Справа № 184/641/17
Номер провадження 1-кп/184/94/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2017м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покров кримінальне провадження, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0001204 від 30 грудня 2016 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Слюдянка, Іркутська область, РФ, громадянин України, освіта середньо-спеціальна, не працюючий, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз за вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 26.09.2011 року по ст. 185 ч.ч. 1,2,3 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 30.06.2015 року по відбуттю строку покарання, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,-

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

потерпіла ОСОБА_5 , її законний представник ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
29.12.2016 року приблизно о 12 год. 00 хв. ОСОБА_3 знаходився біля другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де побачив раніше знайому йому ОСОБА_5 , яка перебувала на обліку у лікаря психіатра КЗ «ЦМЛ м. Покров» з діагнозом «психічне захворювання», але у встановленому законом порядку не визнана недієздатною або обмежено дієздатною, та проживає сумісно із своєю сестрою ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_3 .

В цей же день та час, у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння майном, що належить ОСОБА_5 , а саме мобільним телефоном марки «Samsung» моделі «SHG-X640».

В цей же день та час, знаходячись там же і реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, із корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_5 , під вигаданим впливом, попросив у останньої можливість скористатися належним їй мобільним телефоном марки «Samsung» моделі «SHG-X640», нібито для того щоб зателефонувати знайомим, пообіцявши відразу повернути вказаний телефон. Довіряючи ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_5 не підозрюючи про його злочинний намір, добровільно передала йому мобільний телефон марки «Samsung» моделі «SHG-X640» з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Лайф», на рахунку якої грошових коштів не було.

В цей же день і час ОСОБА_3 , не маючи наміру повернути мобільний телефон ОСОБА_5 , зловживаючи довірою останньої, умисно, повторно, з корисливих спонукань, заволодів мобільним телефоном марки «Samsung» моделі «SHG-X640», вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 950-17 від 27.02.2017 року складає 199 грн. 80 коп. та сім-картою оператора мобільного зв`язку «Лайф», на рахунку якої грошових коштів не було, та яка не представляє матеріальної цінності для потерпілої.

Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 199,80 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, який кваліфікований за ч.2 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та відповідаючи на питання головуючого пояснив, що він дійсно 29 грудня 2016 року приблизно в обідній час перебуваючи біля будинку №26 по вул. Курчатова у м. Покров побачив раніше йому знайому ОСОБА_7 . Використовуючи свої довірливі з нею відносини, він зловживаючи її довірою, попросив телефон марки «Самсунг», для здійснення з нього дзвінка. Після чого, він зник з її поля зору та незаконно заволодів вказаним мобільним телефоном, який потім продав за 50 грн. Злочин він вчинив з корисливих спонукань.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються. В скоєному обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про проведення розгляду справи у порядку ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість та бажає давати правдиві покази.

Потерпіла ОСОБА_5 та її законний представник ОСОБА_6 цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявили, матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не мали. Щодо міри покарання покладались на розсуд суду.

За згодою учасників кримінального провадження, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає.

В судовому засіданні доведено, що в діях ОСОБА_3 дійсно є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Суд оцінивши показання ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18 і ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Таким чином, враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вище вказаного кримінального правопорушення вважає доведеною повністю.

Призначаючи відповідно до ст. 65 КК України вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд, керуючись правосвідомістю, враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до злочину середньої тяжкості, вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді обмеження волі, що буде достатнім для попередження нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України, за якого обвинуваченого спіткає справедлива кара за скоєне.

Разом з тим, спираючись на встановлені обставини справи, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, того факту, що обвинувачений вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, що в силу ст. 66 КК України визнано судом обставинами, які пом`якшують покарання, враховуючі обставини, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який нейтрально характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, на даний час проходить реабілітацію в благодійному фонді «Жити по-справжньому», де характеризується як особа, що стала на шлях виправлення, а також прийнявши до уваги проявлені під виховним впливом судового процесу зміни в його особистості, що вказують на готовність винного до самоконтролю і правослухняної поведінки, на підставі чого суд вважає можливим виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання зі звільненням від такого згідно з ст. 75 КК України з іспитовим строком, поклавши на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Вирішуючи питання про речові докази, суд виходить із вимог ст.100 КПК України.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України вважає, що витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України , суд, -

У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_3 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 року іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення.
Покласти на ОСОБА_3 обов`язок відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.
Речові докази по справі, а саме: мобільний телефон марки «Samsung» моделі «SHG-X640», що переданий до камери схову Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП, після набрання вироком законної сили повернути у власність потерпілої ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 99 грн.
На вирок суду з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Орджонікідзевський міській суд Дніпропетровської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1