Провадження № 1-кп/331/432/2016
Єдиний унікальний номер 331/6574/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 грудня 2016 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого -судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, який має на утриманні неповнолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

- 09.06.2016 року Василівським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 186 КК України до 1 року позбавлення волі з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців,

у вчиненні злочинів, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

17 серпня 2016 року о 14 годині ОСОБА_6 , будучи особою, раніше засудженою за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не снята та непогашена у встановленому порядку, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та повторно, з метою особистого збагачення, знаходячись біля будинку №150-б по проспекту Соборному в місті Запоріжжі, помітив раніше невідому йому жінку, яка йшла попереду нього, на шиї котрої був золотий ланцюжок. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 підбіг до потерпілої ОСОБА_7 ззаду, після чого шляхом ривку відкрито викрав, зірвавши з шиї потерпілої, золотий ланцюжок 585 проби вагою 9,17 грамів довжиною 60 см вартістю 4402 гривні, на якому знаходились золота підвіска 585 проби вагою 1,88 грамів вартістю 902 гривні та золотий хрестик 585 проби вагою 1,3 грами вартістю 338 гривень, та утримуючи викрадене при собі у руках, зник з місця скоєння злочину, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 5642 гривні.

Крім того, 14 вересня 2016 року о 10 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи з корисливих мотивів та повторно, з метою особистого збагачення, знаходячись біля під`їзду №2 будинку №1 по вулиці Фортечній в місті Запоріжжі, помітив раніше невідому йому жінку, яка підійшла до під`їзду № 3 вищевказаного будинку. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 почекав, доки ОСОБА_4 зайшла до під`їзду, після чого підбіг за нею, та наздогнавши останню на першому поверсі під`їзду №3 будинку № 1 по вулиці Фортечній в місті Запоріжжі, застосувавши фізичне насилля, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, а саме: штовхнувши ОСОБА_4 руками в область спини, шляхом ривку відкрито викрав, зірвавши рукою з лівого вуха, золоту сережку, яка належить останній, вагою 2,75 грами, вартістю 1500 гривень, чим заподіяв потерпілій фізичну біль, та, утримуючи викрадене при собі у руках, зник з місця скоєнні злочину. Таким чином, своїми злочинними діями ОСОБА_6 завдав потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 1500 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину визнав в повному обсязі та пояснив, що з літа 2016 року він тимчасово перебував у м. Запоріжжі через роботу. У денний час, перебуваючи на пр. Соборному в районі пл. Пушкіна він помітив жінку, яка проходила повз нього, на шиї якої були золоті прикраси, якими він вирішив заволодіти. Дочекавшись, коли жінка зайшла в арку, він підійшов до неї та зірвав з шиї золотий ланцюг, після цього швидко пішов, а у подальшому продав ланцюг маловідомому чоловіку приблизно за 6000 грн. У вересні 2016 року він приїхав на таксі у гості до свого знайомого та біля під"їзду побачив жінку, яка відкривала двері та заходила до будинку. У той момент він побачив у неї золоті сережки, які вирішив вкрасти. З цією метою він зайшов разом із нею у під"їзд та біля ліфту зірвав одну сережку та швидко вибіг. Жінка стала кричати та побігла за ним, однак він встиг зникнути. У подальшому продав викрадене майно. Цивільні позови визнав у розмірі, який зазначений в обвинувальному акті, інші суми вважав завищеними та необгрунтованими. У вчиненому щиро розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що 14.09.2016 року у денний час вона вийшла із квартири, щоб винести сміття, а коли заходила до під"їзду разом із нею став заходити невідомий їй чоловік. Біля ліфту вона намагалась у нього спитати, до кого він їде, однак хлопець несподівано став її штовхати у сторону ліфту та схопив за вуха, намагаючись зірвати сережки. Одну сережку він зміг зірвати та почав бігти. Тоді вона стала його наздоганяти і побачила, що він сів до таксі та поїхав. Через декілька годин його затримали працівники поліції. Оцінює одну сережку у 3500 грн., однак не має підтверджуючих документів щодо ваги та вартості золотих прикрас.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинений злочин ОСОБА_4 оцінила завдану їй шкоду на суму 1500 грн. Інших документів щодо вартості викраденого майна чи вартості граму золоту учасниками процесу суду надано не було.

Згідно бірок на золоті прикраси, наданих потерпілою ОСОБА_7 органу досудового слідства, їх загальна вартість на момент придбання складала 5642 грн. Інших документів на підтвердження суми заявленого цивільного позову суду не надано.

Відповідно до вимог ст.349 ч.3 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового процесу, ухвалив визнати недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, оцінюючи надані суду докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведення провини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочині, та його дії необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, а також як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.
Судом, відповідно до ст. 66 КК України, беруться до уваги обставини, пом`якшуючі покарання обвинуваченого, а саме: щире каяття у вчиненому.
Обставиною, обтяжуючою покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, що відносяться згідно зі ст. 12 КК України до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше засуджувався за скоєння корисливого злочину, та знову вчинив два епізоди аналогічних злочинних дій у період відбування покарання з випробуванням, при цьому через нетривалий час після засудження, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину - ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працює, тобто не має постійного джерела доходу, до теперішнього часу не вжив ніяких заходів щодо відшкодування завданої його злочинними діями шкоди, та вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, що на думку суду буде достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_4 та ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди, суд виходить з наступного.
Згідно з вимогами ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Оскільки у судовому засіданні знайшла своє підтвердження вина ОСОБА_6 у відкритому заволодінні чужим майном потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , сума цивільного позову частково визнана ОСОБА_6 , суд вважає, що вказана сума обґрунтована та підлягає стягненню з ОСОБА_6 на користь потерпілих у розмірі 1500 грн. та 5642 грн. При цьому, оскільки потепілими не надано суду доказів на підтвердження вартості викраденого у них майна у більшому розмірі, суд вважає, що підстав для задоволення позову у повномі обсязі немає.
Долю речових доказів суд вирішує у порядку, встановленому ст.100 КПК України:

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України часткового приєднати невідбуту частину покарання за вироком Василівського районного суду Запорізької області від 09.06.2016 року у вигляді одного року та шести місяців позбавлення волі та остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у вигляді чотирьох років та шести місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 14.09.2016 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 14.09.2016 року до 06.12.2016 року включно із розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Речові докази:

- мобільний телефон та сим-карту повернути за належністю ОСОБА_6

- одну сережку із металу жовтого кольоору повернути за належністю потерпілій ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 1500 гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 5642 грн.
В іншій частині позову відмовити.
Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд міста Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Жовтневому районному суді міста Запоріжжя.

Суддя: ОСОБА_1