Справа № 761/8027/17
Провадження № 1-кс/761/5060/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2017 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

у с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження звернувся представник потерпілого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 .

На обґрунтування скарги заявник зазначив, що постановою від 22.02.2016 слідчий СВ Шевченківського УП ГУПН у м. Києві ОСОБА_5 закрив кримінальне провадження № 120 141 001 000 111 58 за ч.1 ст.125 КК України. На думку представника потерпілого, досудове розслідування проведено неповно, зокрема, не допитані в як свідки очевидці події, не призначено та не проведено судово-медичну експертизу щодо ступеню тяжкості завданих ОСОБА_3 тілесних ушкоджень. Крім того, рішення про закриття кримінального провадження є необґрунтованим, оскільки не наведені переконливі дані, на підставі яких слідчий дійшов висновку про відсутність складу злочину.

З огляду на зазначене, представник потерпілого просив слідчого суддю скасувати оскаржувану постанову.

У судове засідання представник потерпілого не прибув, просив розгляд скарги провести без його участі.

Слідчий Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду скарги, до суду не прибув, що відповідно до положень ст.306 КПК України не є перешкодою у розгляді скарги.

Дослідивши матеріали кримінального провадження № 120 141 001 000 111 58, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Статтею 7 КПК України передбачені загальні засади кримінального провадження, однією з яких є законність, сутність якої розкрита у ст. 9 КПК.

Так, частиною 1 статті 9 КПК на слідчого під час кримінального провадження покладений обов`язок неухильного дотримання вимог Кримінального процесуального кодексу.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, законним процесуальне рішення у кримінальному провадженні може визнаватись лише у разі його відповідності вищевказаним положенням.

Також постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи.

Зокрема, у зазначеному процесуальному документі мають бути викладені обставини, встановлені під час досудового розслідування, які виключають подальше розслідування та обумовлюють закриття кримінального провадження, мотиви такого рішення та його обґрунтування.

Дотримання цих вимог є гарантією забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Проте вказані норми кримінального процесуального закону слідчим під час здійснення досудового розслідування та прийняття рішення про закриття кримінального провадження № 120 141 001 000 111 58 не виконані.

Під час допиту 20.12.2014 іншого потерпілого - ОСОБА_6 він повідомив слідчого про очевидців події ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яким відомі обставини вчинення зазначеного кримінального правопорушення.

Безпосередньо потерпілий ОСОБА_3 під час його допиту 29.11.2014 вказав на сусідів на ім`я ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які бачили, як гр. ОСОБА_11 завдавав ударів потерпілому ОСОБА_3 .

Однак вказані особи під час розслідування не допитані, дані про неможливість їх допиту у справі відсутні.

Відповідно до показань ОСОБА_3 тілесні ушкодження йому завдані гр. ОСОБА_11 , однак і ця особа під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 120 141 001 000 111 58 не допитана.

Долучений до провадження протокол допиту гр. ОСОБА_11 до вказаного кримінального провадження не має відношення, оскільки вказана слідча дія здійснена у кримінальному провадженні № 120 141 001 000 111 67.

У той же час вищезазначені кримінальні провадження не об`єднувались, отже, використання доказів з іншого провадження не відповідає вимогам процесуального закону щодо їх допустимості та належності.

Закриваючи провадження, слідчий послався на відмову потерпілого ОСОБА_3 від проходження судово-медичної експертизи.

У той же час представник потерпілого зазначив, що його довіритель пройшов відповідне медичне обстеження, результати якого зберігаються у ОСОБА_3 та можуть бути долучені до матеріалів кримінального провадження.

Попри наведене, слідчим не прийнято до уваги, що згідно з п.4.1 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (затв. наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6) допускається проведення судово-медичної експертизи за медичними документами (історії хвороби, індивідуальній карті амбулаторного хворого тощо) за наявності справжніх повноцінних документів, що містять вичерпні дані про характер ушкоджень, їх клінічний перебіг та інші необхідні відомості.

Не дивлячись на цю обставину, слідчий не прийняв заходів для встановлення ступеню тяжкості отриманих потерпілим тілесних ушкоджень шляхом проведення судово-медичної експертизи за медичними документами.

Отже матеріали кримінального провадження не містять експертного висновку про тяжкість тілесних ушкоджень потерпілого, що не відповідає вимогам ст. 242 КПК та свідчить про суттєву неповноту розслідування.

Неповнота досудового слідства та його однобічність також випливає з того, що не приймались заходи для допиту свідків зазначеної події, зокрема, дружину потерпілого ОСОБА_12 .

Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК слідчий надає оцінку зібраним доказам за своїм внутрішнім переконанням, водночас ч. 2 ст. 84 КПК окреслений вичерпний перелік процесуальних джерел доказів, якими є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Виходячи з наведеного, висновки слідчого, викладені у процесуальних рішеннях, мають ґрунтуватися лише на тих доказах, які відповідають вищезазначеним вимогам.

Попри зазначене, висновок слідчого про відсутність складу кримінального правопорушення не ґрунтується на належних доказах.

Вказані порушення є суттєвими, оскільки безпосередньо впливають на законність прийнятого рішення.

Приймаючи до уваги наведене, керуючись ст.ст. 7, 9, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову слідчого Шевченківського УП ГКНП у м. Києві ОСОБА_5 від 22.02.2016 про закриття кримінального провадження № 120 141 001 000 111 58 за ч. 1 ст. 125 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1