Номер провадження: 11-сс/785/882/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.06.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу директора ТОВ «Скарбниця Бессарабії» ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 12 травня 2017 року про арешт майна в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000042 від 27.01.2016 року за ознаками злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.5 ст.191, ч.1,2 ст.366, ч.2 ст.364, ч.2 ст.367, ч.3 ст.212 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 12 травня 2017 року задоволено клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та накладений арешт на майно із забороною його продажу або розпорядження ним, а саме:

- цілісний майновий комплекс по наливу, схову та зливу зрідженого вуглеводородного газу у Ренійському морському торгівельному порту та устаткування для зливу/наливу автобензовозів на плавзасоби, що знаходиться на земельній ділянці загальною площею 16276,00 кв.м., за адресою: Одеська обл., м. Рені, вул. Дунайська, 188-Б;

- складові частини: нежитлова будівля (прохідна - літера В); нежитлова будівля (насосно-компресорне відділення - літера Д); навісна - літера Д; альтанка - літера Б; вагова - літера Г; естакада - І; АЗС - ІІ; сховище - ІІІ; дренажна ємкість-IV; огорожа - номер 1-7,28; споруда - номер 8 - 27, V;

- нежитлова будівля загальною площею 562,50 кв.м., розташована за адресою: Одеська обл., Ренійський р-н, м. Рені, вул. Дунайська, 188-Б.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді директор ТОВ «Скарбниця Бессарабії» ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Крім того, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді. Обґрунтовуючи поважність пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт зазначив те, що представники ТОВ «Скарбниця Бессарабії» не викликались с судові засідання під час розгляду клопотання слідчого про арешт майна, копію оскаржуваної ухвали не отримували, а про її існування дізнались випадково з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ухвалою апеляційного суду Одеської області від 05 травня 2017 року в рамках цього ж самого кримінального провадження вже була скасована ухвала слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 02 березня 2017 року, якою накладений арешт на майно зазначене в резолютивній частині оскаржуваної ухвали. Інший слідчий суддя безпідставно не врахувавши вказаний факт на тих же самих підставах повторно наклав арешт на майно належним набувачем якого є ТОВ «Скарбниця Бессарабії».

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, яка встановлює, які об`єкти, у відповідності до положень КПК України, можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчим управлінням ГУ Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000042 від 27.01.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.5 ст.191, ч.1,2 ст.366, ч.2 ст.364, ч.2 ст.367, ч.3 ст.212 КК України. Як зазначено, в клопотанні, в ході досудового розслідування встановлено, що протягом 2012-2014 років невстановленими особами організовано злочинну діяльність, направлену на ввезення нафтопродуктів на територію України під приводом подальшого вивезення за межі митної території на адресу компаній нерезидентів відповідно до договорів, які в дійсності реалізовувались в межах держави без сплати належних податків, зборів та платежів.

Апеляційним судом встановлено, що 17.02.2017 року постановою старшої слідчої відділу СУ ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_9 в якості речових доказів у кримінальному провадженні №0000042 визнані об`єкти нерухомості зазначені в мотивувальній частині ухвали.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав, передбачених ст.170 КПК України для задоволення клопотання слідчого про арешт майна, оскільки в даному кримінальному провадженні накладення арешту необхідно для позбавлення можливості відчужувати зазначене майно, та для забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або подачі цивільного позову у вказаному кримінальному провадженні, яке відповідно до ст.98 КПК України є речовим доказом по та має доказове значення.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи викладене апеляційний суд дійшов висновку, що слідчий суддя, накладаючи арешт на нерухоме майно діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді є необґрунтованими і не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Керуючись статями 170-173, 309, 376, 405, 407, 409-411, 413, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу директора ТОВ «Скарбниця Бессарабії» ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 12 травня 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про арешт майна в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000042 від 27.01.2016 року за ознаками злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.5 ст.191, ч.1,2 ст.366, ч.2 ст.364, ч.2 ст.367, ч.3 ст.212 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4