Справа № 308/5577/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

29.06.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з участю секретаря ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_7 , слідчого ОСОБА_8 розглянув у відкритому судовому засіданні провадження № 11сс/777/355/2017 за клопотанням про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу в виді тримання під вартою, в якому захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.06.2017.
Цією ухвалою за клопотанням старшого слідчого в особливо важливих справах СУ ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_8 , погодженим прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 щодо ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Октемберян (Вірменія), мешканця АДРЕСА_1 , вірмена, громадянина Російської Федерації, з середньою освітою, непрацюючого, не судимого, підозрюваного в учиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч.2 ст.15, пунктами 1 і 5 ч. 2 ст. 115 КК, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється в тому що без передбаченого законом дозволу, у невстановленому місці, в невстановлений час і у невстановленої особи, придбав, зберігав та носив при собі одноразовий протитанковий гранатомет РПГ-22 «Нетто» з реактивним кумулятивним пострілом (боєприпасом), і о 21:19 27.01.2017 в м. Ужгороді з метою умисного вбивства ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , усвідомлюючи небезпеку для життя й інших осіб, здійснив з цього гранатомету прицільний постріл в освітлене вікно другого поверху будинку АДРЕСА_2 , в якому в цей час знаходились ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , однак свого умислу до кінця не довів, з причин, що не залежали від його волі: постріл влучив вище вікна у горище. Внаслідок пострілу повалилася частина стелі, сталась пожежа, потерпілий ОСОБА_11 отримав опіки обох рук і шкірного покриву голови.
Клопотання слідчого мотивоване тим, що ОСОБА_5 є громадянином іншої держави, підозрюється в учиненні тяжкого і особливо тяжкого кримінальних правопорушень, за які йому загрожує покарання аж до довічного позбавлення волі, що його підозра обґрунтована даними протоколу огляду місця події, висновками вибухотехнічної, одорологічної експертиз, показаннями потерпілого ОСОБА_11 , іншими матеріалами кримінального провадження, а обрання запобіжного заходу - потребою забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, запобігти його спробам переховатися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Слідчий вважав, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам.
Ухвала слідчого судді мотивована тими ж доводами. Як докази, на яких ґрунтується підозра ОСОБА_5 , в ухвалі наведені висновки одорологічної експертизи про спільне джерело походження запаху відібраного з крові ОСОБА_5 і запахів, вилученого з металевої поверхні заглушки та з поверхні спускового гачка тубуса гранатомету РПГ-22 виявленого під час огляду місця події, а також показання потерпілого ОСОБА_11 про можливий мотив замаху на умисне вбивство. Підставами взяття ОСОБА_5 під варту слідчий суддя визнав ризики переховування його від органів досудового розслідування, і незаконного впливу на потерпілого та свідків.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді і застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід, не пов`язаний з ізоляцією від суспільства. Твердить, що наведені в ній доводи про обґрунтованість підозри є непереконливими, спростовуються показанням и свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , що слідчим суддею не досліджені фактичні дані, які містяться в матеріалах провадження, не визначений момент затримання, не встановлено доказів переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування, не обговорені і не вмотивовані неможливість застосування менш суворого запобіжного заходу або застави, доводи про ризики вчинення інших кримінальних правопорушень, знищення, ховання або спотворення речей, які мають значення для встановлення обставин справи.

Прокурор ОСОБА_7 подав на апеляційну скаргу захисника заперечення. Зауважив, що зазначення часу затримання в ухвалі слідчого судді про взяття особи під варту не вимагається; що ОСОБА_5 був затриманий після постановлення оскарженої ухвали слідчого судді, на її підставі 12.06.2017; що всі процесуальні дії з участю ОСОБА_5 були проведені з додержанням вимог кримінального процесуального закону; що для обрання запобіжного заходу достатньо довести обґрунтованість підозри, а не вини підозрюваного; що тримання ОСОБА_5 під вартою виправдано вже особливою тяжкістю злочинів, у яких він обґрунтовано підозрюється.

Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст оскарженої ухвали і доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення захисника і підозрюваного на підтримання апеляційних вимог, промову прокурора, який заперечив проти них і вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає до задоволення; провів судові дебати, перевірив матеріали провадження, обговорив доводи сторін і приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з приписами ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, зокрема підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії.

Відповідно до ч.1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, виключно у разі, якщо прокурор доведе, що, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу. Згідно з ч.4 цієї статті слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування або такого, який спричинив загибель людини.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи питання про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , Апеляційний суд надає перевагу об`єктивним доказам, якими в даному випадку є протокол огляду місця події, речові докази піддані експертному дослідженню, висновки вибухотехнічної і одорологічної експертиз, і тим, які з ними узгоджуються, зокрема, показанням потерпілого ОСОБА_11 , над суб`єктивними: наведеними в апеляційній скарзі показаннями трьох свідків, з яких ОСОБА_12 і ОСОБА_13 є приятелями підозрюваного, а ОСОБА_14 його дружиною.

Як вбачається з матеріалів цього провадження, ОСОБА_5 не працює, постійного джерела прибутку не має, проте має сім`ю в якій двоє неповнолітніх дітей, не судимий, підозрюється у вчиненні тяжкого і особливо тяжкого злочинів, за які законом передбачено покарання аж до довічного позбавлення волі.

При застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя додержав вимоги ст.ст. 132, 176 - 178, 183, 194 КПК України, дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування тримання під вартою, дав їм належну оцінку. Встановлені слідчим обставини кримінальних правопорушень, у яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ступінь їх тяжкості, покарання, яке загрожує за їх вчинення, дають підстави вважати, що перебуваючи на волі він може ухилитися від виконання процесуальних обов`язків, незаконно впливати на потерпілого та свідків.

Статтею 196 КПК України, зокрема її частиною четвертою, передбачено, що в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Враховуючи, що згідно зі ст. 197 КПК строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів з моменту взяття під варту або затримання, якщо воно передувало взяттю під варту. слідчий суддя, визначивши датою закінчення дії ухвали 07.08.2017, цю вимогу закону виконав: згідно з повідомленням прокурора ОСОБА_5 був затриманий 12.06.2017 на підставі ухвали слідчого судді.

Та обставина, що ОСОБА_5 до затримання не переховувався від органів досудового розслідування, не є переконливим доводом на користь відмови в застосуванні запобіжного заходу або обрання менш суворого запобіжного заходу, оскільки про існування доказів, на яких ґрунтується підозра, йому стало відомо тільки в день розгляду клопотання слідчим суддею.

Надані захисником відомості про особу ОСОБА_5 , інші доводи апеляційної скарги також не переконують у тому, що виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання заявленим ризикам здатний забезпечити менш суворий запобіжний захід.

Через те, що одне з кримінальних правопорушень, в якому підозрюється ОСОБА_5 , передбачене ч.2 ст. 15, п.п.1,5 ч.2 ст. 115 КК (закінчений замах на умисне вбивство двох осіб, вчинений способом, небезпечним для життя багатьох осіб), поза всяким сумнівом є актом застосування насильства, направленим на спричинення загибелі принаймні двох людей, слідчий суддя, згідно з ч.4 ст. 183 КПК був вправі не визначати розміру застави, що і зробив, відповідно вмотивувавши в ухвалі таке рішення.

Факт дослідження слідчим суддею матеріалів, що мали значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу, підтверджується записом судового засідання, зробленого за допомогою технічного засобу та журналу, а також оскарженою ухвалою слідчого судді, мотивувальна частина якої містить виклад їх змісту і аналіз.

Заявлений у клопотанні ризик вчинення інших кримінальних правопорушень слідчий суддя до уваги не взяв, а ризик знищення, ховання або спотворення речей, які мають значення для встановлення обставин справи, у клопотанні не заявлений і тому слідчим суддею не розглядався. Тому і довід апеляційної скарги про відсутність в оскарженій ухвалі їх обґрунтування Апеляційний суд до уваги не приймає.

Отже, з огляду на тяжкість кримінальних правопорушень, в яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , час, місце, спосіб вчинення замаху на умисне вбивство: ввечері, у щільно забудованому житловому кварталі міста, шляхом здійснення пострілу з гранатомета; наслідки цього замаху: руйнування будинку і шкоду здоров`ю потерпілих, особливий суспільний резонанс цієї події, Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що тримання ОСОБА_5 під вартою є виправданим запобіжним заходом.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, Апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 12.06.2017 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно і оскарженню касаційним порядком не підлягає.

Судді: