печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління прокуратури Київської області ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Михайлівка, Тетіївського району, Київської області, громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :
В провадження слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління прокуратури Київської області ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .
Вказане клопотання обґрунтоване тим, що Першим слідчим відділом слідчого управління прокуратури Київської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000082 від 28.03.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Проведеним розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді Михайлівського сільського голови Тетіївського району Київської області, вимагав та отримав від громадянина ОСОБА_7 неправомірну вигоду у розмірі 60 000 гривен, шляхом перерахування зазначених коштів на рахунок вказаного ОСОБА_5 підприємства ПП «Буд Тет».
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.
Захисник заперечував проти задоволення клопотання, оскільки ризики та підозра необгрунтовані, підозрюваний має на утриманні хворих батьків похилого віку, дружину, малолітню та неповнолітню дитину, сам позитивно характеризується. Разом з тим, зазначив, що у підозрюваного відсутній закордонний паспорт.
Підозрюваний підтримав думку захисника.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що 21.04.2017 року слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, одночасно підозрюваному ОСОБА_5 визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

З матеріалів клопотання вбачається, що двохмісячний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні завершується 21 червня 2017 року, однак, через особливу складність кримінального провадження, завершити досудове розслідування у вказаний строк не представляється за можливе. У зв`язку з чим слідчий в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_6 звернувся з клопотанням про продовження строку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 4 місяців, тобто до 21.08.2017 та 12 червня 2017 року заступником прокурора Київської області ОСОБА_8 строк досудового розслідування продовжено до чотирьох місяців, тобто до 21.08.2017.

У відповідності до положень ст.197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст.219 КПК України.
Натомість, згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
У відповідності до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.
Згідно зі ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.
Відповідно до п.3 ст.5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи на судовий розгляд упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Більше того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави для продовження строку тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
Клопотання органу досудового розслідування про наявність в кримінальному провадженні ризиків, які обумовлюють доцільність продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою до 4-х місяців фактично обґрунтовано лише тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого злочину, який є тяжким. Проте, сама лише тяжкість можливого вчинення злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Між тим, доводи клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні, не підтвердженні належними та об`єктивними даними і прокурором в судовому засіданні не доведені.
Матеріали клопотання не містять об`єктивних даних, які достатньо вказували б на перешкоджання інтересам слідства.
Незважаючи на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, він вперше притягується до кримінальної відповідальності, характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки, наявність у нього утриманців з проблемами зі здоров`ям - все вищевикладене в сукупності спростовує твердження органу досудового розслідування про те, що він може ухилятися від слідства та суду.
Враховуючи характер висунутої підозри, виключно позитивні дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , а також відсутність даних про наявність з його сторони спроб ухилитися від органу досудового розслідування та перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, про що також свідчить поведінка підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що подальше тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою в якості запобіжного заходу не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_5 про який йдеться в клопотанні слідчого, а відтак відмовляє в його задоволенні.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, відмовляючи в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя має право згідно ч.4 ст.194 КПК України застосувати до підозрюваного інший, більш м`який запобіжний захід.
Оцінивши в сукупності всі вищевикладені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного ОСОБА_5 та тяжкості висунутої йому підозри і зможе забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
На підставі та керуючись ст.29 Конституції України, ст.176-178, 181-184, 193, 194, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання відмовити.

Змінити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в певний період доби.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду у кримінальному провадженні;

- утриматись від спілкування з особами, що визначені слідчим у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді та покладених судом обов`язків в межах строку досудового розслідування до 11 серпня 2017 року включно.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 з під варти в залі суду.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Слідчий суддя ОСОБА_1