Справа №173/457/17
Провадження №1-кс/173/117/2017
У Х В А Л А
іменем України

22 березня 2017 р. м. Верхньодніпровськ

Слідчий суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, має малолітню дитину, працюючого ТОВ «Каскад», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, в останній раз 15 листопада 2012 року Верхньодніпровським районним судом Дніпроптеровської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі, звільнився 30 листопада 2014 року умовно-достроково на 11 місяців 4 дні, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000851 від «29» червня 2016 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

встановив:
До Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором Верхньодніпровського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 .
В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, що підтверджується зібраними під час кримінального провадження доказами. 22 березня 2017 року йому повідомлено про підозру у вчиненні цього злочину. Враховуючи те, щ ОСОБА_6 постійного джерела доходу не має, ніде не працює та не навчається, за місцем реєстрації не проживає, головою Верхівцевської міської ради характеризується негативно, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, знаходячись на волі зможе продовжувати займатись злочинною діяльністю та вчинити інше кримінальне правопорушення, знаходячись на свободі може впливати на свідків цього злочину, перешкоджати встановленню істини по кримінальному провадженні, крім цього ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, маючи намір уникнути передбаченого законом покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілого та свідків, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів слідчий просила суд застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на те. що ОСОБА_5 перебував у розшуку з червня 2016 року, переховувався від слідства, а тому існують ризики переховування його від слідства та суду з метою уникнення покарання.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні проти застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечував. Суду пояснив, що вину у вчиненому злочин від повністю визнає, від слідства та суду він не переховувався та не мав наміру переховуватись. Він дійсно не проживає з серпня 2016 року за місцем реєстрації та постійно мешкає в м.Кам`янське. Він проживає з дружиною, має постійне місце роботи. Про те, що він знаходиться у розшуку йому нічого не було відомо, жодного разу його не викликали до поліції.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання документи, приходить до таких висновків.

Слідчим суддею встановлено, що 17 березня 2016 року за № 0000350 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України. Постановою від 29 червня 2016 року матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_5 було виділено в окреме провадження, яке зареєстровано в ЄРДР за №0000851.

22 березня 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна, поєднаному із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб.

Згідно зі ст. 131 КПК України запобіжні заходи, в тому числі тримання під вартою, є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, метою застосування якого є досягнення дієвості кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 194 КПК України визначено підстави для застосування запобіжного заходу, до яких відносяться:

1. наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2. наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий або прокурор;

3. недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам або ризику, зазначеним у клопотанні.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, який було вчинено за таких обставин.

17 березня 2016 року близько 18.10 години ОСОБА_5 будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на вул.Леніна м.Верхівцево Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, маючи умисел спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, запропонував ОСОБА_7 відкрито заволодіти майном перехожого, а саме ОСОБА_8 , на що ОСОБА_7 погодився. Після цього, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , діючи з корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, почали на відстані переслідувати ОСОБА_8 , який йшов по вул.Леніна у вищезазначеному населеному пункті, очікуючи влучного моменту, щоб відкрито заволодіти майном ОСОБА_8 . Приблизно о 18.30 годині на перехресті вул.Первомайська та вул.Леніна, на неосвітлювальній ділянці перехрестя, ОСОБА_5 умисно, діючи разом з ОСОБА_7 та за попередньою змовою між собою, маючи умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, наздогнав ОСОБА_8 та плигнув на нього ззаду, від чого ОСОБА_9 втратив рівновагу та впав на землю обличчям вниз. Після цього ОСОБА_5 з метою попередити можливий опір потерпілого, притиснув коліном лівої ноги ОСОБА_8 до землі, тим самим застосувавши до ОСОБА_8 насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. В цей час ОСОБА_7 обшукав кармани куртки, в яку був одягнутий ОСОБА_8 , з метою заволодіння майном ОСОБА_8 . Не знайшовши нічого в карманах потерпілого, продовжуючи свої злочинні дії і переслідуючи єдиний корисливий намір, направлений на відкрите заволодіння майном ОСОБА_8 , ОСОБА_7 взяв ніж, який був при ньому, та перерізав ним шкіряний ремінець сумки потерпілого, яка знаходилася на правому плечі ОСОБА_8 , після чого відкрито заволодів шкіряною сумкою, належною ОСОБА_8 вартістю 250 гривень, у якій знаходився гаманець вартістю 100 гривень, гроші у сумі 250 гривень, мобільний телефон «Нокіа» 1112 вартістю 500 гривень, сім карта мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 гривень, на якій знаходилися грошові кошти у сумі 15 гривень, гребінець вартістю 10 гривень, мило «Дитяче» вартістю 5 гривень, канцелярська ручка вартістю 5 гривень, тим самим умисно, з корисливих мотивів, повторно, за попередньою змовою групою осіб, відкрито заволоділи вище вказаним майном, належним ОСОБА_8 , чим спричинили останньому матеріальну шкоду на загальну суму 1160 гривен, в цінах, діючих на момент скоєння кримінального правопорушення, після чого з місця пригоди зникли.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, у якому він підозрюється підтверджується показаннями самого підозрюваного та вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 3 березня 2017 року, згідно з яким ОСОБА_7 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України за вищевказаних обставин разом з ОСОБА_5 .

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Разом з тим слідчий суддя вважає, що прокурором та слідчим не доведено наявність ризиків, на які вказує слідчий у клопотанні, а саме переховування підозрюваного від слідства та суду, незаконний вплив на свідків, інше перешкоджання кримінальному провадженню, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Слідчим та прокурором не надано жодних доказів того, що існують ризики переховування ОСОБА_5 від слідства. Те, що постановою слідчого від 31 травня 2016 року він був оголошений у розшук, на думку слідчого судді, не свідчить про те, що підозрюваний переховувався від слідства. Слідчий суддя звертає увагу, що до підозрюваного не було застосовано жодних запобіжних заходів, а тому він мав право змінювати своє місце проживання без повідомлення слідчого, а тому не проживання його за місцем реєстрації не є доказом того, що він переховувався від слідства. Доказів того, що він не виконував будь-яких процесуальних обов`язків як підозрюваний, зокрема не з`являвся на виклики до слідчого, суду не надано. Так само не надано будь-яких доказів того, що слідством було вжито заходи щодо розшуку підозрюваного.

Всі інші доводи слідчого та прокурора про те, що ОСОБА_5 може вчиняти інші кримінальні правопорушення або ж перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя, вважає лише припущенням, на якому не може ґрунтуватися доказування, в тому числі, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_5 свою вину у вчиненому злочині повністю визнає.

Положення КПК України, зокрема ст. 132, 176, покладають на слідчого та прокурора тягар доказування необхідності застосування запобіжного заходу.
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим та прокурором не надано достатніх та переконливих доказів того, що існують ризики, на які вказує слідчий та неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу. Тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 , на яку посилається слідчий, як на підставу застосування такого виду запобіжного заходу, сама по собі не може бути підставою для застосування такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою.
Разом з тим, слідчий суддя, керуючись положеннями ч. 3 ст. 194 КПК України приймає до уваги, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, суд приходить до висновку про необхідність покладення на підозрюваного обов`язку прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:
Клопотання слідчого Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без задоволення.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язок прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду.
У разі невиконання цих обов`язків, до підозрюваного ОСОБА_5 може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.
Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1