1кп/643/1016/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2016 року м. Харків
Московський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Карпилівка Срібнянського району Чернігівської області, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, не працюючого, пенсіонера, раніше не судимого,зареєстрованого тапроживаючого у АДРЕСА_1 ,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 333 КК України,-
в с т а н о в и в:
Громадянин України ОСОБА_5 у період часу з 21.02.1978 по 01.04.2013 працював в ПАТ «Акціонерне товариство «Науково-дослідний інститут радіовипромінювань» (далі ПАТ «НДІРВ», м. Харків, вул. Академіка Павлова, 271), де займав посади, у тому числі керівні, пов`язані з розробкою обчислювальної техніки та розробкою приладів цифрової обробки сигналів, у зв`язку із чим мав відповідні інженерні знання та навички.
Приблизно в 2011 році, більш точні дата та обставини в ході досудового слідства не встановлені, до ОСОБА_5 звернувся раніше знайомий йому ОСОБА_6 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, який у період з 29.06.1990 по 01.06.2006 також працював в ПАТ «НДІРВ» та був поінформований про характер робіт, які виконувались ОСОБА_5 . Вказана зустріч відбулася біля ПАТ «НДІРВ» за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 271.
В ході бесіди ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_5 виїхати на територію Ісламської Республіки Іран (далі Іран) та відремонтувати наявні у вказаній країні три телеметричні станції. Крім цього, ОСОБА_6 повідомив, що знаходячись на території Ірану, окрім здійснення ремонту вказаних трьох телеметричних станцій, ОСОБА_5 буде необхідно також прочитати курс лекцій місцевим спеціалістам з приводу функціонування та ремонту блоків наведення телеметричних станцій. Вислухавши ОСОБА_6 , ОСОБА_5 погодився на його пропозицію.
Згідно досягнутої домовленості, ОСОБА_6 брав на себе оформлення віз та інших документів, пов`язаних із виїздом до Ірану, придбання квитків та фінансування пов`язаних із цим витрат. Разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_5 до Ірану мали слідувати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Надалі, 03.09.2011 о 21 год. 46 хв. ОСОБА_5 , слідуючи авіарейсом № 207 сполученням «Київ-Тегеран», вилетів до Ірану із міжнародного аеропорту «Бориспіль».
По прибуттю в Іран невстановлені особи поселили ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в невстановлений в ході досудового слідства готель, розташований в м. Тегеран, а також показали майбутнє робоче місце огороджений проммайданчик в районі м. Тегеран із приблизними географічними координатами 35°4051.33 північної широти 51°3854.55 східної широти, який належав іранський промисловій групі « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». На вказаному робочому місці, зокрема, знаходились 3 телеметричних станції на рухомому шасі, три несправних блоки наведення яких і повинен був відремонтувати ОСОБА_5 .
При цьому, відповідні спеціальні технічні знання, які мав ОСОБА_5 , дозволяли йому усвідомлювати, що вказані станції призначені для прийому цифрової інформації та можуть бути використані як телеметричні станції для прийому даних від балістичних ракет.
В силу вказаних властивостей дані телеметричні станції являли собою вироби військового призначення, а надання послуг у сфері їх ремонту, проведення інструктажів, надання консультацій, здійснення заходів з метою підвищення кваліфікації, навчання, практичного освоєння методів роботи з ними, згідно абз. 1, 4, 14, 16, 17, 19 ст. 1, ст. 9 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання», ст. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 1807 від 20.11.2003 «Про затвердження порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення», підлягали державному експортному контролю, їх експорт мав здійснюватись на підставі відповідних дозволів Державної служби експортного контролю України (далі ДСЕК).
Крім того, вказані телеметричні станції могли бути використані для розробки систем доставки ядерної зброї, а саме балістичних ракет. В той же час, Резолюцією Ради Безпеки ООН № 1737 (2006) від 23.12.2006 стосовно Ірану було встановлено міжнародні санкції, направлені на недопущення створення даною державою ядерної зброї та засобів її доставки. Так, зокрема п. 6 вказаної Резолюції забороняв надання Ірану будь-якої технічної допомоги, професійної підготовки та інших послуг, пов`язаних з використанням обладнання телеметричних вимірювань для ракетних систем чи безпілотних літальних апаратів. В силу абз. 4 ст. 10 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання», вищевказані дії підлягали державному експортному контролю та мали здійснюватись на підставі відповідних дозволів або висновків ДСЕК.
При цьому, ОСОБА_5 достовірно усвідомлював, що він зазначеного дозволу або висновку ДСЕК не отримував.
Таким чином ОСОБА_5 фактично надав свою згоду на міжнародну передачу товарів військового призначення, а саме послуг військового призначення та технологій військового призначення, без відповідного дозволу ДСЕК.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, ОСОБА_5 за попередньою змовою із невстановленими в ході досудового слідства особами, які відповідали за забезпечення усіх умов, необхідних для здійснення ремонту блоків телеметричних станцій на території Ірану, протягом часу свого перебування у вказаній країні, а саме у період часу з 03.09.2011 по 07.10.2011, більш точної дати у ході досудового слідства не встановлено, знаходячись на території вказаного проммайданчику, відремонтував один блок наведення однієї телеметричної станції, який призначався для перетворення отриманих аналогових сигналів на цифрові та подальшу їх передачу на відповідне обладнання телеметричної станції, а також для наведення антен на джерело сигналів. Інші два блоки телеметричних станцій ОСОБА_5 полагодити не зміг, оскільки на той момент у приймаючої сторони не було спеціалістів з відповідним технічним оснащенням.
Крім цього, ОСОБА_5 , протягом часу свого перебування в Ірані, а саме у період часу з 03.09.2011 по 07.10.2011, більш точної дати у ході досудового слідства не встановлено, за попередньою змовою із невстановленими в ході досудового слідства особами, які здійснювали організацію проведення лекцій на території Ірану, знаходячись на території вказаного проммайданчику, через невстановленого перекладача прочитав невстановленим співробітникам промислової групі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » декілька лекцій (точна кількість в ході досудового слідства не встановлена), в ході яких здійснив їх професійну підготовку, надав консультації та здійснив заходи з метою підвищення їх кваліфікації, навчання та практичного освоєння методів роботи із обладнанням зазначених станцій та його окремими компонентами, які застосовувались даною промисловою групою для телеметричних вимірювань ракетних систем та літальних апаратів. При цьому, ОСОБА_5 не встиг прочитати увесь курс лекцій у повному обсязі, який було заплановано спочатку та щодо якого була досягнута домовленість з ОСОБА_6
07.10.2011, після закінчення ремонту вказаного одного блоку наведення однієї телеметричної станції, а також прочитавши зазначені лекції, ОСОБА_5 авіарейсом № 208 сполученням «Тегеран-Київ» повернувся до міжнародного аеропорту «Бориспіль» на території України.
При цьому, перед тим, як покинути територію Ірану та повернутися до України, у період часу з 01.10.2011 по 07.10.2011, більш точна дата у ході досудового слідства не встановлена, між невстановленими представниками промислової групі «Шахід Багері» та ОСОБА_6 була досягнута домовленість з приводу повторного візиту на територію Ірану з метою ремонту двох блоків наведення двох телеметричних станцій, які на той момент досі залишалися несправними, а також з метою завершення навчання їх місцевих спеціалістів шляхом прочитання останнім необхідного курсу лекцій, прочитати які у повному обсязі не видалося за можливе під час вказаного візиту до Ірану.
В свою чергу, ОСОБА_6 , на виконання вказаної домовленості, знаходячись на території Ірану, у період часу з 01.10.2011 по 07.10.2011, більш точна дата у ході досудового слідства не встановлена, запропонував ОСОБА_5 повторно виїхати до Ірану з метою завершення тієї роботи, яку він не встиг завершити цього разу, а саме відремонтувати ще два блоки наведення двох телеметричних станцій, а також закінчити навчання місцевих спеціалістів. На вказану пропозицію ОСОБА_5 надав свою згоду.
При цьому, згідно досягнутої домовленості, ОСОБА_6 знову брав на себе оформлення віз та інших документів, пов`язаних із виїздом до Ірану, придбання квитків та фінансування пов`язаних із цим витрат. У цей раз разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 до Ірану мав слідувати громадянин України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який на той момент був співробітником ПАТ «НДІРВ» та спеціалізувався на розробленні систем керування антенними системами.
Надалі, 06.04.2013, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , діючи у відповідності до раніше досягнутої домовленості, слідуючи на автомобілі з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 у напрямку виїзду з території України до Російської Федерації (далі РФ), перетнули державний кордон України у Міжнародному автомобільному пункті пропуску «Гоптівка» та дісталися до м. Бєлгорода РФ.
Після цього, у той же день, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , знаходячись у м. Бєлгороді РФ, придбали квитки на залізничний поїзд та доїхали на ньому до м. Москва РФ, а звідти вже вилетіли літаком до Ірану, куди прибули 07.04.2013.
По прибуттю в Іран ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 знову зустріли невстановлені представники іранської промислової групи «Шахід Багері». При цьому, їх поселили у той же невстановлений в ході досудового слідства готель, розташований в м. Тегеран, де вони проживали під час свого попереднього візиту до Ірану у 2011 році. Крім цього, їх робочим місцем виступав той же проммайданчик в районі м. Тегеран із приблизними географічними координатами 35°4051.33 північної широти 51°3854.55 східної широти, який належав іранський промисловій групі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на якому вони також працювали під час свого попереднього візиту до Ірану у 2011 році.
Так, знаходячись на території Ірану, ОСОБА_5 , згідно з раніше досягнутою домовленістю з ОСОБА_6 , повинен був відремонтувати ще два блоки наведення двох телеметричних станцій, а також завершити навчання їх місцевих спеціалістів шляхом прочитання останнім необхідного курсу лекцій, прочитати які у повному обсязі не видалося за можливе під час попереднього візиту до Ірану у 2011 році.
При цьому, ОСОБА_5 знову достовірно усвідомлював, що фактично здійснює міжнародну передачу товарів військового призначення, а саме надає послуги представникам іноземної держави у сфері ремонту товарів військового призначення, а також надає технічну допомогу іноземним спеціалістам у вигляді проведення лекцій з метою підвищення кваліфікації, навчання, а також практичного освоєння методів роботи з товарами військового призначення телеметричними станціями.
Крім цього, ОСОБА_5 усвідомлював, що надання такого роду послуг підлягає державному експортному контролю, а їх експорт має здійснюватися на підставі відповідних дозволів Державної служби експортного контролю України, які у останнього відсутні. Однак, незважаючи на це, ОСОБА_5 прийняв рішення довести свій злочинний умисел до кінця та завершити роботу, щодо якої в нього була досягнута домовленість з ОСОБА_6 ще у 2011 році, тобто порушити встановлений порядок здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, що полягає у ремонті двох телеметричних станцій, а також навчанні місцевих спеціалістів методам роботи з нею.
Надалі, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, ОСОБА_5 за попередньою змовою із невстановленими в ході досудового слідства особами, які відповідали за забезпечення усіх умов, необхідних для здійснення ремонту блоків телеметричних станцій на території Ірану, протягом часу свого перебування у вказаній країні, а саме у період часу з 07.04.2013 по 03.05.2013, більш точної дати у ході досудового слідства не встановлено, знаходячись на території вказаного проммайданчику, відремонтував два блоки наведення на двох телеметричних станціях, які призначалися для перетворення отриманих аналогових сигналів на цифрові та подальшу їх передачу на відповідне обладнання телеметричних станцій, а також для наведення антен на джерело сигналів.
Крім цього, ОСОБА_5 , протягом часу свого перебування в Ірані, а саме у період часу з 07.04.2013 по 03.05.2013, більш точної дати у ході досудового слідства не встановлено, за попередньою змовою із невстановленими в ході досудового слідства особами, які здійснювали організацію проведення лекцій на території Ірану, знаходячись на території вказаного проммайданчику, через невстановленого перекладача прочитав невстановленим співробітникам промислової групі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » декілька лекцій (точна кількість в ході досудового слідства не встановлена), в ході яких здійснив їх професійну підготовку, надав консультації та здійснив заходи з метою підвищення їх кваліфікації, навчання та практичного освоєння методів роботи із обладнанням зазначених станцій та його окремими компонентами, які застосовувались даною промисловою групою для телеметричних вимірювань ракетних систем та літальних апаратів.
03.05.2013, після закінчення ремонту вказаних блоків наведення телеметричних станцій, а також прочитавши зазначені лекції у повному обсязі, ОСОБА_5 авіарейсом № 6341 сполученням «Тегеран-Київ» повернувся до міжнародного аеропорту «Бориспіль» на території України.
Згідно п. 2 додатку В Резолюції Ради Безпеки ООН № 1737 (2006) від 23.12.2006, промислова група «Шахід Багері» є організацією, що приймає участь в програмі Ірану по балістичним ракетам.
Згідно висновку експертизи в галузі державного експортного контролю № 2374/30-13 від 07.08.2013, вищевказані телеметричні станції є товарами військового призначення.
В силу ст. 1 ЗУ «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання», послуги з ремонту, а також надання технічної допомоги - проведення інструктажів, надання консультацій, здійснення заходів з метою підвищення кваліфікації, навчання, практичного освоєння методів роботи із вказаними станціями за межами України, є міжнародною передачею товарів військового призначення.
В силу ч. 1 ст. 24 даного Закону, здійснення міжнародних передач даного товару без отримання в установленому порядку дозволів чи висновків є порушенням вимог законодавства в галузі державного експортного контролю.
Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення , передбачене ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 333 КК України як порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
27.09.2016 між прокурором відділу прокуратури Харківської області радником юстиції ОСОБА_3 з одного боку та з ОСОБА_5 з іншого боку, у присутності захисника ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчинені зазначеного вище злочину та сторони погодились на призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 333 КК України у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1700грн.
Оскільки зміст зазначеної угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, укладання угоди сторонами є добровільним, а підстави для відмови в затверджені угоди відсутні, суд вважає за можливе затвердити угоду.
Вказаним кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не завдано.
Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369 - 374, 475 КПК України, суд, -
з а с у д и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27.09.2016 між прокурором відділу прокуратури Харківської області радником юстиції ОСОБА_3 з одного боку та з ОСОБА_5 з іншого боку, у присутності захисника ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_5 винним в вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 333 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме, в сумі 1700 (одна тисяча сімсот)грн.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1