Справа №718/724/17
Провадження №1-кп/718/47/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.08.2017 року м. Кіцмань
Кіцманський районний суд Чернівецької області

у складі: головуючої-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кіцмань кримінальне провадження № 0000076, внесене 13.02.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Берегомет, Кіцманського району, Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, на утриманні має малолітню доньку, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В :

Згідно обвинувального акту, складеного 28.03.2017 року, досудовим розслідуванням встановлено, що 08.02.2017 року біля 01 год. 00 хв., в с. Реваківці, Кіцманського району, Чернівецької області, ОСОБА_4 переслідуючи корисливу мету на таємне викрадення чужого майна, підійшов до приміщення неробочого столярного цеху, що належить праві приватної власності ОСОБА_5 , який знаходиться по АДРЕСА_1 , де переконавшись у тому, що його ніхто не бачить із сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, проник в приміщення не робочого столярного цеху, де діючи умисно, таємно викрав: металеві каркаси в кількості 20 шт., 10 комплектів батарей опалення, труби металеві в кількості 16 шт., алюмінієва конструкція, металеві корунки, металева ванна, завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 21 500 гривень.
Відтак, дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, - крадіжка, поєднана з проникненням в інше приміщення.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 після роз`яснення суті обвинувачення, свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав частково. Пояснив, що дійсно 08 лютого 2017 року біля 01 год, розібравши металевий паркан, він проник на територію неробочого столярного цеху в с.Реваківці, Кіцманського району, звідки таємно викрав металобрухт вагою 920 кг. Зазначив, що цілих виробів із цеху не викрадав, нічого не розпилював, забрав тільки металобрухт та металеву ванну. Весь викрадений ним металобрухт вагою 920 кг він повернув потерпілому в такому ж вигляді, як і викрав. Розумів , що чинить протиправно, однак свій вчинок пояснює скрутним матеріальним становищем та бажанням зустріти дружину та новонароджену доньку із лікарні, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що з приміщення неробочого столярного цеху, що в с.Реваківці, Кіцманського району, що йому належить, викрадено не металобрухт, а цілісні конструкції , загальна вартість яких ним визначена в сумі 21 500 гривень, на підставі власних розрахунків, а саме вартість металу та вартість виконаних робіт.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, за встановлених судом обставин, повністю підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, зокрема:

даними в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_6 , який, будучи допитаним в судовому засіданні, пояснив, що в лютому 2017 року до нього зателефонував ОСОБА_4 з проханням відвезти металобрухт на його бусі для здачі в смт.Лужани. Він йому відмовив, так як його бус був несправним.
даними в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_7 - близького товариша обвинуваченого, який, будучи допитаним в суді пояснив, що в лютому 2017 року до нього зателефонував ОСОБА_4 з проханням відвезти металобрухт на здачу в смт.Лужани. Він приїхав додому до ОСОБА_8 на власному автомобілі ВАЗ 2103 з причепом, допомагав йому вантажити металобрухт. Бачив, що серед речей, що вантажились були балки, стойки, цілих виробів там не було. Ванни чи батарей опалення не бачив. Дані речі вони відвезли для здачі. ОСОБА_8 повідомив, що це його металобрухт. В неділю наступного дня, на прохання ОСОБА_8 , вони повернулись в смт Лужани та забрали із пункту цей металобрухт, для того щоб повернути потерпілому.
даними в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_9 , який, будучи допитаним в судовому засіданні, пояснив, що він працює в ТОВ «Укрполімет», що в смт.Лужани, який займається прийомом металобрухту. Пояснив, що в лютому 2017 року на підприємство приїхав ОСОБА_4 на автомобілі ВАЗ 2103 з причепом, завантаженим металобрухтом. Оскільки у ОСОБА_4 не виявилось з собою паспорта громадянина України, то ОСОБА_4 із товаришем розвантажили металобрухт із причепа в окреме місце, а наступного дня вони ж приїхали і все забрали, нічого не пояснивши. Вказав, що на причепі знаходились розпиляні металеві конструкції, металобрухт, цілих речей він не бачив.
Крім показів свідків, провина ОСОБА_4 у вчиненні таємного викрадення металобрухту, поєднаному з проникненням в приміщення неробочого столярного цеху, також підтверджується письмовими доказами по справі, а саме:

-витягом з кримінального провадження № 0000076 від 13.02.2017 року про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України. Заявник або потерпілий ОСОБА_5 (а.с.52).

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 12.02.2017 року, згідно з яким потерпілий ОСОБА_5 просить притягнути до відповідальності невідому особу, яка в період часу з 03.01.2017 року по 12.02.2017 року, шляхом пошкодження дерев`яних дверей проникла в приміщення столярного цеху по АДРЕСА_3 , звідки таємно викрала металеві конструкції на загальну суму 5000 грн. Даний факт зареєстровано в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події 12.02.2017 року № 596. (а.с. 53).

- протоколом огляду місця події, таблицею ілюстрацій від 12.02.2017 року за участю власника ОСОБА_5 . Об`єктом огляду являється територія нефункціонуючого столярного цеху, що по АДРЕСА_3 . Встановлено наявність цегляної будівлі накритої шифером, вікна якої закриті плівкою, а вхід - пошкодженим дерев`яним щитом. На землі наявні різного роду металеві конструкції у розкиданому вигляді. На снігу зафіксовано доріжку слідів від будівлі до бетонного паркану, де одна із секцій демонтована та знаходилась на землі. (а.с. 55-58).

-протоколом добровільної видачі від 13.02.2017 року , з якого вбачається , що ОСОБА_4 в присутності понятих добровільно видав металеві конструкції та металобрухт, який він викрав із столярного цеху в с.Реваківці, Кіцманського району та на санах відвіз до місця свого проживання в АДРЕСА_1 . Фото викрадених Циганчуком речей додається. (а.с. 65, 69).

- протоколом огляду речей від 13.02.2017 року , згідно якого встановлено, що об`єктом огляду являється металеві конструкції у вигляді металевих балок довжиною по 1,5 м в кількості 10 шт., металева ванна білого кольору, металеві конструкції у вигляді ребер, довжиною по 3 м, в кількості 10 шт., що знаходяться на території господарства, що в АДРЕСА_1 . (а.с.66-68).

- Актом зважування від 13.02.2017 року , згідно якого за результатом зважування на вазі металевих конструкцій та металобрухту різного виду заважено 920 кг. (а.с. 63)

- довідкою, виданою ПП ОСОБА_10 про те, що вартість одного кілограма чорного металу на 13.02.2017 року становить 4 гривні. Вартість 920 кг чорного металу становить 3680 гривень. (а.с. 64)

-протоколом проведення слідчого експерименту від 21.03.2017 року за участю потерпілого ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_4 в АДРЕСА_3 з метою перевірки і уточнення відомостей, які під час допиту в якості підозрюваного надав ОСОБА_4 (а.с.73-76).

За вимогами ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення.

Проаналізувавши та оцінивши вивчені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Ці докази є достатніми, оскільки як окремо так і у сукупності в повній мірі доводять винуватість ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення проти власності.

Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено, що 08.02.2017 року біля 01 год. 00 хв., в с. Реваківці, Кіцманського району, Чернівецької області, ОСОБА_4 , переслідуючи корисливу мету на таємне викрадення чужого майна, проник на територію земельної ділянки, на якій знаходиться столярний цех, що по АДРЕСА_1 , після чого зайшов у приміщення неробочого столярного цеху, звідки таємно викрав: металеві конструкції у вигляді металевих балок довжиною по 1,5 м в кількості 10 шт., металеву ванну білого кольору, металеві конструкції у вигляді ребер, довжиною по 3 м, в кількості 10 шт., загальною вагою 920 кг, завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 3680 гривень.

Суд вважає, що доводи потерпілого, що із території столярного цеху викрадено цілі вироби, а не металобрухт, вартість яких ним визначено 21 500 грн. із розрахунку ціни металу та робота по виготовленню цілого виробу, не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду.

Так, із протоколу огляду місця події, таблиці ілюстрацій від 12.02.2017 року (а.с.55-58) вбачається, що слідів демонтажу металевих конструкцій різальними інструментами в приміщенні столярного цеху в с.Реваківці не виявлено. Допитані в судовому засіданні свідки також підтвердили те, що у ОСОБА_4 вони бачили саме металобрухт, серед якого металевих виробів не було. Інших доказів завдання ОСОБА_8 потерпілому матеріальної шкоди, судом не встановлено.

Таким чином в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження, що ОСОБА_4 вчиняв будь-які дії по демонтажу, розпилювання цілих металевих конструкцій з метою подальшого їх викрадення. Весь металобрухт, який викрадений ОСОБА_8 08.02.2017 року із столярного цеху та добровільно ним виданий 13.02.2017 року, являє собою залишки цілих металевих конструкцій, які знаходились у столярному цеху в с.Реваківці, вартість яких становить 3680 гривень, згідно довідки ПП ОСОБА_10 від 13.02.2017 року (а.с. 64).

У відповідності до ч.1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту та на підставі доказів, наданих суду сторонами кримінального провадження.

З огляду на наведене, суд вважає, що дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч.3 ст.185 КК України, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна, крадіжку, поєднана з проникненням в інше приміщення.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Судом не встановлено обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому.

Відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 року), під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно п.3 згаданої Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, згідно із ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, вчиненим умисно, конкретні обставини справи та відношення обвинуваченого до скоєного, який вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, особу обвинуваченого, який раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, одружений, на утриманні має малолітню дочку ІНФОРМАЦІЯ_3 , який позитивно характеризується за місцем проживання.

Виходячи з наведеного та враховуючи особу обвинуваченого, думку потерпілого, який при визначенні міри покарання погодився із позицією прокурора, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст.185 КК України на мінімальний встановлений статтею строк, без відбування покарання, відповідно до ст. 75 КК України та з покладенням на нього обов`язків, відповідно до ст.76 КК України, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що перевиховання та виправлення обвинуваченого можливі без ізоляції від суспільства, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374 КПК України, ст.ст. 12, 65-67, 75,76 КК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: 920 кг чорного металу, а саме: металева ванна, 10 металевих конструкцій та металобрухт, що передані потерпілому ОСОБА_5 під відповідальну розписку - залишити останньому за належністю.(а.с.70,71).

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1