Справа № 341/1849/16-к
Провадження № 11-кп/779/46/2017
Категорія ч.2 ст.190 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря с/з ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську, в режимі відеоконференції, справу за апеляційною скаргою з доповненням (далі АС) засудженої ОСОБА_8 , на ухвалу Галицького районного суду Івано-Франківської області від 11 листопада 2016 року про відмову у задоволенні спільного подання адміністрації Галицької ВК № 128 Управління ДПтСУ в Івано-Франківській області (далі Управління), погодженого зі спостережною комісією Галицької районної адміністрації Івано-Франківської області (далі Галицької РДА) про її умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-

в с т а н о в и л а :
Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні подання адміністрації Галицької виправної колонії № 128 Управління ДПтСУ, погодженого зі спостережною комісією Галицької РДА про умовно-дострокове звільнення на невідбутий строк покарання ОСОБА_8 у виді позбавлення волі.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що перебування ОСОБА_8 у Галицькій ВЦ № 128 є нетривалим і на момент розгляду подання, з характеристики та одного заохочення, яке має засуджена Королишин, не вбачається, що сумлінною поведінкою і ставленням до праці вона довела своє виправлення.

В своїй АС засуджена покликається на незаконність ухвали суду щодо неї, оскільки суд не взяв до уваги дані, що її характеризують, те що вона відбула більше 1/2 частини призначеного строку покарання, до дисциплінарної відповідальності не притягувалась, один раз їй оголошувалось заохочення, працевлаштована у швейному цеху установи.

Просить оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалу нову, яку задовольнити подання Галицької ВК про застосування до неї умовно-дострокового звільнення.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_2 , пояснення прокурора ОСОБА_6 , який заперечив доводи АС та просив ухвалу Галицького районного суду від 11.11.2016 року залишити без змін; пояснення захисника ОСОБА_7 та самої засудженої, - які підтримали доводи поданої АС та просять скасувати ухвалу місцевого суду і винести нове рішення, яким задовольнити подання про застосування до засудженої ОСОБА_8 положення ст.81 КК, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи і мотиви АС засудженої, колегія суддів приходить до висновку, що АС підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи в повній мірі не дотримався таких вимог закону.

Відповідно до матеріалів клопотання, які є у розпорядженні апеляційної інстанції, адміністрація установи Галицької ВК №128, в якій відбуває покарання засуджена, звернулась до суду у встановленому законом порядку після відбуття встановленої КК частини строку покарання із клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_8 від відбуття покарання, яке погоджено зі спостережною комісією Галицької РДА.

Як вбачається з наявних матеріалів, вироком Калуського міськрайонного суду від 18 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 травня 2016 року, ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні злочинів та засуджена за ч. 2 ст. 190; ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК з врахуванням ст. 70 цього кодексу на строк 1 рік 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 травня 2016 року ОСОБА_8 в строк покарання зараховано термін попереднього ув`язнення 2 місяці 6 днів з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбування Королишин покарання 18 березня 2016 року, кінець строку відбування покарання 11 липня 2017 року.

З подання вбачається, що ОСОБА_8 відбуває покарання в Галицькій виправній колонії з 21.06.2016 року, характеризується позитивно, працевлаштована в швейному цеху установи.

18 жовтня 2016 року на засіданні вищезгаданої комісії розглядалось питання про можливість внесення подання в суд щодо ОСОБА_8 про умовно-дострокове її звільнення і прийнято позитивне рішення.

Так, в ч.1 ст.6 КВК України зазначено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.

Згідно з п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 року Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до положень п.1 ч.3 ст.81 КК умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а також після фактичного відбуття ним не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочини невеликої або середньої тяжкості.

Верховний Суд України у пункті 17 постанови Пленуму від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну покарання більш м`яким» вказав, що при судовому розгляді такого клопотання суди повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, інших учасників, зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці та інше.

Мотивуючи своє рішення, щодо ОСОБА_8 , суд тільки формально зазначив, що він врахував, в сукупності, як тяжкість та обставини вчинення злочину, так і поведінку засудженої, ставлення до праці, процес її виправлення.

Покликання засудженої на те, що суд при відмові в умовно-достроковому звільненні, не взяв до уваги дані, що характеризують її, є обґрунтовані, оскільки ним не досліджувались матеріали особової справи засудженої, зокрема щодо її сумлінної поведінки і ставлення до праці в процесі відбування покарання, що необхідно для вирішення цього питання.

Крім того, колегія судів вважає, що висновок суду, проте, що перебування засудженої ОСОБА_8 в Галицькій ВК №128 є нетривалим, а час - недостатнім для належного вивчення особи засудженої, її поведінки та відношення до скоєного злочину, є непереконливими.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції передчасно прийшов до висновку про відмову в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання, оскільки зазначені вимоги закону та вказівки Верховного Суду України залишилися поза увагою при досліджені доказів, тому ухвала суду не може вважатись такою, що відповідає вимогам закону і відповідно підлягає скасуванню.

З огляду на наведене, при недослідженні місцевим судом зазначених обставин, суд апеляційної інстанції не вправі підміняти суд першої інстанції та ухвалювати своє рішення, а тому слід матеріали клопотання направити в той же суд, призначивши новий розгляд, під час якого врахувати наведене та ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 409, 415, 418, 419, 537, 539 КПК, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу з доповненням засудженої ОСОБА_8 , задовольнити частково, а ухвалу Галицького районного суду Івано-Франківської області від 11 листопада 2016 року щодо неї скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя Апеляційного суду
Івано-Франківської області ОСОБА_2