УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання про накладення арешту,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м.Києва звернувся слідчий Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 зпогодженим з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_5 клопотанням про накладення у кримінальному провадженні № 120 171 001 000 067 30 арешту на автомобіль «BMW Х3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що 05.06.2017 на сайті «Авторіо» ОСОБА_4 знайшла оголошення про продаж свого автомобіля «BMW Х3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , яке розміщене невідомою особою.
Після ознайомлення ОСОБА_4 з оголошенням, враховуючи, що на теперішній час вказаний автомобіль перебуває у користуванні її колишнього чоловіка ОСОБА_6 , потерпіла дійшла висновку про самовільний продаж її автомобіля ОСОБА_6 .
У зв`язку з цим рішенням слідчого від 06.06.2017 автомобіль «BMW Х3» визнаний речовим доказом.

Керуючись викладеним, слідчий просив накласти арешт на вказаний автомобіль з метою забезпечення його схоронності.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Власник майна ОСОБА_4 не заперечувала проти задоволення клопотання та вважала застування ініційованого слідчим заходу єдиним шляхом збереження її майна.

Слідчий суддя, заслухавши доводи учасників розгляду клопотання, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч.2 ст. 170 КПК арешт майна допускається, серед іншого, з метою збереження речових доказів.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи, якщо воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК критеріям.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення за ст. 356 КК України, за фактом вчинення якого здійснюється розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного у клопотанні майна, оскільки вказаний автомобіль є об`єктом злочинних посягань.

Крім того, слідчим доведено існування реальних ризиків приховування та відчуження вказаного майна.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
Клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «BMW Х3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1