Справа № 142/1017/16-к
Провадження №11-кп/772/104/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
адвоката ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці в режимі відео конференції апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Бершадської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Піщанського районного суду Вінницької області від 09.08.2016 року, якою задоволено клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця м. Бердичів, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, раніше судимого, відбуваючого покарання за вироком Бердичівського міськрайонного суду від 16.06.2014 року за ст.ст. 185, ч.3, 15 ч.3,70,71 КК України до 3 (трьох) років 2 (двух) місяців позбавлення волі,-
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Піщанського районного суду Вінницької області від 09.08.2016 року задоволено клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання призначеного вироком Бердичівського міськрайонного суду від 16.06.2014 року, на 1 (один) рік 1 (один) місяць.
Мотивуючи прийняте рішення суд вказав, що засуджений ОСОБА_8 з 10.08.2014 року по теперішній час відбуває покарання в ВК №59, за період відбування покарання характеризується посередньо, порушень режиму утримання не допустив, стягнень не має, відбув 2/3 строку покарання і заслуговує умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.
В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні прокурора Бершадської місцевої прокуратури ОСОБА_9 ставиться питання про скасування ухвали суду. Просить постановити нову ухвалу, якою відмовити засудженому ОСОБА_8 в застосуванні до нього ст. 107 КК України. Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду, викладені в судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки засуджений ОСОБА_8 за час відбування покарання характеризується посередньо, не приділяє уваги до необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, здійснення за ними належного догляду, використанням їх тільки за призначенням, Безвідповідально відноситься до виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. За час відбування покарання засуджений ОСОБА_8 відмовився від працевлаштування, так як не бажав залучатися до суспільної корисливої праці, комісією установи відмовлено йому в застосуванні до нього умовно-дострокового звільнення, як особі, що не довела свого виправлення.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених в ній та просить задовольнити її в повному об`ємі.
Засуджений ОСОБА_8 заперечив проти задоволення апеляційної скарги вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою.
Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.405 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Як убачається з ухвали, судом зазначені вимоги закону не дотримані.
Приймаючи рішення про задоволення клопотання засудженого про умовно дострокове звільнення суд послався на те, що він відбув 2/3 строку покарання, та своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Проте поза увагою суду залишились вимоги ч.2 ст.81 КК України, відповідно до яких, обов`язковою умовою умовно-дострокового звільнення засудженого є те, що останній сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 за місцем відбування покарання характеризується посередньо, не приділяє уваги до необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, здійснення за ними належного догляду, використанням їх тільки за призначенням, Безвідповідально відноситься до виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. За час відбування покарання засуджений ОСОБА_8 відмовився від працевлаштування, так як не бажав залучатися до суспільної корисливої праці, комісією установи (протокол №22 від 10.02.2016 року) відмовлено йому в застосуванні до нього умовно-дострокового звільнення, як особі, що не довела свого виправлення.
За таких обставин суд дійшов хибного висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_8 умовно-дострокового звільнення відповідно до ст.81 КК України.
В даному випадку неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність тягне за собою скасування судового рішення з винесенням нової ухвали.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 414, 420 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Бершадської місцевої прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу Піщанського районного суду Вінницької області від 09 серпня 2016 року про задоволення клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно дострокове звільнення скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з моменту вручення копії ухвали.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Судді:
З оригіналом вірно: