером «2», а саме ОСОБА_10 як грабіжника, що 19.05.2015 р. пограбував у ліфті ОСОБА_27 (Т. 3 а.с. 175-176);
- даними, що містяться у протоколі огляду від 13.06.2015р. цифрового носія інформації, з якого вбачається, що підозрюваний ОСОБА_10 при перегляді відео підтвердив, що на останньому зафіксовано ОСОБА_72 і ОСОБА_73 під час здачі 19.05.2015р. в ломбард майна, викраденого ним у малолітньої дівчини в ліфті у будинку АДРЕСА_12 . (Т. 3 а.с. 180-181);
- показаннями потерпілої ОСОБА_30 , яка у суді першої інстанції пояснила, що являється пенсіонеркою, хворіє, їй важко пересуватись. 19.06.2015року була вдома у квартирі АДРЕСА_10 . Близько 12.30 год. їй подзвонили у двері. Відкривши двері, невідомий хлопець запитав хто живе у квартирі, після чого зірвав з її шиї золотий ланцюжок з кулоном та втік. Ствердила, що впізнає обвинуваченого ОСОБА_10 . Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити;
- показаннями свідка ОСОБА_74 , яка у суді першої інстанції пояснила, що була понятою при проведенні впізнання за фотографіями її сусідкою потерпілою ОСОБА_30 , і остання впізнала ОСОБА_10 , як того, що зірвав у неї з шиї ланцюжок;
- показаннями свідка ОСОБА_75 , який у суді першої інстанції пояснив, що являється зятем потерпілої ОСОБА_30 , разом з нею не проживають. Він був понятим при проведенні впізнання, під час якого потерпіла ОСОБА_30 впізнала ОСОБА_10 , який 19.06.2015р. відкрито зірвав з її шиї золотий ланцюжок з кулончиком;
- даними, що містяться у протоколах про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.06.2015р. та огляду місця події від 19.06.2015р., згідно яких ОСОБА_30 зверталася у міліцію з приводу свого пограбування 19.06.2015р., після чого здійснено огляд місця вказаної події (Т.3 а.с. 191, 192-194);
- даними, що містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.09.2015 р., згідно якого потерпіла ОСОБА_30 впізнала особу, зображену на фото під номером «1», а саме ОСОБА_10 як грабіжника, що 19.06.2015 р. пограбував її. (Т. 3 а.с. 195-196).
Вина обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення щодо потерпілої ОСОБА_21 , за наведених у вироку суду обставинах, повністю підтверджується наявними у справі доказами, які судом першої інстанції оцінені з належною повнотою, та обґрунтовано покладені в основу обвинувального вироку.
Так, вина ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у заволодінні шляхом обману та зловживанням довірою потерпілої ОСОБА_21 , шахрайським способом її мобільним телефоном марки «Lenovo A 850», стверджується показаннями потерпілої ОСОБА_21 , яка у суді першої інстанції повідомила, що 09.03.2015р. обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з котрими вона була знайома, попросила її здати телефон у ломбард. Вона відмовилася, після чого ОСОБА_11 вихопив з її рук телефон, а ОСОБА_10 запевняв, що телефон вони повернуть, тільки б не було заяви у міліцію. Оскільки телефон вони так і не повертали, то вона звернулася у міліцію. Дізнавшись про це, обвинувачені повідомили її, що телефону вже не повернуть;
- аналогічними показаннями свідка ОСОБА_76 , наданих у суді першої інстанції, зазначивши при цьому, що вона також знала ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до того інциденту. Вказала, що ОСОБА_10 її запевняв, що телефон вони повернуть, однак цього зроблено не було;
- даними, що містяться на фотокопіях смс-повідомлень, датованих проміжком часу від 13.03.2015р. по 15.04.2015р., з яких вбачається, що обвинувачений ОСОБА_10 запевняв потерпілу ОСОБА_21 про те, що телефон їй повернуть, однак за умови неподання відповідної заяви у міліцію (Т.2 а.с. 240; Т. 3 а.с. 43-44);
- даними, що містяться у протоколах про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.05.2015р. та огляду місця події від 18.05.2015р., згідно яких ОСОБА_21 зверталася із заявою у міліцію з приводу шахрайських дій ОСОБА_11 заволодіння телефон марки «Леново А850» та було проведено огляд місця даної події без виявлення викрадених речей (Т. 3 а.с. 37-40);
Вина обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення щодо потерпілого ОСОБА_18 , за наведених у вироку суду обставинах, повністю підтверджується наявними у справі доказами, які судом першої інстанції оцінені з належною повнотою, та обґрунтовано покладені в основу обвинувального вироку.
Так, вина ОСОБА_11 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, щодо потерпілого ОСОБА_18 стверджується, зокрема, показаннями потерпілого ОСОБА_18 , який у суді першої інстанції пояснив, що 30.04.2015р., повертаючись додому, відчув поштовх у спину та, оскільки був у стані алкогольного сп`яніння, не зміг втримати рівновагу і впав. Після цього у нього забрали телефон та барсетку. Нападників не бачив, але вважає, що їх було двоє. Вказав, що на відновлення втрачених документів поніс витрати, тому просив задовольнити його позов;
- показаннями свідка ОСОБА_32 , яка у суді першої інстанції пояснила, що є матір`ю потерпілого ОСОБА_18 . Зазначила, що у кінці квітня 2015р., повертаючись додому син був пограбований. Вказала, що говорила з ним по телефону перед тим, і оскільки його довго не було, стривожилася та вийшла на зустріч. На вулиці зустріла обвинувачених, котрі на її запитання відповіли, що бачила чоловіка, схожого на її сина, і направили у бік, протилежний тому, де вона згодом знайшла останнього. Від нього й дізналася про грабіж;
- показаннями свідка ОСОБА_77 , який у суді першої інстанції пояснив, що був понятим при проведенні впізнання особи за фотознімками 09.06.2015р. та вказав, що свідок ОСОБА_32 впізнала обвинуваченого ОСОБА_9 як такого, що був біля будинку під час пограбування її сина;
- даними, що містяться у протоколах про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.05.2015р. та огляду місця події від 05.05.2015р., згідно яких ОСОБА_18 звертався із заявою в міліцію з приводу його грабежу 30.04.2015р. та було проведено огляд місця даної події без виявлення викрадених речей потерпілого (Т. 3 а.с. 9-112);
- даними, що містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.06.2015р., згідно якого свідок ОСОБА_32 впізнала особу, зображену на фото під номером «3», як ту, з якою вона спілкувалася 30.04.2015р., коли розшукувала сина, та яка відправила її у хибному напрямку, а саме ОСОБА_11 (Т. 3 а.с. 21-22);
- даними, що містяться у протоколі огляду речей (документів) від 09.06.2015р., з якого вбачається, що під час перегляду відеозапису з диску, наданого ломбардом «Благо», свідок ОСОБА_32 впізнала трьох осіб, зафіксованих на відео на 01.05.2015р. о 09-40 год, як тих, з якими вона на день раніше мала розмову під час пошуків сина, а потерпілий ОСОБА_18 - впізнав викрадений телефон, якого ці особи на відео здавали у ломбард (Т. 3 а.с. 24-25);
- даними, що містяться у протоколом огляду речей (документів) від 13.06.2015р., з якого вбачається, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 під час перегляду відеозапису з диску, наданого ломбардом «Благо», підтвердили, що на ньому зафіксовані вони разом із ОСОБА_11 при здачі 01.05.2015р. викраденого телефону у невідомого чоловіка 30.04.2015р. (Т. 3 а.с. 33-34);
- даними, що містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.06.2015р., згідно якого ОСОБА_32 впізнала особу, зображену на фото під номером «2», як ту, з якою вона спілкувалася 30.04.2015р., коли розшукувала сина, та яка відправила її у хибному напрямку, а саме ОСОБА_10 (Т. 3 а.с. 18-20);
Вина обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, щодо неповнолітньої потерпілої ОСОБА_25 та потерпілої ОСОБА_15 , за наведених у вироку суду обставинах, повністю підтверджується наявними у справі доказами, які судом першої інстанції оцінені з належною повнотою, та обґрунтовано покладені в основу обвинувального вироку.
Так, вина обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, щодо неповнолітньої потерпілої ОСОБА_25 стверджується, зокрема, показаннями потерпілої ОСОБА_25 , яка у суді першої інстанції пояснила, що 08.05.2015р. близько 18.00 год., повертаючись із подругою ОСОБА_78 з магазину «Київ-Захід» по вул. Шептицького,18 у м. Червонограді, помітили, що біля магазину знаходяться три хлопці, двоє з яких були одягнені у спортивні костюми «Адідас» з капюшонами, а один у сірій кофті. Коли вона з подругою проходили повз останній під`їзд будинку АДРЕСА_13 , їх обігнав хлопець, якого вони вже бачили біля магазину, взяв її за обидві руки та почав утримувати. При цьому схопив ланцюжок та зірвав з шиї. У цей час двоє інших хлопців обступили ОСОБА_79 , яка йшла попереду. Вказала, що особою яка зірвала її ланцюжок був ОСОБА_10 , оскільки зриваючи його він був повернутий до неї обличчям і вона впізнала його. Додатково зазначила, що цивільний позов підтримує та просить його задовольнити;
- показаннями свідка ОСОБА_26 , яка у суді першої інстанції пояснила, що у травні 2015 року вона з подругою ОСОБА_80 зайшла у магазин «Київ-Захід». За ними зайшло троє хлопців. Коли вони вийшли з магазину, останні ішли за ними. Біля будинку АДРЕСА_13 двоє хлопців відгородили її, а інший ОСОБА_10 , зірвав ланцюжок із шиї подруги, при тому остання чинила йому опір. Після цього всі троє втекли. Вона опізнала ОСОБА_10 , що зірвав ланцюжок;
- даними, що містяться у протоколах про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09.05.2015р. та огляду місця події від 09.05.2015 р., згідно яких ОСОБА_25 зверталася у міліцію з приводу свого пограбування 08.05.2015р. трьома невідомими особами, після чого здійснено огляд місця вказано події (Т. 3 а.с. 128-131);
- даними, що містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.05.2015р., згідно якого ОСОБА_25 впізнала особу, зображену на фото під номером «3», а саме ОСОБА_10 як грабіжника, що вчинив 08.05.2015р. викрадення її майна (Т. 3 а.с. 132-133);
- даними, що містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.05.2015р., згідно якого ОСОБА_26 впізнала особу, зображену на фото під номером «4», а саме ОСОБА_10 як грабіжника, що вчинив 08.05.2015р. відкрите викрадення майна ОСОБА_25 (Т. 3 а.с. 135-136).
Вина обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, щодо потерпілої ОСОБА_15 стверджується, зокрема, показаннями потерпілої ОСОБА_15 , яка у суді першої інстанції пояснила, що 07.04.2015р. близько 21.00 год. вона поверталась із роботи додому по вул. Шевченка у м. Червонограді. Біля будинку №1 9 помітила, що зі сторони міської ради до неї хтось підбіг та обхопив руками. Вона почала кричати. Поруч був ще один хлопець. Також помітила ще третю особу чоловічої статі, який зірвав ланцюжок. Заволодівши її майном, всі троє втекли;
- даними, що містяться у протоколах про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.04.2015р. та огляду місця події від 07.08.2015р., згідно яких ОСОБА_15 зверталася у міліцію з приводу її грабежу 07.04.2015р. викрадення трьома особами золотого ланцюжка. (Т. 3 а.с. 46-49).
Окрім наведеного, вина обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, за наведених у вироках обставинах, стверджується і іншими належними та допустимими доказами, а саме:
- даними, що містяться у листі товариства «Ломбард Донкредіт ТОВ «Інтер-Ріелті» і Компанія» від 29.05.2015 р. № 1123, з якого вбачається, що ОСОБА_10 отримував у Товариства фінансовий кредит за договорами, предметом яких були ювелірні вироби та мобільні телефони. Зокрема, за договором від 01.05.2015р. предметом застави був мобільний телефон марки «Samsung SM-G355H» (Т. 3 а.с. 15);
- даними, що містяться у листі товариства «Ломбард-Скарбниця» від 17.04.2015р. № 2559/4, відповідно до якого ОСОБА_10 20.02.2015 р. заклав телефон марки «Самсунг Е 1200», а 09.03.2015 р. телефон «Леново А850» (Т. 3 а.с. 41);
- даними, що містяться у лисі товариства «Ломбард Донкредіт ТОВ «Інтер-Ріелті» і Компанія» від 29.05.2015 р. № 1124, з якого вбачається, що ОСОБА_72 08.04.2015 р. заклала в ломбарді «браслет лом» 585 проби, вагою 6,77 гр., та 19.05.2015 р. «ланцюг» 585 проби, вагою 4,49 гр. (Т. 3 а.с. 52);
- даними, що містяться у листі товариства «Ломбард Донкредіт ТОВ «Інтер-Ріелті» і Компанія» від 02.06.2015р. № 1136, з якого вбачається, що ОСОБА_9 02.04.2015 р. заклав у ломбарді «часи лом» 585 проби, вагою 2,56 грам, вартістю 1270,25 грн. та «хрест б/к» 585 проби, вагою 0,49 грам, вартістю 246,99 грн. (Т. 3 а.с. 85);
- даними, що містяться у листі товариства «Ломбард Донкредіт ТОВ «Інтер-Ріелті» і Компанія» від 29.05.2015 р. № 1123, з якого вбачається, що ОСОБА_10 08.05.2015 р. заклав у ломбарді «ланцюг лом» 585 проби, вагою 1,23 грам, вартістю 602,22 грн. та «хрест» 585 проби, вагою 0,82 грам, вартістю 418,5 грн. (Т. 3 а.с. 152).
У ході дослідження у судовому засіданні наведених вище доказів, суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх допустимими і належними, з огляду на те, що такі отримані належним суб`єктом отримання доказів, із законного процесуального джерела доказів, у належному процесуальному порядку отримання доказів, із належною фіксацією ходу і результатів слідчих дій, без істотних порушень прав чи свобод обвинувачених та норм КПК, відповідно до вимог ст. 86 КПК України.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції з урахуванням вимог ч. 3 ст. 87 КПК України, вірно визнав недопустимими доказами у даному кримінальному провадженні та не взяв до уваги протоколи проведення слідчих експериментів від 22.05.2016р. (а.с.203-207), які було проведено за участю обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в якості свідків, оскільки такі докази отримані були з показань свідків, які надалі були визнані підозрюваними та обвинуваченими у кримінальному провадженні.
Разом з тим, колегія суддів визнає недопустимими доказами протоколи проведення слідчих експериментів від 23.06.2015р. з відео - та фото-фіксацією до них, з яких вбачається, що підозрювані ОСОБА_10 та ОСОБА_9 добровільно відтворили обставини подій, а саме грабежу потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_25 , та вказали, що діяли спільно з ОСОБА_11 .. Окрім того, ОСОБА_9 вказав, як здійснювали пограбування потерпілого ОСОБА_81 , ОСОБА_82 разом із ОСОБА_11 , а ОСОБА_10 обставини пограбування неповнолітньої потерпілої ОСОБА_27 , оскільки дані слідчі дії проводились за відсутністю захисників підозрюваних, а тому такі не можуть бути покладено в обґрунтування оскаржуваного вироку. За таких обставин, колегія суддів вважає, що не можуть бути допустимими доказами вини обвинувачених і наведені у вироку суду показання свідка ОСОБА_55 , який був понятим при проведенні слідчого експерименту 23.06.2015р. з участю потерпілої ОСОБА_15 та обвинувачених ОСОБА_10 і ОСОБА_9 , показання свідка ОСОБА_83 , який був понятим під час проведення слідчого експерименту 23.06.2015р. з участю обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 при відтворенні обстановки та обставин відкритого викрадення ними майна, показання свідка ОСОБА_84 та показання свідка ОСОБА_85 , який був понятим під час проведення слідчого експерименту 23.06.2015р. при відтворенні обставин подій з участю обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .
Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що у вироку суду наведено достатньо належних і допустимих доказів на обґрунтування доведеності вини обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, за наведених у вироку обставинах, а тому вважає, що вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 3 серпня 2016р. щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є законним та обґрунтованим, а отже не вбачає підстав для задоволення поданих апеляційних скарг.
Суд першої інстанції правильно не взяв до уваги показання обвинувачених про те, що вони не вчиняли злочинів, які поставлено їм у вину, та розцінив як бажання уникнути відповідальності за скоєне.
Колегією суддів не встановлено обставин на підтвердження того, що до обвинувачених було застосовано недозволені методи розслідування.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення, не допущено. Підстав для призначення нового розгляду у суді першої інстанції колегія суддів не вбачає.

При призначенні обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 покарання судом першої інстанції у повній мірі дотримано вимоги ст. 65 КК України.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України слід зарахувати ОСОБА_10 у строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення з 10.09.2015р. по 27.12.2016р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України слід зарахувати ОСОБА_9 у строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення з 21.09.2015р. по 27.12.2016р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України слід зарахувати ОСОБА_11 у строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення з 29.07.2015р. по 27.12.2016р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

постановила:
апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 3 серпня 2016р. відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_10 у строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення з 10.09.2015р. по 27.12.2016р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_9 у строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення з 21.09.2015р. по 27.12.2016р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_11 у строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення з 29.07.2015р. по 27.12.2016р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, у той самий строк, з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4