Справа № 551/61/17
ВИРОК
іменем України
20 березня 2017 року Шишацький районний суд Полтавської області в особі головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Шишаки кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Сагайдак, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , фактично проживаючої без реєстрації в АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, освіта середня, заміжньої, раніше не судимої, працюючої в ТОВ «АФ «Ім.Довженка» дояркою, маючої на утриманні двох малолітніх дітей,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України та ч.1 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що в листопаді 2015 року ОСОБА_6 , перебуваючи з дозволу власниці в альтанці на території домогосподарка громадянки ОСОБА_4 , розташованого в АДРЕСА_3 , помітила, що ОСОБА_4 золотим браслетом, який знаходився на її руці, зачепилася за стіл від чого браслет порвався і впав на землю. Усвідомлюючи, що браслет являється для неї чужим майном і належить потерпілій ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань з метою наживи, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що ОСОБА_4 відійшла, ОСОБА_6 підібрала вказаний вище золотий браслет 585 проби, розмір 20 вагою 2,41 г, вартістю 800 гривень, поклала його в кишеню своїх шортів та покинула територію домогосподарства ОСОБА_4 , після чого викраденим майном розпорядилася на власний розсуд.

В результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_6 спричинила потерпілій ОСОБА_4 , матеріальні збитки на загальну суму 800,00 грн.

Своїми умисними протиправними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), ОСОБА_6 вчинила злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 21 лютого 2016 року приблизно об 11 годині ОСОБА_6 прийшла до будинку потерпілої ОСОБА_4 , розташованого в АДРЕСА_3 . Виявивши, що ОСОБА_4 , вдома немає і будинок замкнений, а ключ знаходиться у замку дверей, ОСОБА_6 діючи з прямим умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань з метою наживи відімкнула двері та проникла в приміщення житлового будинку. Достовірно знаючи місце де власниця будинку зберігала гроші, ОСОБА_6 в спальній кімнаті під килимом виявила гроші купюрами по 500, 200 та 100 гривень, які не перераховуючи поклала в кишеню своєї куртки. Після цього в приміщенні зали ОСОБА_6 виявила грошові кошти купюрами по 500 та 200 гривень, які також, не рахуючи, поклала в кишеню своєї куртки. Продовжуючи свою злочинну діяльність з тумбочки, на якій стояв телевізор, ОСОБА_6 , викрала золоту каблучку 585 проби вагою 3,11 грама вартістю 1000 гривень та золоту каблучку 585 проби вагою 3,06 грама вартістю 1000 гривень, які також поклала в кишеню своєї куртки та з викраденим майном покинула приміщення житлового будинку.

В результаті вищевказаних протиправних дій ОСОБА_6 вчинила крадіжку грошових коштів у загальній сумі 11100,00 грн., та двох золотих каблучок загальною вартістю 2000,00 грн., чим причинила потерпілій ОСОБА_4 , матеріальні збитки на загальну суму 13100,00 грн.

Своїми умисними протиправними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, ОСОБА_6 вчинила злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих їй злочинів визнала повністю та підтвердила обставини їх вчинення, викладені в обвинувальному акті. Цивільний позов потерпілої про відшкодування матеріальної та моральної шкоди визнала повністю. Від дачі показань відмовилась.

Потерпіла ОСОБА_4 підтвердила обставини вчинення злочинів, обсяг викраденого у неї майна, просила не призначати обвинуваченій суворого покарання з урахуванням того, що на її утриманні перебувають малолітні діти. Свій цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочинами підтримала.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_5 просив задовольнити цивільний позов потерпілої та вважав можливим призначення обвинуваченій покарання з випробуванням.

Після роз`яснення учасникам судового розгляду ст.349 КПК України, та за їх згодою суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин вчинення злочинів та розміру матеріальної та моральної шкоди, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

З урахуванням вищевикладеного, вину обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 та я.1 ст.185 КК України, суд вважає повністю доведеною.

Дії обвинуваченої ОСОБА_6 , що виразились у таємному викраденні золотого браслета, власником якого є потерпіла ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Дії обвинуваченої ОСОБА_6 , що виразились у таємному викраденні грошей та золотих каблучок з житлового будинку потерпілої ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та поєднане з проникненням у житло.

При призначенні покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з яких передбачений ч.1 ст.185 КК України, є злочином середньої тяжкості, а другий передбачений ч.3 ст.185 КК України, є тяжким злочином, особу обвинуваченої, яка до кримінальної відповідальності притягається вперше, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає перебування на утриманні обвинуваченої двох малолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченої ОСОБА_6 та попередження вчинення нею нових злочинів необхідним і достатнім буде призначення покарання у виді позбавлення волі, а з урахуванням пом`якшуючої покарання обставини при відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає можливим застосувати норми ст.75 КК України та звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов по справі повністю визнаний обвинуваченою, підтверджується матеріалами кримінального провадження, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 7-29, 100, 349, 369-371, 373-375, 392-395 КПК України, ст.ст.12, 66, 70, 75, 76, 185 КК України, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 та ч.1 ст.185 КК України і призначити покарання:

- за ч.3 ст.185 КК України у виді трьох років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.185 КК України у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ч.1 та ч.2 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_6 , покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 від відбування покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну свого місця проживання, роботи, або навчання та періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Речові докази по справі: бирку до золотого ланцюжка, договір про надання фінансового кредиту, договір страхування, видатковий чек від 04.08.2016 року зберігати при матеріалах справи.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочинів, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 20040,00 (двадцять тисяч сорок) гривень на відшкодування матеріальної шкоди та 5000,00 (п`ять тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення злочинів, а всього стягнути 25040,00 (двадцять п`ять тисяч сорок) гривень.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя