У Х В А Л А
Справа № 338/124/17
05.04.2017 смт.Богородчани
Богородчанський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Богородчани клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації стосовно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України,
в с т а н о в и в:
30 грудня 2016 року наказом №3938/5 Міністерства юстиції України прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком суду Російської Федерації громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 01 лютого 2017 року до суду надійшло клопотання про приведення цього вироку у відповідність із законодавством України.
Вироком Третьяковського районного суду Алтайського краю Російської Федерації від 18 червня 2014 року громадянина України ОСОБА_4 засуджено за ч.4 ст.111 КК Російської Федерації та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 7 (сім) років без обмеження свободи з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму. Строк покарання ОСОБА_4 ухвалено рахувати з 18 червня 2014 року. Зараховано в строк відбування покарання час утримання під вартою з 16 грудня 2013 року по 18 червня 2014 року. Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 ухвалено залишити до набрання вироком законної сили попередньо обраний утримання під вартою.

Апеляційною ухвалою Судової колегії в кримінальних справах Алтайського крайового суду Російської Федерації від 28 серпня 2014 року вирок Третьяковського районного суду Алтайського краю Російської Федерації від 18 червня 2014 року змінено. Призначене ОСОБА_4 покарання за ч.4 ст.111 КК Російської Федерації зменшено до 6 (шести) років 10 (десяти) місяців позбавлення волі з відбуванням у виправній колонії суворого режиму. В решті вирок залишено без зміни.

ОСОБА_4 відбуває покарання у Федеральній казенній установі «Виправна колонія №10 УФСВП Росії по Алтайському краю». Кінець строку відбуття покарання 15 жовтня 2020 року.

На підставі викладеного заявник просить суд визначити норми (статті, частини статей) Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнано винним та визначити строк покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 на підставі вироку Третьяковського районного суду Алтайського краю Російської Федерації від 18 червня 2014 року з урахуванням Апеляційної ухвали Судової колегії по кримінальним справам Алтайського крайового суду Російської Федерації від 28 серпня 2014 року.

В судовому засіданні прокурор клопотання Міністерства юстиції України підтримав та просив його задовольнити.

Представник Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився. В клопотанні зазначено про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до положень ч.1 ст.610 КПК України, неявка представника Міністерства юстиції України не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України слід задовольнити з наступних підстав.

Так, відповідно до положень ч.1 ст.7 КК України, громадяни України, які вчинили злочини за її межами, підлягають кримінальній відповідальності за цим Кодексом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно з ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Частиною 1 ст. 602 КПК України передбачено, що вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Виконуючи вищевказані вимоги, а також положення ч.3 ст. 603 КПК України, якою на суд покладено обов`язок встановити, чи дотримані умови, передбачені міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або цією главою КПК України, суд зазначає, що чинними на території України є: Конвенція про передачу засуджених осіб від 21березня 1983 року, Конвенція про передачу засуджених до позбавлення волі для подальшого відбування покарання від 06.03.1998 року та Європейська конвенція про міжнародну дійсність кримінальних вироків від 28 травня 1970 року, які ратифіковані Україною 22 вересня 1995 року, 19.02.1999 року та 26 вересня 2002 року відповідно.

Згідно ч.1 ст.4 Європейської конвенції про міжнародну дійсність кримінальних вироків від 28 травня 1970 року, санкція може виконуватися іншою Договірною Державою тільки у разі, якщо згідно з її законодавством дія, за яку була встановлена санкція, була б злочином в разі її вчинення на її території, та особа, якій було встановлено санкцію, підлягала би покаранню, в разі якщо вона вчинила б цю дію там.

Крім того, відповідно до ст.10 «Конвенції про передачу засуджених осіб» від 21 березня 1983 року, у разі продовження виконання вироку держава виконання вироку дотримується характеру і тривалості покарання, призначеного державою винесення вироку.

Відповідно до ч.1 ст.11 вищевказаної конвенції, у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган:

a) повинен врахувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку;

b) не може замінювати міру покарання, що передбачає позбавлення волі, грошовим штрафом;

c) повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі;

d) не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів.

Згідно з частинами 3, 4 ст.610 КПК України, під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.

При визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:

1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;

2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Судом встановлено, що вироком Третьяковського районного суду Алтайського краю Російської Федерації від 18 червня 2014 року ОСОБА_4 засуджено за ч.4 ст.111 КК Російської Федерації, тобто за умисне спричинення тяжкої шкоди здоров`ю, небезпечної для життя людини, що спричинило з необережності смерть потерпілого.

Вказані дії ОСОБА_4 , за які його засуджено в Російській Федерації, є кримінальним правопорушенням згідно з законодавством України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.610 КПК України засудженому ОСОБА_4 слід визначити статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку Російської Федерації.

Визначити, що ч.4 ст.111 КК Російської Федерації, за якою ОСОБА_4 засуджено вироком Третьяковського районного суду Алтайського краю Російської Федерації від 18 червня 2014 року, відповідає ч.2 ст.121 КК України (умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого).

За вчинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого (ч.2 ст.121 КК України) КК України передбачена відповідальність у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років.

Водночас, враховуючи положення п.2 ч.4 ст.610 КПК України, засудженому ОСОБА_4 за ч.2 ст. 121 КК України слід визначити покарання у виді 6 (шести) років 10 (десяти) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_4 слід обчислювати з 18 червня 2014 року - відповідно до дати, яка встановлена вироком Третьяковського районного суду Алтайського краю Російської Федерації від 18 червня 2014 року. Одночасно слід зарахувати у строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 термін попереднього ув`язнення з 16 грудня 2013 року по 18 червня 2014 року.

Також, відповідно до положень п. с ч.1 ст. 11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, суд не визначає виду кримінально-виконавчої установи, в якій належить відбувати покарання засудженому, оскільки діючим законодавством України, не передбачено визначення виду такої установи саме судом.

Керуючись ст.610 КПК України, ст.11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, суд

у х в а л и в:
Задовольнити клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави відносно ОСОБА_4 у відповідність з законодавством України.

Вирок Третьяковського районного суду Алтайського краю Російської Федерації від 18 червня 2014 року з урахуванням Апеляційної ухвали Судової колегії по кримінальним справам Алтайського крайового суду Російської Федерації від 28 серпня 2014 року відносно ОСОБА_4 привести у відповідність із законодавством України.

Визначити, що ч.4 ст.111 КК Російської Федерації, за якою ОСОБА_4 засуджено вироком Третьяковського районного суду Алтайського краю Російської Федерації від 18 червня 2014 року, відповідає ч.2 ст.121 КК України.

Засудженому ОСОБА_4 на підставі вироку Третьяковського районного суду Алтайського краю Російської Федерації від 18 червня 2014 року з урахуванням Апеляційної ухвали Судової колегії по кримінальним справам Алтайського крайового суду Російської Федерації від 28 серпня 2014 року визначити покарання за ч.2 ст.121 КК України - 6 (шість) років 10 (десять) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 у виді позбавлення волі рахувати з 18 червня 2014 року.

Копію ухвали суду направити до Міністерства юстиції України та центрального органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1