Справа 612/134/17
1-кс/612/64/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2017 року смт. Близнюки
Близнюківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю : прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Близнюки Харківської області заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Близнюківського районного суду Харківської області ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В :
В провадженні судді Близнюківського районного суду Харківської області ОСОБА_6 знаходиться кримінальне провадження №0000021, внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань 06.07. 2016 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 125 КК України.
Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.03. 2017, в порядку ст. 35 КПК України, судді ОСОБА_1 для розгляду надійшла письмова заява ОСОБА_3 про відвід головуючого у цьому кримінальному провадженні судді Близнюківського районного суду Харківської області ОСОБА_6 .
Заява мотивована тим, що під головуванням судді ОСОБА_6 було розглянуте інше кримінальне провадження і він був притягнутий до кримінальної відповідальності за умови що постановлюючи вирок суд взяв до уваги тільки покази потерпілого без належного дослідження інших доказів. Його вина не була доведена.
Про дату, час та місце розгляду заяви про відвід суддя ОСОБА_6 був повідомлений своєчасно та належним чином але в судове засідання не з`явився, письмових пояснень, заперечень тощо не надав.
Як передбачено в ч.3 ст. 81 КПК України при розгляді відводу особа якій заявлено відвід має бути вислухана якщо вона бажає дати пояснення.
У судове засідання також не з`явилися потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , будучи своєчасно та належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.
За таких обставин розгляд заяви проведено за відсутності судді ОСОБА_6 та зазначених вище осіб.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 на задоволенні заяви наполягав, посилаючись на обставини у ній викладені. Пояснив, що Близнюківським районним судом Харківської області під головуванням судді ОСОБА_6 він був засуджений за ст. 15 ч.2, ст. 185 ч.3, ст. 185 ч. 3 КК України. Вирок вважає незаконним. Суд взяв до уваги тільки покази потерпілого і невірно оцінив покази свідків. Вирок законної сили не набрав, ним подана апеляція. У підготовчому судовому засіданні по кримінальному провадженні №0000021 з цих підстав ним і було заявлено відвід судді ОСОБА_6 .
Захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 заяву ОСОБА_3 підтримала, вважаючи що відвід судді ОСОБА_6 заявлено з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст. 75 КПК України, оскільки сумніви в упередженості судді виникли саме обставин розгляду попереднього кримінального провадження щодо ОСОБА_3 під головуванням судді ОСОБА_6 .
Прокурор ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердив те що під головуванням судді ОСОБА_6 . ОСОБА_3 дійсно було притягнено до кримінальної відповідальності за ст. 15 ч.2, ст. 185 ч.3, ст. 185 ч. 3 КК України, вирок законної сили не набрав, триває час на апеляційне оскарження. У кримінальному провадженні №0000021 за яким ОСОБА_3 притягується до відповідальності за ч.1 ст. 125, ч.3 ст. 185 КК України, яке перебуває на розгляді і судді ОСОБА_6 , ОСОБА_3 заявлений безпідставний відвід судді оскільки попередній вирок, на що посилається, обвинувачений, законної сили не набрав. Крім того ОСОБА_3 у цьому судовому засіданні підтвердив, що свідки по тій справі були допитані у судовому засіданні.
Вивчивши заяву про відвід, вислухавши думку осіб, які з`явилися у судове засідання, суд прийшов до наступного.
Відповідно до ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 3 КПК України кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. В свою чергу судове провадження це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, Верховним Судом України, а також за нововиявленими обставинами.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Зазначені норми законодавства України визначають, що провадження по кримінальній справі, повинно ґрунтуватися на принципах законності та справедливості, здійснюватися неупередженим судом, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений ст.ст. 75, 76 КПК України.
Так, відповідно до ч.1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сімї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сімї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Частиною 2 ст.75 КПК України зазначено, що у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
Вказані норми процесуального закону містять імперативний припис, відповідно до якого у випадку наявності обставин, що викликають сумнів в заінтересованості судді в результатах провадження, у неупередженості судді під час розгляду конкретного кримінального провадження, такий суддя не може брати участь в цьому провадженні.
Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» вирішив, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. За об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.
Під час кримінального провадження суддя зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Кримінально процесуального кодексу України, дотримання якого забезпечує застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури, що у свою чергу виключає можливість виникнення сумніву у безсторонності, тобто неупередженості конкретного судді під час розгляду справи та прийняття по ній процесуального рішення.
Як вбачається з тексту заяви ОСОБА_3 про відвід, його пояснень у судовому засіданні, підставою для відводу він вважає те що під головуванням судді ОСОБА_6 було розглянуте інше кримінальне провадження і він був притягнутий до кримінальної відповідальності але, постановлюючи вирок, суд взяв до уваги тільки покази потерпілого без належного дослідження інших доказів. Його вина не була доведена. Разом із тим у судовому засіданні він уточнив, що свідки по тій кримінальній справі все таки були допитані але суд їх свідчення оцінив неправильно.
Положеннями ст. 80 КПК України розкрито поняття заяви про відвід, а саме ч. 5 вказаної статті передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.
Разом із тим, заявником ОСОБА_3 та його захисником не надані належні докази які б свідчили про наявність обставин, визначених у ч.1 ст. 75 КПК України та інших які викликають сумнів у неупередженості судді.
Як указав Європейський суд у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43).
Отже доказів на спростування безсторонності судді ОСОБА_6 не надано.
Не свідчить про це і те, що під головуванням судді ОСОБА_6 було розглянуте інше кримінальне провадження за яким ОСОБА_3 притягнуто до кримінальної відповідальності оскільки вирок не набрав законної сили, а отже вважати його незаконним на цей час жодних підстав немає.
Щодо неупередженості судді.
Чинне кримінально-процесуальне законодавство не містить визначення поняття «неупередженості», проте у сучасній українській мові слово «неупередженість» тлумачиться так: «який не має обманної, негативної, заздалегідь сформованої думки, упередження проти кого-, чого-небудь» або «без заздалегідь сформованої думки, звичайно негативної, про кого-, що-небудь».
Таким чином, слово «упередженість» тлумачиться як: «хибна думка, яка складається щодо кого-, чого-небудь наперед, без ознайомлення, та пов`язане з нею відповідне ставлення» або «негативна, несправедлива думка, яка складається щодо кого-, чого-небудь наперед, та пов`язане з нею відповідне ставлення».
Отже, з погляду значення словосполучення «за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості», вжите у п.4 ч.1 ст.75 КПК України, позначає з об`єктивної сторони негативне, неповажне ставлення до кого-, чого-небудь наперед, що полягає у навмисному чи іншому свідомому негативному ставленні.
Підстави, які б викликали сумніви в неупередженості судді не встановлені. Жодних доказів які б свідчили про особисту заінтересованість судді в провадженні, його неупередженість, не надано.
Таким чином доводи обвинуваченого ОСОБА_3 , викладені в заяві про відвід та у судовому засіданні у сукупності з доводами та поясненнями інших осіб, які з`явилися у судове засідання, дозволяють дійти висновку про відсутність підтверджених даних які б свідчили про наявність підстав для відводу судді.
Заява ОСОБА_3 не ґрунтується на вимогах закону, а тому заявлений відвід задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч.4 ст. 81 КПК України, питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75,76, 80,81, 372 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Близнюківського районного суду Харківської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 612/134/17 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1