АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 601/1777/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/210/17 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.2 ст.185 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2017 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

потерпілого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000401 від 03 вересня 2016 року, за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Кременецького районного суду Тернопільської області від 01 червня 2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Пробіжне, Чортківського району Тернопільської області; зареєстровану в АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , громадянки України, із середньою освітою, одружену, не працюючу, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, раніше судимої:

1) 21.08.1991 року Чортківським районним судом за ч.1 ст.140 КК України ( в редакції 1960 р.) до позбавлення волі строком на 1 рік, 21.08.1991 року, звільнена по амністії;

2) 19.11.1992 року Тернопільським міським судом за ч. 2 ст.140 КК України (в редакції 1960 р.) до 1 року 6 місяців позбавлення волі, 15.02.1994 року звільнена по відбуттю строку покарання;

3) 10.07.1995 року Тернопільським міськрайонним судом за ст. 140 ч.2, ст. 17, ст. 42 КК країни ( в редакції 1960 р.) до 2 років позбавлення волі, 25.01.1997 року звільнена по відбуттю строку покарання;

4) 13.02.2002 року Тернопільським міськрайонним судом за ч. 1 ст.140, ч. 2 ст. 185, ст. 42 КК України ( в редакції 2001 р.) до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.45 КК України ( в редакції 1960 р.) засуджена умовно з іспитовим строком 1 рік;

5) 23.12.2002 року Тернопільським міськрайонним судом за ст. 185 ч. 2, 69 КК України, до сплати штрафу в розмірі 510 грн.;

6) 18.09.2003 року Тернопільським міськрайонним судом за ст.185 ч.2 КК України до сплати штрафу в розмірі 550 грн.;

7) 01.02.2005 року Тернопільським міськрайонним судом за ст.185 ч.2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

8) 15.03.2007 року Теребовлянським районним судом за ст.ст. 185 ч. 2, 69 КК України, до сплати штрафу в розмірі 560 грн.;

9) 24.03.2008 року Бучацьким районним судом за ст. 185 ч. 2, ст. 75, п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки та штрафом в розмірі 560 грн.;

10) 30.06.2010 року Кременецьким районним судом за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі, 02.03.2012 року звільнена по відбуттю строку покарання;

11) 06.09.2012 року Тернопільським міським судом за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі;

12) 18.11.2015 року Кременецьким районним судом за ст. 124 КК України до 5 місяців арешту;

13) 12.05.2016 року Зборівським районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі,

визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185 КК України за вироком Зборівського районного суду Тернопільської області від 12 травня 2016 року та вказаного злочину, остаточне покарання ОСОБА_8 визначено за принципом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Зараховано у час відбуття покарання ОСОБА_8 час її перебування, як особи яка відбуває покарання, в установі попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій та участі у судовому розгляді даного кримінального провадження, з врахуванням вироку Зборівського районного суду Тернопільської області від 12 травня 2016 року - з 31 березня 2016 року за правилами складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення на два дні позбавлення волі.

Цим же вироком визнано винною та засуджено ОСОБА_9 за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, вирок відносно якої не оскаржується.

Згідно вироку суду, 19 березня 2016 року приблизно о 10 год. 45 хв. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які перебували в цей час на ринку «Почаївський ринок», що розташований по вул. Лосятинська, 23 в м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області, повторно виник спільний злочинний умисел направлений на вчинення таємного викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 19 березня 2016 року, приблизно о 11 год. 00 хв., ОСОБА_8 за попередньою змовою із ОСОБА_9 , переслідуючи корисливі мотиви, переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає, перебуваючи біля торгівельного лотка з продажу поліетиленової продукції на ринку «Почаївський ринок», що по вул. Лосятинська, 23 в м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області, шляхом вільного доступу, із передньої правої кишені штанів в яких був одягнений ОСОБА_10 , таємно викрали грошові кошти в сумі 4 000 грн. Після цього, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відразу залишили місце скоєння кримінального правопорушення та пішли з території ринку, таким чином маючи можливість розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 спричинили потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 4 000 (чотири тисячі) гривень.

В апеляційній скарзі, обвинувачена ОСОБА_8 вважає вирок Кременецького районного суду Тернопільської області від 01 червня 2017 року незаконним та надто суворим по відношенню до неї.

Вказує, що суд першої інстанції не врахував те, що в неї на утриманні знаходиться четверо неповнолітніх дітей; вона відшкодувала свою частину викраденого і потерпілий претензій до неї не має.

Просить змінити оскаржуваний нею вирок Кременецького районного суду від 01 червня 2017 року та пом`якшити призначене їй покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинувачену ОСОБА_8 та її захисника - адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу і, навівши аналогічні викладеним у ній мотиви, просять пом`якшити призначене судом першої інстанції покарання; думку прокурора, який вирок суду першої інстанції просить залишити без зміни, оскільки вважає його законним та обґрунтованим, а покарання обране судом обвинуваченій ОСОБА_8 таким, що повністю відповідає ступеню тяжкості вчиненого нею злочину і є достатнім та необхідним для її виправлення та перевиховання; обвинувачену ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_10 , які при вирішенні апеляційної скарги ОСОБА_8 покладаються на думку суду; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів підстав для її задоволення не вбачає, з огляду на наступне.

Висновок суду про винність ОСОБА_8 у вчиненні злочину, за вказаних у вироку обставин, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений зібраними у встановленому порядку доказами, які належно оцінені судом і в апеляції не оскаржується.

Відповідно до з ч.2 чт.65 КК України та роз`яснень, наведених в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 Про практику призначення судами кримінального покарання, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засудженого й попередження нових злочинів.

Виходячи із змісту вироку Кременецького районного суду Тернопільської області від 13 липня 2017 року відносно ОСОБА_8 , а також аналізу матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що покарання обвинуваченій призначено відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, з додержанням вимог ст.65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, даних про особу винної та всіх обставин справи.

Як слідує з матеріалів провадження, ОСОБА_8 раніше неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності і, маючи не погашені та не зняті в установленому порядку судимості, знову вчинила умисний злочин, що характеризує її як особу схильну до вчинення кримінально-караних діянь та свідчить про стійкість її протиправної поведінки.

З урахуванням наведених обставин суд першої інстанції обґрунтовано мотивував своє рішення щодо необхідності призначення їй покарання у виді позбавлення волі та застосування ч.4 ст.70 КК України, оскільки злочин, за який її засуджено даним вироком, вона вчинила до постановлення відносно неї попереднього вироку Зборівським районним судом Тернопільської області від 12 травня 2016 року за ч.2 ст.185 КК України.

При цьому, суд першої інстанції також врахував всі наявні пом`якшуючі покарання обставини, в тому числі і ті, про які ОСОБА_8 вказує у своїй апеляційній скарзі наявність у неї на утриманні неповнолітніх дітей, щире розкаяння у вчиненому, думку потерпілого, якому вона частково відшкодувала заподіяні збитки.

Колегія суддів вважає, що покарання, призначене судом першої інстанції ОСОБА_8 у виді трьох років позбавлення волі повністю відповідає ступеню тяжкості вчиненого нею злочину та особі винної, узгоджується із санкцією статі обвинувачення і є достатнім та необхідним для її виправлення та запобігання вчинення нових злочинів.

Це рішення належним чином умотивоване і відповідає вимогам кримінального закону, а тому підстав для скасування чи зміни вироку через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі винної і пом`якшення обвинуваченій покарання, про що остання ставить питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Вирок суду є обґрунтованим і законним. Будь-яких передбачених ст.ст.408, 409 КПК України підстав до його зміни чи скасування не виявлено при перевірці справи в апеляційному порядку, а тому в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_8 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Кременецького районного суду Тернопільської області від 01 червня 2017 року відносно ОСОБА_8 без змін.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_8 перебування її в установі попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді даного кримінального провадження з 20 квітня 2016 року по 02 серпня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2