Справа № 461/7348/16-к
Провадження № 1-кс/461/6233/16
УХВАЛА

14.12.2016 року м.Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно,

в с т а н о в и в :

Слідчим відділом Галицького ВП ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №00004897 за ознаками злочину, передбаченого ст.356 КК України.

Старший слідчий СВ Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2 , за погодженням прокурора Львівської місцевої прокуратури №1, звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 382,6 кв.м., що належать на праві приватної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (нежитлові приміщення площею 269,7 кв.м. спільна часткова власність, по ? розмір частки та нежитлові приміщення площею 112,9 кв.м. спільна часткова власність, по ? розмір частки), реєстраційні номери об`єктів нерухомого майна: 101 та 101.
Клопотання мотивує тим, що накладення арешту є необхідним з метою запобігти його подальшого відчуження, а також відшкодування збитків потерпілій стороні.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного.

Згідно ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна..

Частинами 1,2,3 та 6 ст.170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Як видно з матеріалів клопотання, нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , площею 269,7 кв.м. та 112,9 кв.м. є об`єктом кримінального правопорушення та визнані речовим доказом.
Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту, зважаючи на те, що таке обмеження права власності є розумним та виправданим, а тому приходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170,172, 173 КПК України,

у х в а л и в :

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 382,6 кв.м., що належать на праві приватної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (нежитлові приміщення площею 269,7 кв.м. спільна часткова власність, по ? розмір частки та нежитлові приміщення площею 112,9 кв.м. спільна часткова власність, по ? розмір частки), реєстраційні номери об`єктів нерухомого майна: 101 та 101.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області, в порядку, передбаченому ст.395 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1