Справа № 372/894/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/719/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 15.06.2017

УХВАЛА
Іменем України
15 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Обухівського районного суду Київської області від 20 квітня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Обухів Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 14.12.2005р. вироком Обухівського районного суду Київської області за ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 185, 70, 71 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією ? частки майна, звільненого 10.08.2012р. по відбуттю строку покарання

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що 10 грудня 2016 року, близько 22 години 30 хвилин, перебуваючи в приміщенні торгівельного залу магазину «Велмарт», дочірнього підприємства ТОВ «Фудмережа», що розташований за адресою: Київська область, м. Обухів, вул. Київська, 119, повторно, таємно викрав з прилавку металеву банку «Ікри лососевої червоної зернистої» ємністю 200 г. Сховавши викрадений товар до лівої кишені куртки, в яку був одягнений, залишив приміщення магазину та розпорядився викраденим на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_7 заподіяв матеріальної шкоди магазину «Велмарт» на суму 438,96 грн.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Обухівського районного суду Київської області від 20 квітня 2017 року в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 6 місяців арешту. В іншій частині, прокурор просить, вирок суду залишити без зміни.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що призначаючи ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 75 КК України, суд не врахував те, що обвинувачений раніше відбував покарання у виді реального позбавлення волі за вчинення умисних корисливих злочинів. Однак, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив умисний злочин з корисливих мотивів. Крім того, прокурор вказав, що за місцем проживання ОСОБА_7 не зарекомендував себе з позитивної сторони, не вжив заходів щодо свого працевлаштування. За таких обставин, призначене ОСОБА_7 покарання за попереднім вироком у виді реального позбавлення волі, не досягло своєї мети щодо його виправлення, а тому призначення останньому покарання із застосуванням ст. 75 КК України, не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість. Враховуючи те, що до покарання у виді арешту не застосовуються положення ст. 75 КК України то його належить відбувати реально.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, котрий підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задоволити, обвинуваченого ОСОБА_7 , котрий не підтримав апеляційну скаргу прокурора та просить вирок суду залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються наявними у матеріалах провадження доказами.

Суд першої інстанції розглянув справу у відповідності зі ст. 349 КПК України, а тому висновки суду в частині щодо фактичних обставин провадження, винуватості обвинуваченого і правильності кваліфікації його дій, які не оскаржуються в апеляційній скарзі, згідно до ст. 404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, та яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, суд першої інстанції, діючи у відповідності до положень ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, його посередню характеристику, вік, сімейний стан, ставлення до вчиненого, обставину, що пом`якшує відповідальність останнього щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Окрім того потерпілий будь-яких матеріальних претензій до обвинуваченого не має, призначення покарання покладається на розсуд суду.
З урахуванням вищенаведеного, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства та призначив йому покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку колегії суддів, буде достатнім та необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів.
Таким чином, судом першої інстанції при винесенні вироку дотримані положення ст.ст. 50, 65 КК України.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Обухівського районного суду Київської області від 20 квітня 2017 року, стосовно ОСОБА_7 без зміни.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ: