АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/2561/16 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа № 636/383/16-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.186 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2016року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

- головуючого судді ОСОБА_2

- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- при секретарі ОСОБА_5

- за участю прокурора ОСОБА_6

- обвинуваченого ОСОБА_7 ,

- захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 14.04.2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Вказаним вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець БАМ Сєвєромуйськ, Сєвєро-Байкальського району, Бурятська АР, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, розлучений, не працює, раніше неодноразово засуджений, останній раз 11.09.2015р. Чугуївським міським судом Харківської області за ч.1 ст.122, ч.1 ст.125, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки 6 місяців, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, та засуджений до покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 11.09.2015року у виді позбавлення волі строком 6 місяців, і остаточно ОСОБА_10 призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому рахується з 14.04.2015 року.

Як встановлено вироком, 26 листопада 2015 року приблизно о 18.00 год. ОСОБА_10 , знаходячись з тильної сторони будинку АДРЕСА_1 , побачив жінку з сумкою в руках, і керуючись раптово виниклим злочинним наміром, спрямованим на відкрите заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, підійшов до потерпілої ОСОБА_11 зі спини, та шляхом ривку вирвав сумку із рук, в якій знаходились жіночий гаманець, що не представляє потерпілій матеріальної цінності, з грошовими коштами в сумі 350 грн., заволодівши нею.

Далі, не звертаючи уваги та крики жінки зупинитися та повернути їй майно, ОСОБА_10 побіг до лісопосадки у напрямку автодороги Київ-Харків-Довжанський, де сховав вказане майно, а грошовими коштами розпорядися на свій розсуд.
Обвинувачений ОСОБА_10 оскаржив вказаний вирок, і в своїй апеляційній скарзі, яку уточнив у судовому засіданні, фактично просить пом`якшити йому покарання.
Обґрунтовуючи свої вимоги, апелянт вказує, що при розгляді провадження судом не враховано пом`якшуючі обставини, а саме: наявність на утриманні 2 неповнолітніх дітей, його явку з повинною, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування матеріальної та моральної шкоди, позитивні характеристики з місця проживання, те, що він не перебуває на обліку лікаря-психіатра та нарколога.
Вислухавши доповідь судді, думку обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції обвинуваченого, думку потерпілої,перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія судді вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судове рішення згідно із ст.370 КПК України повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.
Дане рішення суду першої інстанції колегія суддів переглядає відповідно до ст.404 КПК України, тобто, в межах апеляційної скарги.
Як вбачається із вироку суду та матеріалів кримінального провадження воно розглянуто судом першої інстанції у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини в скоєнні ОСОБА_10 грабежу, тобто, відкритого викрадення чужого майна, підтверджується сукупністю доказів, які були представлені суду, і яким суд дав належну правову оцінку.
Суттєвих порушень норм кримінального процесуального законодавства під час досудового та судового слідства, які б були безумовними підставами для скасування судового рішення, не допущено.
Юридична кваліфікація дій ОСОБА_10 відповідає тому, що ним було скоєно, і є правильною.

Покарання обвинуваченому призначено у відповідності до ст.65 КК України в межах санкції ч.1 ст.186 КК України з урахуванням особи винного, пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілій, а також те, що він вчинив злочин у період умовного звільнення від відбування покарання за попереднім вироком, і нове покарання йому призначено у відповідності до ч.1 ст.71 КК України.

Що ж стосується апеляційних доводів обвинуваченого про те, що суд першої інстанції при ухваленні вироку суду не врахував його явку з повинною, то матеріалі кримінального провадження таких даних про явку з повинною не містять, тому ці доводи обвинуваченого колегія суддів вважає необґрунтованими.

Також, необґрунтованими та незаконними колегія суддів вважає доводи апеляції обвинуваченого в тій частині, де він вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що він оспорював фактичні обставини справи, які у подальшому вплинули на висновки суду про його винуватість.

Але, як вбачається із матеріалів кримінального провадження обвинувачений не оспорював фактичних обставин ним скоєного, тому це провадження було розглянуто у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, проти чого обвинувачений не заперечував.

Як вбачається із його заяви (а.с.23), судом першої інстанції обвинуваченому були роз`яснені наслідки такого розгляду провадження, про що він написав таку заяву, і з чим був згодний.

Про таке роз`яснення наслідків розгляду провадження на підставі ч.3 ст.349 КПК України свідчить і аудіозапис судового процесу, де обвинувачений був згодний з таким порядком розгляду провадження, і йому судом були роз`яснені наслідки такого розгляду.

Таким чином, доводи обвинуваченого про порушення його процесуальних прав у суду першої інстанції є безпідставними та необґрунтованими.

Не вбачаючи підстав для скасування або зміни вироку суду першої інстанції колегія суддів апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 залишає без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.404,405,407, 418,419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 14.04.2016 року відносно ОСОБА_7 без змін.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у відбутий строк покарання строк його знаходження у попередньому ув`язненні з 14.04.2016 року по 13.12.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий суддя

Судді -