Справа № 712/7038/17
Провадження № 1-кс/712/3117/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про застосування запобіжного заходу
3 червня 2017 року м. Черкаси
Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю старшого слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_3 , прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши винесене у кримінальному провадженні № 0009165 від 26 листопада 2016 року клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Черкаси, громадянина України, українця, не одруженого, на утриманні дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,-

в с т а н о в и в:
3 червня 2017 року до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси звернувся старший слідчий СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_3 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовується тим, що 26 листопада 2016 року приблизно о 6 годин ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину "АТБ-маркет", що в м. Черкаси, вул. Пастерівська, 106, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись сприятливою для нього обстановкою, таємно, умисно, з корисливих мотивів, підійшов до торгівельної полиці, взяв пляшку віскі "Hahkey Bannister", вартістю 304 грн 40 коп., та після проходження каси вказаного магазину був зупинений працівниками охорони магазину "АТБ-маркет", однак свій злочинний намір до кінця не довів через причини, що не залежали від його волі.

За даним фактом СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області 26 листопада 2016 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0009165 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

2 червня 2017 року близько 19 годин 40 хвилин повторно, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна перебуваючи біля входу в магазин "АТБ-маркет", що в м. Черкаси, проспект Хіміків, 30/4, повторно, умисно, з корисливих мотивів, відкрито, шляхом ривка заволодів у ОСОБА_8 , скринькою для пожертв з грошовими коштами в сумі 392 грн 00 коп., яка належить Благодійному фонду "Центр благодійної допомоги", після чого з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим втік, але невдовзі був затриманий перехожими та переданий працівникам поліції.

За даним фактом СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області 2 червня 2017 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004630 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Постановою прокурора Черкаської місцевої прокуратури від 3 червня 2017 року матеріали досудових розслідувань за №0009165 від 26 листопада 2016 року та №0004630 від 2 червня 2017 року об`єднані в одне провадження та присвоєно загальний №0009165.

3 червня 2017 року склад кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0009165 від 26 листопада 2016 року перекваліфіковано з ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 186 КК України на ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України

3 червня 2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.

Тим самим, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_7 у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна та відкритому викраденні чужого майна, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.

Вина підозрюваного підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26 листопада 2016 року; протоколом огляду місця події від 26 листопада 2016 року; протоколом огляду місця події від 2 червня 2017 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту представника ОСОБА_10 ; протоколом огляду предметів від 3 червня 2017 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 3 червня 2017 року; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Оскільки підозрюваний ОСОБА_7 вчинив ряд умисних злочинів корисливої спрямованості, за які законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі від 4 до 6 років, а також те, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого і свідків у цьому кримінальному провадженні шляхом умовлянь, погроз, підкупу чи інше, або вчинити інше кримінальне правопорушення, а також наявності ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст. 177 КПК України переховування від органів досудового розслідування, а тому слідчий вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 підтримали дане клопотання та просили обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_7 заперечив проти обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою Пояснив, що його невдалий жарт з вилученням скриньки з грошима працівник благодійного фонду неправильно зрозуміла.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що його підзахисний дає розпливчасті показання щодо обставин подій через погане самопочуття. Водночас, слідчим та прокурором чітко не доведено ризиків, а з урахуванням характеристики підозрюваного, а також того, що він не має судимості та має постійне місце проживання, до нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя робить наступні висновки.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 186 КПК України, клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Крім того, згідно ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи. Крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом.
Так, у справі «Смирнов проти Росії» Європейський суд з прав людини наголосив, що особа, обвинувачена в скоєнні злочину, завжди повинна знаходитися на свободі, до закінчення розгляду справи, якщо Держава не зможе довести, що маються «умісні і достатні» причини взяти її під варту, і зокрема, коли є підстави вважати, що особа ухилятиметься від слідства та суду, перешкоджатиме встановленню істини у справі, або продовжить злочину діяльність.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на даний час підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто вчинив злочин середньої тяжкості, санкція згідно якого передбачає позбавлення волі строком до трьох років, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто тяжкому злочині санкція згідно якого передбачає позбавлення волі строком від чотирьох до шести років позбавлення волі.
При розгляді даного клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що сам по собі факт тяжкості злочину, який інкримінується особі, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки це суперечило б презумпції невинуватості.

У цьому ключі послідовною та логічною є позиція Європейського суду з прав людини, яка зводиться до наступного: небезпека можливості переховуватися від правосуддя не може вимірюватися виключно на підставі суворості можливого вироку. Наявність сильної підозри в тому, що особа вчинила тяжкий злочин, є, звичайно, таким чинником, що відноситься до суті питання, однак сама по собі така підозра не може бути виправданням довготривалому утриманню під вартою. Небезпека переховування особи від правосуддя повинна оцінюватися не лише у світлі тяжкості покарання, але й виходячи з усіх інших обставин, які можуть або підтвердити наявності такої небезпеки, або звести її до мінімуму.

З матеріалів справи та клопотання вбачається, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання, а досудовим розслідуванням не надано переконливих доказів, за допомогою яких би обґрунтовувалася неможливість запобігання зазначеним ризикам будь-яким із передбачених ч.1 п.1,3,4,5 ст. 177 КПК України.

Таким чином, з урахуванням вище викладеного слідчий суддя робить висновок про можливість обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 199 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Із урахуванням вищевикладеного, з метою запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень слідчий суддя вважає за необхідне застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з 21 години 00 хвилин до 7 години 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , із покладенням на нього обов`язків не відлучатися із зареєстрованого місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду з 21 години 00 хвилин до 7 години 00 хвилин; не спілкуватися із потерпілими чи свідками без присутності слідчого; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 194, 195, 199 КПК України, -

у х в а л и в:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 в і д м о в и т и.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з 21 години 00 хвилин до 7 години 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , на строк 60 днів, тобто до 1 серпня 2017 року включно.

Строк дії ухвали рахувати з моменту її винесення, тобто з 3 червня 2017 року і до 1 серпня 2017 року включно.

На час дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- не відлучатися із квартири АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду у нічний час доби з 21 години 00 хвилин до 7 години 00 хвилин;
- не змінювати місце свого проживання без згоди слідчого, прокурора чи суду;
- не спілкуватися із потерпілими чи свідками без присутності слідчого;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити ОСОБА_7 , що невиконання покладених на нього судом обов`язків може бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш суворий.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному ОСОБА_7 після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1