Справа № 161/5508/17
Провадження № 1-кп/161/372/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 17 липня 2017 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000101 від 30 березня 2017 року, відносно особи стосовно якої передбачається застосування заходів медичного характеру:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Луцьк, Волинської області, з середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, маючої га утриманні двоє малолітніх дітей, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.150-1 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4

законного представника потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

особи щодо якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань вказане клопотання,-

В С Т А Н О В И В:
05 квітня 2017 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області майора поліції ОСОБА_7 , затверджене прокурором Прокуратури Волинської області ОСОБА_8 про застосування до особи стосовно якої передбачається застосування заходів медичного характеру ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру, зазначивши наступні обставини.

ОСОБА_3 , порушуючи норми Сімейного кодексу України та Закону України «Про охорону дитинства», будучи матір`ю малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зневажаючи принципи суспільної моральності у сфері належного виховання дітей, піклування про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, створення належних умов для розвитку її природних здібностей, поваги гідності дитини, діючи умисно, тривалий період часу використовувала його для заняття жебрацтвом (систематичного випрошування грошей, речей, інших матеріальних цінностей у сторонніх осіб).

Так, з кінця грудня 2016 року, ОСОБА_3 , діючи умисно, виключно з корисливих мотивів, посягаючи на волю, честь і гідність дитини, її фізичне та психологічне здоров`я, за попередньою змовою групою осіб, з ОСОБА_10 , матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, маючи намір на отримання незаконного прибутку, шляхом вчинення суспільно небезпечних дій використання власної малолітньої дитини для заняття жебрацтвом, тобто систематичного випрошування грошей, речей, інших матеріальних цінностей у сторонніх осіб, безпосереднім місцем вчинення кримінального правопорушення на постійній основі, обрала адміністративне приміщення автостанції №1, що знаходиться за адресою: м. Луцьк вул. Конякіна, 39, а також прилеглу до неї територію, що являються багатолюдними громадськими місцями.

З цією метою, ОСОБА_3 , за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_10 , матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, за допомогою громадського транспорту переміщала від свого тимчасового місця проживання, що за адресою: Рожищенський район с. Переспа, свою малолітню дитину ОСОБА_9 на територію автостанції №1 м. Луцька, де вони попередньо розподіляли роль щодо заняття жебрацтвом систематичного, багаторазового усного висловлення прохання подати милостиню у сторонніх осіб (трьох і більше), намагаючись викликати в людей почуття жалю, ображаючи, своїм виглядом і чіплянням до перехожих, людську гідність, тримаючи на руках свою малолітню дитину ОСОБА_9 , використовувала його для заняття жебрацтвом, отримувала від даної діяльності кошти, які зберігала при собі, а в подальшому на власний розсуд розпоряджалася ними.

Так, ОСОБА_3 , 29 грудня 2016 року, приблизно з 13:30 години, за попередньою змовою групою осіб, з ОСОБА_10 , матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, на території автостанції №1 міста Луцька, використовувала свою малолітню дитину ОСОБА_9 , для заняття жебрацтвом.

В результаті використання малолітньої дитини для заняття жебрацтвом, ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, отримали на даний час невстановлений досудовим розслідуванням дохід, які розподілили між собою.

Крім того, ОСОБА_3 , діючи умисно, 31 грудня 2016 року, приблизно з 11:30 години, за попередньою змовою групою осіб, з ОСОБА_10 , матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, на території автостанції №1 міста Луцька, використовувала свою малолітню дитину ОСОБА_9 , для заняття жебрацтвом.

В результаті використання малолітньої дитини для заняття жебрацтвом, ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, отримали на даний час невстановлений досудовим розслідуванням дохід, які розподілили між собою.

Крім того, ОСОБА_3 , діючи умисно, 24 лютого 2017 року, приблизно з 13:00 години, за попередньою змовою групою осіб, з ОСОБА_10 , матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, при вищевказаних обставинах використовувала свою малолітню дитину ОСОБА_9 , для заняття жебрацтвом.

О 16:15 годині цього ж дня, в адміністративній будівлі автостанції №1 м. Луцька, що по вул. Конякіна, 39, працівниками Головного управління Національної поліції у Волинській області, була виявлена ОСОБА_3 разом із ОСОБА_10 , яка тримала на руках малолітнього ОСОБА_9 , де в цей час їх протиправні незаконні дії були припинені. Під час проведення огляду місця події, ОСОБА_3 видала гроші в сумі 14 гривень 27 копійок, які вона отримала шляхом використання своєї малолітньої дитини для заняття жебрацтвом.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №83 від 29.03.2017 у ОСОБА_3 виявлялися в період, що відноситься до часу вчинення їй інкримінованого їй правопорушення ознаки психічного розладу у вигляді легкої розумової відсталості (помірно-вираженої дебільності), ускладненої поведінковими розладами, через який вона не була здатною повною мірою усвідомлювати свої дії /бездіяльність/ та /або/ керувати ними.

За станом свого психічного здоров`я в даний час ОСОБА_3 потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 , за наявності психічного розладу, вчинила суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки злочину передбаченого ч.2 ст.150-1 КК України, тобто у використання батьками малолітньої дитини для заняття жебрацтвом (систематичного випрошування грошей, речей, інших матеріальних цінностей у сторонніх осіб), вчинені за попередньою змовою групою осіб.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримала клопотання, зазначаючи, що є всі законні підстави застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 , оскільки в даний час в останньої наявні ознаки психічного розладу у вигляді легкої розумової відсталості (помірно-вираженої дебільності), ускладненої поведінковими розладами, через який вона не є здатною повною мірою усвідомлювати свої дії /бездіяльність/ та /або/ керувати ними.

Захисник ОСОБА_6 , законний представник потерпілого ОСОБА_5 , особа стосовно якої передбачається застосування заходів медичного характеру ОСОБА_3 , клопотання прокурора підтримали і зазначили, що матеріалами кримінального провадження підтверджується в діях ОСОБА_3 доведеність фактів кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.150-1 КК України, за наявності психічного розладу, у зв`язку з чим просили клопотання задовольнити.

Суд, вислухавши думку прокурора ОСОБА_4 , який вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, захисника ОСОБА_6 , законного представника потерпілого ОСОБА_5 , особи стосовно якої передбачається застосування заходів медичного характеру ОСОБА_3 , які думку прокурора підтримали, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку про задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Згідно протоколу огляду місця події від 24 лютого 2017 року встановлено, що о 16:15 годині 24 лютого 2017 року, в адміністративній будівлі автостанції №1 м. Луцька, що по вул. Конякіна, 39, працівниками Головного управління Національної поліції у Волинській області, була виявлена ОСОБА_3 разом із ОСОБА_10 , яка тримала на руках малолітнього ОСОБА_9 , де в цей час їх протиправні незаконні дії були припинені. Під час проведення огляду місця події, ОСОБА_3 видала гроші в сумі 14 гривень 27 копійок, які вона отримала шляхом використання своєї малолітньої дитини для заняття жебрацтвом.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №83 від 29.03.2017 року у ОСОБА_3 виявлялися в період, що відноситься до часу вчинення їй інкримінованого їй правопорушення ознаки психічного розладу у вигляді легкої розумової відсталості (помірно-вираженої дебільності), ускладненої поведінковими розладами, через який вона не була здатною повною мірою усвідомлювати свої дії /бездіяльність/ та /або/ керувати ними.

У ОСОБА_3 виявляються в даний час ознаки психічного розладу у вигляді легкої розумової відсталості (помірно-вираженої дебільності), ускладненої поведінковими розладами, через який вона не є здатною повною мірою усвідомлювати свої дії /бездіяльність/ та /або/ керувати ними.

Згідно копії свідоцтва про народження встановлено, що на утриманні ОСОБА_3 перебуває двоє малолітніх дітей.

За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується задовільно.

Виходячи з роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК) - висновку судово-медичної експертизи.

Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч.1 ст. 94 КК України) суд має спочатку з`ясувати думку експертів- психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

Згідно ч.2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

В силу ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння. Згідно ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Відповідно до ч.2 ст.94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до психіатричного закладу.

Відповідно до ст. 512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосування, а в силу ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

При визначення виду і міри медичного характеру, суд враховує не тільки характер душевного захворювання та рекомендації експертів про тип лікувального закладу, але й те, що ОСОБА_3 вчинила тяжкий злочин.

Таким чином, судом беззаперечно встановлено, що на даний час у ОСОБА_3 виявляються в даний час ознаки психічного розладу у вигляді легкої розумової відсталості (помірно-вираженої дебільності), ускладненої поведінковими розладами, через який вона не є здатною повною мірою усвідомлювати свої дії /бездіяльність/ та /або/ керувати ними. За станом свого психічного здоров`я в даний час вона потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Крім того, суд також враховує те, що невжиття відносно ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру може спричинити серйозну загрозу спричинення безпосередньо неминучої шкоди цій особі або іншим особам.

Таким чином, в діях ОСОБА_3 доведені факти кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.150-1 КК України, що підтверджується відповідними доказами по кримінальному провадженні. Зазначені дії вчинені ОСОБА_3 у стані неосудності, оскільки в період вчинення суспільно небезпечного діяння вона не могла повною мірою усвідомлювати свої дії, бездіяльність та /або керувати ними, що є підставою для застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України речові докази:

Цінності, вилучені у ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а саме: грошові кошти в загальній сумі 176 гривень 55 копійок віддані на відповідальне зберігання в ПАТ КБ «Приватбанк» у спеціалізованому пакеті №0047499 після набрання ухвали законної сили звернути у дохід держави.

Грошові кошти, а саме: банкноти номіналом 1 гривня, серії РВ2155759, номіналом 1 гривня серії УЙ 7547935, номіналом 1 гривня серії УС8045036, номіналом 1 гривня серії УА 7268358, номіналом 2 гривні серії ТГ 3507763, номіналом 2 гривні серії ПИ 3399031, номіналом 2 гривні серії СЖ 1194456, номіналом 2 гривні серії ТЕ 2346080 та монетами в загальній кількості 2 гривні 27 копійок- віддані на відповідальне зберігання в Пат КБ «Приватбанк» - після набрання ухвали законної сили - звернути у дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 93, 94 КК України, ст.ст. 292, 503, 512, 513 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстр досудових розслідувань за № 0000101 від 30 березня 2017 року, відносно особи стосовно якої передбачається застосування заходів медичного характеру ОСОБА_3 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Речові докази:

- цінності, вилучені у ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а саме: грошові кошти в загальній сумі 176 гривень 55 копійок віддані на відповідальне зберігання в ПАТ КБ «Приватбанк» у спеціалізованому пакеті №0047499 після набрання ухвали законної сили - звернути у дохід держави.

- грошові кошти, а саме: банкноти номіналом 1 гривня, серії РВ2155759, номіналом 1 гривня серії УЙ 7547935, номіналом 1 гривня серії УС8045036, номіналом 1 гривня серії УА 7268358, номіналом 2 гривні серії ТГ 3507763, номіналом 2 гривні серії ПИ 3399031, номіналом 2 гривні серії СЖ 1194456, номіналом 2 гривні серії ТЕ 2346080 та монетами в загальній кількості 2 гривні 27 копійок- віддані на відповідальне зберігання в Пат КБ «Приватбанк» - після набрання ухвали законної сили - звернути у дохід держави.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення, через цей суд.

Головуючий: ОСОБА_1