УХВАЛА

08 лютого 2017 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку зі Сумською ВК № 116 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києві від 15 грудня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про перегляд вироку Київського районного суду м. Сімферополя АРК від 21 жовтня 2010 року за нововиявленими обставинами, -
за участю прокурора ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києві від 15 грудня 2016 року відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про перегляд вироку Київського районного суду м. Сімферополя АРК від 21 жовтня 2010 року щодо ОСОБА_6 , засудженого за ст. 94 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді десяти років позбавлення волі, за нововиявленими обставинами.
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що ч. 2 ст. 459 КПК України передбачений вичерпний перелік нововиявлених обставин, за якими вирок суду може бути переглянутий. В той же час, засуджений ОСОБА_6 фактично оскаржує докази, які вже були оцінені судом при ухваленні вироку Київським районним судом м. Сімферополя від 21 жовтня 2010 року, зокрема, висновок комісійної судово-медичної експертизи № 74 від 01вересня 2010 року. Крім того, суд звертає увагу на те, що показаннясвідка ОСОБА_8 не можуть бути підставою для перегляду ухваленого щодо ОСОБА_6 вироку за нововиявленими обставинами, оскільки обставини, на які посилаєтьсяданий свідок, стали йому відомі саме з вироку суду. Щодо надання суду світлокопії висновку експерта № 107/2015 від 21 січня 2016 року (експертиза за матеріалами справи), де зазначено, що висновок експерта № 74 від 01 вересня 2010 року має недолік в частині його оформлення, то, на думку суду, це також не є нововиявленою обставиною, що дає підстави для перегляду вироку, зокрема, суду не надано доказів, які б свідчили про штучне створення або підроблення висновку експерта.
Захисник ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, скасувати вирок та закрити кримінальну справу щодо ОСОБА_6 у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ст. 94 КК України (в редакції 1960 року).
В доводах апеляційної скарги захисник зазначає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви засудженого про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, підійшов до вирішення справи поверхнево та формально.
Апелянт звертає увагу на те, що суд при ухвалені вироку послався на висновок комісійної судово-медичної експертизи № 74 від 01 вересня 2010 року, де зазначено, що за станом свого здоров`я ОСОБА_6 у березні 1997 року міг пересуватися, ходити, зокрема швидкою ходою, бігати, проте після ухвалення вироку судом першої інстанції, в 2011 році Приватним юридичним підприємством «Полакр» було проведено медико юридичний аналіз висновків експертизи, відповідно до якого встановлено, що експертами при проведенні експертизи від 2010 року були допущені суттєві порушення вимог об`єктивності та неупередженості.
Саме з огляду на ці обставини, захисник вважає, що висновок експертизи не можна вважати доказом, що підтверджує винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, а тому просить скасувати вирок суду та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_6 невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 94 КК України (1960 року) та виправдати його у зв`язку з недоведеністю вчинення ним злочину.
Крім того, апелянт звертає увагу на те, що суд, оцінюючи показання свідка ОСОБА_8 , який був безпосереднім очевидцем вбивства ОСОБА_9 , не надав їм жодної оцінки, зазначивши при цьому, що даний свідок дав пояснення, що не співпадають з поясненнями очевидців події злочину. В той же час, апелянт зазначає, що в судовому засіданні 05 жовтня 2016 року свідок ОСОБА_8 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, незважаючи на тиск, погрози і упереджене ставлення судді, надав чіткі та послідовні показання про обставини злочину, зокрема про непричетність ОСОБА_6 до вбивства. Крім того, захисник зазначає, що на підтвердження своїх слів свідок ОСОБА_8 власноручно склав схему місця події злочину, яку надав суду, проте останній не зазначив про це.
Захисник ОСОБА_5 зазначає, що суд першої інстанції порушив норми кримінального процесуального закону, оскільки позбавив його можливості допитувати свідка першим, на допиті якого саме він наполягав, і самостійно розпочав допит. Крім того, апелянт звертає увагу на те, що суд першої інстанції не дав учасникам скористатись репліками, хоча він наполягав на цьому та необґрунтовано відмовив у задоволенні його клопотання про переведення засудженого ОСОБА_6 для подальшого відбування покарання до Сумської виправної колонії, позбавив можливості учасників провадження висловити свою правову позицію, що призвело до прийняття рішення, яке не відповідає фактичним обставинам злочину та матеріалам справи.
Заслухавши суддю - доповідача, думку засудженого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 засуджений 21 жовтня 2010 року Київським районним судом м. Сімферополя АРК за ст. 94 КК України (в редакції 1960 року) до десяти років позбавлення волі (а.с. 83-86 т. 1).
Не погодившись з даним вироком суду, ОСОБА_6 та його захисники подали апеляції, у задоволенні яких ухвалою Апеляційного суду АР Крим від 16 грудня 2010 року було відмовлено, а вирок суду залишений без змін. ( а.с. 232-237 т. 1).
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 лютого 2012 року за результатами розгляду касаційної скарги захисника ОСОБА_10 в інтересах засудженого ОСОБА_6 , вирок Київського районного суду м. Сімферополя від 21 жовтня 2010 року та ухвала Апеляційного суду Автономної республіки Крим від 16 грудня 2010 року залишені без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Перелік обставин, які визначаються нововиявленими, визначений частиною другою зазначеної статті.
Нововиявленими є такі обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи, але не були відомі чи не могли бути відомі на той час суду та слідчим органам. Обов`язковою умовою перегляду вироку за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстави для скасування вироку, повинні бути абсолютно новими, суттєвими, раніше невідомими слідчим органам і суду, тобто такими, що не фігурували та не досліджувались в матеріалах справи та потребують окремого розслідування.
Відкривши провадження за заявою засудженого ОСОБА_6 , суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. 466 КПК України ретельно перевірив ті обставини, які визнані в заяві як нововиявлені та прийняв мотивоване рішенні про відмову у задоволенні заяви засудженого, оскільки, на думку суду, ті обставини, на які останній посилається як на нововиявлені такими не є і були відомі йому задовго до звернення до суду із вказаною заявою, а отже підстав для задоволення його заяви суд не вбачає.
З таким висновком судді погоджується колегія суддів.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого щодо неповноти дослідження доказів, зокрема не здійснення судом допиту свідка ОСОБА_8 , то вони не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки ці доводи перевірялись як судами першої та апеляційної інстанцій під час розгляду справи, так і Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Колегія суддів звертає увагу на те, що судом першої інстанції було допитано свідка ОСОБА_8 , на допиті якого наполягала сторона захисту, та який відповідно до аудіозапису судового засідання від 05 жовтня 2016 року, надав суду показання, що суперечать показанням інших свідків очевидців злочину, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які були допитані під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції. Оскільки показання цих свідків не визнано завідомо неправдивими, то суд оцінив показання свідка ОСОБА_8 в сукупності з її показаннями та іншими доказами, наявними в матеріалах справи.
В ухвалі суду зазначено, що свідок ОСОБА_8 у своїх показаннях послався на ті обставини, які стали йому відомі вже з вироку суду, а тому доводи апелянта про те, що суд не дав цим показанням належної оцінки, є непереконливими.
Колегія суддів не погоджується з доводами захисника про те, що суд при ухваленні вироку послався на висновок експертизи, який відповідно до медико юридичного аналізу Приватного юридичного підприємства «Полакр», є таким, що проведений з суттєвими порушеннями вимог об`єктивності та неупередженості, оскільки це не підтверджується жодними доказами в матеріалах справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 461 КПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася чи могла дізнатися про ці обставини.
Як вбачається з матеріалів справи, медико юридичний аналіз Приватного юридичного підприємства «Полакр» був проведений 01 березня 2011 року (а.с. 95 т. 1). Відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 лютого 2012 року, вищевказаний аналіз не був предметом дослідження суду, хоча на той час він вже був відомий захиснику та засудженому.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи захисника про те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки вищевказаному аналізу не ґрунтуються на законі, оскільки такий аналіз висновків експертизи не є нововиявленою обставиною у розумінні ст. 459 КПК України.
Висновок суду першої інстанції про не визнання недоліку оформлення висновку експерта як нововиявленою обставиною, на думку колегії суддів, є обґрунтованим, оскільки як слушно зазначено в ухвалі суду ані засудженим, ані його захисником не надано доказів, які б свідчили про штучне створення або підроблення висновку експерта.
Крім того, захисник ОСОБА_5 в апеляційній скарзі звертає увагу на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема позбавлення його можливості допитувати свідка першим, на допиті якого він наполягав.
Як вбачається з журналу судового засідання та аудіозапису від 05 жовтня 2016 року, саме захисник ОСОБА_5 розпочав допит свідка ОСОБА_8 , а вже після нього суд задавав запитання.
Захисник ОСОБА_5 звертає увагу також на ще одне порушення судом, а саме не надання учасникам судового процесу права скористатись репліками. Як вбачається з журналу судового засідання від 15 грудня 2016 року (а.с. 90 91 т. 2), після виступу в судових дебатах захисник ОСОБА_5 обмінявся репліками, як це передбачено ч. 7 ст. 364 КПК України, а тому доводи останнього не відповідають матеріалам справи.
Статтею 467 КПК України визначений перелік судових рішень за наслідками розгляду кримінального провадження за нововиявленими обставинами. Крім того, цією ж нормою закону зазначено, що при ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.
Повноваження суду апеляційної інстанції закріплені в ст. 407 КПК України, відповідно до якої суд має право скасувати ухвалу суду повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу.
У зв`язку з чим вимоги апелянта про скасування ухвали та вироку суду з ухваленням нового вироку судом апеляційної інстанції не ґрунтуються на законі.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 15 грудня 2016 року.
Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києві від 15 грудня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про перегляд вироку Київського районного суду м. Сімферополя АРК від 21 жовтня 2010 року щодо ОСОБА_6 , засудженого за ст.. 94 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді десяти років позбавлення волі,за нововиявленими обставинами, залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3