Справа № 163/373/17
Провадження № 1-кс/163/61/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про арешт майна
09 лютого 2017 року м. Любомль

Слідчий суддя Любомльського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , начальника Любомльського відділу Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , слідчого СВ Любомльського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Любомльського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_5 про арешт майна, -
В С Т А Н О В И В :
08 лютого 2017 року старший слідчий СВ Любомльського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Любомльського районного суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, зокрема, автомобіля марки ВАЗ 21081, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , на ОСОБА_6 , жителя АДРЕСА_1 , але фактично належного ОСОБА_7 , заборонивши розпоряджатися вказаним майном та використовувати його.
Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділенням Любомльського ВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000036 за ознаками ч.2 ст.194 КК України, в ході якого встановлено, що02 лютого 2017 року близько 03 год. 30 хв. невстановлена особа, умисно, шляхом підпалу, пошкодила автомобіль марки ВАЗ 21081, реєстраційний номер НОМЕР_1 , фактично належний ОСОБА_7 , який знаходився на дорозі біля житлового будинку останнього, за адресою: АДРЕСА_2 .

В ході проведення огляду місця події 08.02.2017 за адресою: АДРЕСА_2 , було вилучено належний ОСОБА_7 знищений, шляхом підпалу, автомобіль марки ВАЗ 21081, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

На думку слідчого, враховуючи, що вилучений автомобіль має силу речового доказу, оскільки зберіг на собі сліди злочину, і відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, а тому останній підлягає арешту із забороною розпорядження та використання, що є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження, який надасть змогу встановити важливі обставини провадження, провести відповідні експертизи та забезпечить подальше виконання вироку.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, заслухавши думку слідчого та прокурора, які підтримали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання слід задовольнити.
Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення або зберегли на собі його сліди; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на яке було спрямоване кримінальне правопорушення.
Крім того, відповідно до вимог ст. 170 КПК України арешт майна може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатись будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Відповідно до ст.ст. 168 ч. 2, 236, 237 КПК України тимчасове вилучення майна: речей та документів, які мають значення для кримінального провадження, може здійснюватись також під час обшуку та огляду. Тому тимчасове вилучене майно може належати не тільки підозрюваному (ч. 1 ст. 167 КПК України), а й іншим особам. Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів.
Таким чином, враховуючи, що вищезазначений автомобіль, має силу речового доказу, і відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, а тому останній підлягає арешту із забороною розпорядження та використання, що є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження, який надасть змогу встановити важливі обставини провадження та забезпечить подальше виконання вироку.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.170, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого СВ Любомльського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000036 від 02.02.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, - задовольнити повністю.
Накласти арешт на автомобіль марки ВАЗ 21081, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , на ОСОБА_6 , жителя АДРЕСА_1 , але фактично належного ОСОБА_7 , заборонивши розпоряджатися вказаним майном та використовувати його.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду Волинської області.
Слідчий суддя Любомльського районного суду ОСОБА_1