Справа №403/99/17 провадження № 1-кп/403/26/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 квітня 2017 року смт.Устинівка
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,- В С Т А Н О В И В:
В провадженні Устинівського районного суду Кіровоградської області знаходиться клопотання прокурора начальника Устинівського відділу Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 на підставі ст.49 КК України в кримінальному провадженні за підозрою останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.358 КК України. Згідно клопотання ОСОБА_4 в грудні 2003 року (точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено) звернувся до Устинівського районного суду Кіровоградської області із заявою про встановлення факту проживання його на території України. На підтвердження даного факту надав до суду підроблене свідоцтво про неповну загальну середню освіту (серія НОМЕР_1 від 15.06.1995 року) та додаток до нього про закінчення ним у 1995 році загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів с.Велика Чечелівка Новгородківського району Кіровоградської області, достовірно знаючи, що відомості, викладені в них, не відповідають дійсності, оскільки придбав вказані документи в м.Кіровоград у невідомої особи. Таким чином, ОСОБА_4 , маючи умисел на використання завідомо підроблених документів, а саме вище вказаних свідоцтва та додатку до нього, усвідомлюючи протиправність своїх дій, подав вказані документи до суду. Своїми діями ОСОБА_4 умисно та протиправно використав завідомо підроблені документи, на підставі яких судом було постановлено рішення про встановлення факту його проживання на Україні з серпня 1990 року. Згідно книги обліку бланків і видачі свідоцтв про восьмирічну освіту загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів с.Велика Чечеліївка Новгородківського району Кіровоградської області за 1995-1996 роки підозрюваний ОСОБА_4 не значиться. Відповідно до висновку експерта № 66 від 23.06.2016 року бланк свідоцтва про неповну загальну середню освіту серії НОМЕР_1 , заповнений на ім"я ОСОБА_4 від 15.06.1995 року виготовлений з використанням промислового обладнання, за технологією, яка використовується підприємтвом, яке займається виготовленням грошових знаків та бланків суворої звітності для України. Бланк додатку до свідоцтва про базову загальну середню освіту серії НОМЕР_1 , заповненого на ім"я ОСОБА_4 від 15.06.1995 року, виготовлений друкарським способом, методом плоского офсетного друку. Вирішити питання про те заводським або кустарним способом він виготовлений, не надається можливим. Таким чином, в діях ОСОБА_4 наявні ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документа. В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та вважав за необхідне звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення останнього до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, оскільки він вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, раніше не судимий, з моменту вчинення ним злочину по даний час минуло більше 13 років. В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора та просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.358 КК України. При цьому визнав себе винуватим у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення та підтвердив свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності. Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання прокурора та матеріали кримінального провадження, надані прокурором у підготовчому судовому засіданні, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою ст.284 цього Кодексу. Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Згідно положень ч.ч.1,2 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. У відповідності до положень ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Згідно вимог ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. З клопотання прокурора вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, вчиненого останнім у грудні 2003 року (точної дати органом досудового розслідування не встановлено). Відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , класифікується як злочин невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді штрафу, арешту та обмеження волі. Згідно п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі. Під час досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_4 надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, яку підтвердив і в підготовчому судовому засіданні. При цьому підозрюваному ОСОБА_4 судом було роз`яснено у відповідності до вимог ч.3 ст.285 КПК України суть підозри, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави та встановлена відсутність у підозрюваного такого заперечення. З клопотання прокурора вбачається, що потерпілий у даному кримінальному провадженні відсутній, а вчиненим ОСОБА_4 кримінальним правопорушенням шкоди не було завдано. У відповідності до роз`яснень п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року, умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК. Для закриття справи за підставами, передбаченими ст.49 КК України, необхідно: 1) встановити конкретну особу, яка вчинила цей злочин; 2) кваліфікувати вчинений злочин даною особою з урахуванням обставин справи; 3) обчислити строк давності на підставі цього; 4) встановити, чи не був перерваний цей строк вчиненням нового злочину тощо. На підставі викладеного, судом при розгляді клопотання прокурора про звільнення підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України встановлено, що використання завідомо підробленого документа свідоцтва про неповну загальну середню освіту та додатка до свідоцтва про базову загальну середню освіту дійсно мало місце, вказане діяння містить склад злочину, передбачений ч.4 ст.358 КК України, підозрюваний ОСОБА_4 винен в його вчиненні. Крім того, з урахуванням того, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, яке було вчинено ним у грудні 2003 року, з дня вчинення кримінального правопорушення і на день постановлення ухвали судом 04.04.2017 року минуло більше трьох років, перебіг давності не зупинявся та не переривався, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 не ухилявся від досудового слідства та суду та не вчиняв нового злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину, судом встановлена наявність достатніх правових підстав для застосування ст.49 КК України та звільнення підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення ним злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. У відповідності до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити відповідно до вимог чинного кримінально-процесуального законодавства питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, відшкодування судових витрат тощо. Судом встановлено, що під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні була проведена технічна експертиза документів № 66 від 23.06.2016 року, витрати по якій становлять 1759 грн. 36 коп.. Відповідно до п.3 ч.1 ст.118 КПК України одним із видів процесуальних витрат є витрати, пов`язані із залученням експертів. Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Ст.126 КПК України передбачено прийняття судом рішення щодо процесуальних витрат вироком суду або ухвалою. Оскільки ч.2 ст.124 КПК України, регламентовано стягнення з обвинуваченого на користь держави документально підтверджених витрат на залучення експерта лише при постановленні судом обвинувального вироку, то вона є спеціальною нормою стосовно ч.1 ст.126 КПК України, в якій зазначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою і при вирішенні питання про стягнення з обвинуваченого витрат на залучення експерта необхідно використовувати саме норму ч. 2 ст.124 КПК України. Таким чином ч.2 ст.124 КПК України передбачено стягнення з обвинуваченого на користь держави документально підтверджених витрат на залучення експерта лише у разі ухвалення обвинувального вироку, тобто фактично лише вироком суду, а покладення судових витрат на осіб, звільнених від кримінальної відповідальності, Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено. Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ч.2 ст.1 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Оскільки КПК України та іншими, зазначеними у ч.2 ст.1 КПК України нормативно-правовими актами України не передбачено можливості стягнення з підозрюваного процесуальних витрат, у тому числі витрат на залучення експертів, у разі його звільнення від кримінальної відповідальності та закриття з цієї підстави кримінального провадження, і в даному кримінальному провадженні судом не було поставлено обвинувального вироку стосовно ОСОБА_4 , витрати, пов`язані із залученням експерта та проведення експертизи не підлягають стягненню з підозрюваного, а відносяться за рахунок держави. Питання про долю речових доказів вирішити згідно п.7 ч.9 ст.100 КПК України. Заходи забезпечення у кримінальному провадженні не застосовувались.
Керуючись ст.ст.12, 49 КК України, ст.ст.284, 285, 286, 288, 314, 369, 372, 395, 532 КПК України, суд,-
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Кіровоградської області через Устинівський районний суд Кіровоградської області протягом семи днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя Устинівського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1