УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №283/2197/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 286 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2017 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_7
обвинуваченого: ОСОБА_8
потерпілої: ОСОБА_9

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Свиридівка, Малинського району, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
- за ч. 2 ст. 286 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.
Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 2 (два) роки та покладено на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 не обирався до набрання вироком законної сили.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 1407,36 грн.
Речовий доказ по справі: автомобіль «FIAT», номерний знак НОМЕР_1 , 2012 року випуску, який належить ОСОБА_11 та переданий на відповідальне зберігання власнику - залишено останньому за належністю після набрання вироком законної сили.
в с т а н о в и л а:
Згідно вироку, 06 серпня 2016 року близько 10 години, під час керування автомобілем «Fiat», номерний знак НОМЕР_1 , в салоні якого знаходився пасажир ОСОБА_12 , на щебеневій дорозі від с. Морозівка в напрямку с. Нова Рутвянка, Малинського району, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проявив неуважність до дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, втратив керування ним, що призвело до заносу автомобіля праворуч в кювет і зіткнення з деревом.
В результаті дорожньо-транспортної події, пасажир ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді синців тулубу, голови, кінцівок, ссадин та рани голови, тулубу, кінцівок, крововиливів під м`які тканини голови, травматичного субдурального крововиливу лівої тім`яної ділянки, крововиливів під м`які мозкові оболонки лівої тім`яної ділянки, правої тім`яної ділянки, правої потиличної ділянки, правої півкулі мозочку, лівого куполу діафрагми, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент їх спричинення та знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю, яка настала від закритої черепно-мозкової травми з крововиливами під тверду та м`які оболонки головного мозку, яка супроводжувалась набряком та набуханням головного мозку, що зумовило зупинку функцій центральної нервової системи, серцевої діяльності, дихання.
Причиною даної дорожньо-транспортної пригоди стало недотримання водієм ОСОБА_8 вимог пунктів 1.10, 2.9 а, та 12.1 Правил дорожнього руху України, а саме: водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
В апеляційній скарзі, заступник прокурора Житомирської області ОСОБА_10 не оспорюючи фактичних обставин кримінального правопорушення та кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 , вважає, що вирок суду щодо нього підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через його м`якість.
На його думку, суд першої інстанції не в повній мірі оцінив обставини вчиненого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_8 вчинив тяжкий злочин, характер та обсяг допущених грубих порушень Правил дорожнього руху України, тяжкі та безповоротні наслідки, а саме смерть людини. Суд у вироку вказав обтяжуючу вину обставину, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, однак в повній мірі не врахував її при призначенні основного покарання.
Просить вирок суду щодо ОСОБА_8 скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати його винним за ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 (два) роки. В решті вирок залишити без змін.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав скаргу, заперечення обвинуваченого, захисника, потерпілої, які просили відхилити апеляційну скаргу та залишити вирок без змін, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про фактичні обставини кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду і наведених у вироку доказів, є обґрунтованими і законними і апелянтом не оспорюються.
Не оспорюється в апеляційній скарзі також правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України.
Що стосується призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, то воно на думку колегії суддів є явно несправедливим через його м`якість.
Призначаючи покарання ОСОБА_8 , судом першої інстанції залишено поза увагою, що ОСОБА_8 усвідомлював, що керує транспортним засобом, який є джерелом підвищеної небезпеки і це покладає на нього особливо відповідальне ставлення до своїх водійських обов`язків. Нехтування ними та Правилами дрожнього руху може призвести до непередбачуваних негативних наслідків, а керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, це свідомо безвідповідальне ставлення не тільки до власного здоров`я та життя, а й до здоров`я та життя сторонніх осіб. При цьому, сідаючи за кермо в стані алкогольного сп`яніння, він взяв з собою пасажира, чим свідомо поставив під ризик загрози здоров`я та життя сторонньої особи, що на думку колегії суддів, істотно підвищує ступінь суспільної небезпеки злочину.
Внаслідок безвідповідальних та злочинних дій, ОСОБА_8 , вчинив тяжкий злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України а саме, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, порушив вимоги пунктів 1.10, 2.9 а, та 12.1 Правил дорожнього руху України при керуванні технічно-справним автомобілем, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_12 .
За таких обставин, колегія суддів вважає застосування щодо ОСОБА_8 ст. 75 КК України та звільнення його від відбування покарання з випробуванням недостатньо мотивованим та невиправданим, що дає підстави для скасування вироку суду та постановлення нового вироку.
Разом з тим, постановляючи новий вирок, колегія суддів враховує дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, наявність на утриманні батьків, які потребують його допомоги, пом`якшуючі покарання обставини, а саме щире розкаяння у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди потерпілій ОСОБА_9 , а також думку потерпілої, яка не наполягала на суворій мірі покарання та вважає за можливе застосувати ст. 69 КК України та перейти до іншого більш м`якого основного покарання не зазначеного у санкції статті у виді обмеження волі.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_10 задовольнити частково.
Вирок Малинського районного суду Житомирської області від 08 грудня 2016 року щодо ОСОБА_8 в частині призначення покарання скасувати.
Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України із застосуванням ст. 69 КК України покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.
Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
В решті вирок залишити без змін.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді: