Справа №460/5290/16-к
Провадження №1-кп/460/218/17
УХВАЛА
22.06.2017 року м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
при секретарі- ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої - ОСОБА_4
представника потерпілої ОСОБА_5
законного представника потерпілої- ОСОБА_6
представника служби у справах дітей- ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9
під час розгляду в закритому підготовчому судовому засіданні в залі суду, в місті Яворові клопотання захисника ОСОБА_9 в кримінальному провадженні, відомості щодо яких внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001272 від 18.08.2016 року про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
До Яворівського районного суду Львівської області було скеровано обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001272 від 18.08.2016 року про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України.
23.11.2016року на підставі ухвали судді Яворівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 в даному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання на 17 год.00 хв. 28.11.2016 року, яке в подальшому за клопотанням учасників судового розгляду було неодноразово перенесено.
22.06.2017року в підготовчому судовому засіданні від захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на адресу суду надійшло письмове клопотання про повернення обвинувального акту прокурору. В обгрунтуванні клопотання захисник обвинуваченого ОСОБА_8 -адвокат ОСОБА_9 покликається на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам, передбаченим ст.291 КПК України, а саме, пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення викладено не чітко (не конкретно). Як вбачається з обвинувального акта інкримінований обвинуваченому ОСОБА_8 злочин був нібито вчинений останнім в один із днів 2013 року по 18.08.2016 року, тобто без конкретизації відповідної дати цього дня, не вказано (число, місяць,рік) а також часу (годин, хвилин), що в цілому стосується події кримінального правопорушення, яка є складовим елементом формулювання суті обвинувачення. Однак, формулювання обвинувачення повинно ґрунтуватися на обставинах, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, факти, які впливають на ступінь його тяжкості, тощо. Допущене досудовим слідством не чітке (не конкретне) формулювання обвинувачення в даному обвинувальному акті позбавляє обвинуваченого ОСОБА_8 права на справедливий суд. Просить клопотання задовольнити.

В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_8 клопотання захисника підтримав, просить таке задовольнити та прийняти заперечення подані захисником.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні щодо повернення обвинувального акту заперечив, вважає що клопотання обвинуваченого та його захисника про повернення обвинувального акту, є безпідставним, оскільки такий відповідає вимогам передбаченим ст.291 КПК України,просить в задоволенні клопотання відмовити.

Потерпіла ОСОБА_4 та їїї представник в судовому засіданні просять в задоволенні клопотання щодо повернення обвинувального акта прокурору відмовити.

Законнмй представник потерпілої ОСОБА_4 просить клопотання захисника задовольнити.

Представник у справах дітей Яворівської районної адміністрації при вирішенні даного клопотання поклався на розгляд суду.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали обвинувального акту та реєстру матеріалів з додатками до обвинувального акту, суд прийшов до висновку що дійсно обвинувальний акт у вищевказаному кримінальному провадженні не відповідає вимогам, передбаченим ст.291 КПК України, а саме:
- в обвинувальному акті по кримінальному провадженню відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001272 від 18.08.2016 року формулювання обвинувачення щодо часу вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 викладено не чітко (не конкретно). Як вбачається з обвинувального акту досудовим розслідуванням встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 " в один із днів 2013 року по 18.08.2016 року, проживаючи спільно з дружиною ОСОБА_6 та малолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи,що його донька ОСОБА_10 не досягла 16-річного віку та статевої зрілості,неодноразово, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, використовуючи тимчасову відсутність дружини, в нічний час, знаходячись по місцю свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , розуміючи що малолітня ОСОБА_4 перебуває в статусі його дитини, що обумовлює підкорення його вимогам не чинити опір, вчиняв щодо неї розпусні дії,які виразились в тому що він, користуючись її безпораднім станом, яка внаслідок малолітнього віку не могла розуміти характеру та значення вчинених з нею дій та не могла чинити опір, умисно оглядав її статеві органи, гладив та стискав їх руками та імітував статевий акт, чим спричинив шкоду нормальному моральному становленню малолітньої доньки", тобто, в предявленому ОСОБА_8 обвинуваченні відсутні не тільки година, день, місяць, але й досудовим розслідуванням та прокурором не встановлено конкретно року вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 , лише йде покликання на події що мали місце в один із днів 2013 року по 18.08.2016 року.

В обвинувальному акті не конкретизовано та не вмотивовано значимість обвинувачення яке відмежовується з 18.08.2016року, що відбулося в цей день, і чому саме цією датою закінчується період який інкримінується ОСОБА_8 ..

Аналізуючи період з 2013 року по 18.08.2016року, який інкримінується обвинуваченому, кваліфікація не відповідає фактичним обставинам, які слідчий та прокурор вважають встановленими.

Так, згідно обвинувального акту слідчий та прокурор вважають, що ОСОБА_8 обгрунтовано підозрюється у вчиненні розпусних дій щодо малолітньої особи батьком, тобто у кримінальному правопорушенні передбаченому ч.2 ст.156 КК України.

Кваліфікуюча ознака "неодноразово" є об`єктивною підставою для визначення наявності повторності, передбаченої ст.32 КК України.

Саме твердження "неодноразово" без конкретизації відповідної дати цього дня, (числа місяця, року) а також часу (години і хвилини), що в цілому стосується події кримінального правопорушення, яке згідно обвинувального акту обмежується "періодом з 2013року по 18.08.2016року, суперечить вимогам ч.5 ст.291 КПК України та вимогам ст.91 КПК України, а отже, з цих підстав обвинувальний акт не відповідає вимогам даного Закону, оскільки викладено не чітке (не конкретне) формулювання обвинувачення в даному обвинувальному акті.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, поряд з іншими відомостями, повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими,правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення, наслідки та інші дані, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.

Даний принцип закріплений у ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально проінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу розясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави предявленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», №9783/82, п.79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо предявленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» (ВП), №25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п. 34).

Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Обвинувачений має право знати у чому він обвинувачується, а тому обвинувальний акт повинен бути конкретним за своїм змістом.

Окрім цього, при кваліфікації діянь ОСОБА_8 в обвинувальному акті зазначено, що він підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, що, на думку суду, значно нівелює статус процесуального документа - обвинувального акта як підсумкового висновку органа досудового розслідування про достатність зібраних доказів для обвинувачення особи у вчиненні злочину та завершення досудового розслідування з направленням кримінального провадження до суду, а формулювання підозри порушує право особи на захист.

Аналізуючи зміст ст.291 КПК України, обвинувальний акт та додані до нього документи в сукупності мають бути складені з дотриманням вимог КПК України, для можливості призначення судового розгляду.
Пунктом 3 ч.3 ст.314 КПК України визначено, що в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
З урахуванням засад змагальності кримінального провадження, суд позбавлений можливості призначити судовий розгляд за цим обвинувальним актом, складеним з порушеннями вимог передбаченим ст.291 КПК України.
У зв`язку з наведеним обвинувальний акт слід повернути прокурору для приведення обвинувального акту у відповідності до вимог передбачених КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.91,291,309,314 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Клопотання обвинуваченого та його захисника адвока ОСОБА_11 -задовольнити.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001272 від 18.08.2016 року про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, повернути прокурору Яворівського відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області для приведення обвинувального акту у відповідності до вимог ст.291КПК України.
Ухвала про повернення обвинувального акта може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня проголошення ухвали, шляхом внесення апенляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області.
СУДДЯ: ОСОБА_12