ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 серпня 2017 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №00000414 від 30.12.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину 2015 року народження, працюючого продавцем в ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за контрактом та проходячи військову службу на посаді командира відділення взводу контролю повітряної обстановки роти управління розвідувально-інформаційного відділу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», діючи з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 12.12.2016 року не з`явився без поважних причин до вказаної військової частини, яка дислокувалась за адресою АДРЕСА_2 , та умисно ухилявся від проходження військової служби до 22.12.2016 року.

Крім того, ОСОБА_4 , обіймаючи ту ж саму посаду, діючи повторно, з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 22.12.2016 року самовільно залишив без поважних причин військову частину НОМЕР_1 , яка дислокувалася за адресою АДРЕСА_2 , та умисно ухилявся від проходження військової служби до 17.01.2017 року.

Допитаний у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у висунутому обвинуваченні визнав в повному обсязі, щиро покаявся та підтвердив, що дійсно, 12.12.2016 року не з`явився до військової частини, а прибувши 22.12.2016 року, самовільно залишив військову службу та був відсутнім до 17.01.2017 року.

Вказав, що причиною нез`явлення для проходження військової служби були сімейні обставини, а саме: захворювання малолітнього сина.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд по справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України як самовільне залишення військової частини та нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинені військовослужбовцем (крім строкової служби).

При визначенні ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, першу судимість, позитивні характеристики з місця роботи та проживання, знаходження на утриманні малолітньої дитини, обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та приходить до висновку, що необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, буде призначення покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні, самовільне залишення обвинуваченим військової частини та нез`явлення вчасно на службу було пов`язане з хворобою малолітнього сина, що суд визнає як обставину, яка пом`якшує покарання, а саме: вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.

Таким чином, враховуючи такі обставини як щире каяття та вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого, суд вважає за можливе застосувати положення ч.1 ст.69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.4 ст.407 КК України, а саме призначити покарання у виді штрафу.

Цивільний позов та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст.407 КК України та призначити покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 600(шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень.

До вступу вироку в законну силу, обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку після його оголошення негайно вручається засудженому та прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_1