Справа № 405/8335/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2017 року Ленінський районний суд м.Кіровограда в складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
представника потерпілої - ОСОБА_4
потерпілої - ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0008877 від 17.07.2016 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кропивницький, українця, громадянина України, з середньою-технічною освітою, пенсіонера, працюючого начальником виробничо-технічного відділу відкритого акціонерного товариства «Аркобудмонтаж», проживаючого у цивільному шлюбі, раніше не судимого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження за наступних обставин.

17.07.2016 року близько 08 години 20 хвилин, керуючи легковим автомобілем «ВАЗ-2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , грубо порушуючи п.п. 1.5, 2.3 (б) і (д) Правил дорожнього руху України, перед початком руху заднім ходом по прилеглій території (паркувальному майданчику) біля супермаркету «АТБ» по вулиці Преображенській, 109 в місті Кропивницький в порушення п.п. 10.1, 10.9 ПДР України був неуважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, не впевнився, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, будучи об`єктивно проінформованим про інтенсивний рух пішоходів поблизу закладу торгівлі (супермаркету «АТБ»), при здійсненні руху на транспортному засобі заднім ходом, який вимагає від водія надзвичайної уважності та обережності не звернувся за допомогою до інших осіб, у результаті чого, здійснюючи рух заднім ходом допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка рухалась по прилеглій території супермаркету «АТБ» та перебувала біля задньої частини автомобіля ВАЗ 21-09, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому головки правої ліктьової кістки без зміщення, закритого перелому дистального метаепіфізу лівої лучьової кістки зі зміщенням і відривом шиловидного відростку лівої ліктьової кістки, рани в області нижньої губи, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, які спричинили тривалий розлад здоров`я (більш як 21 день) та виникли в результаті дорожньо-транспортної пригоди внаслідок контактування останньої об виступаючі частини автомобіля та подальшим падінням на дорожнє покриття.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що 17.07.2016 року зранку заїхав на територію супермаркету АТБ. Здавав на автомобілі назад та не помітив жінку - пішохода, вона впала. Він зупинився, вийшов з автомобілю до пішохода. Викликав швидку допомогу, яка приїхала приблизно через 10 хвилин. Цивільний позов потерпілої в частині матеріальної шкоди визнає в повному об`ємі, в частині моральної шкоди частково, так як вважає суму, визначену потерпілою, завищеною. При цьому зазначив, що він з 2011 року проживає в цивільному шлюбі, дружина пенсіонерка, він працює та отримує заробітну плату в розмірі 2500 гривень. У вчиненому розкаюється.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 цивільний позов підтримала в повному обсязі, вказала, що в результаті ДТП їй спричинена моральна шкода, оскільки вона отримала травми рук та інші більш легкі тілесні ушкодження. Зазначила, що нічого не може робити руками, оскільки постійно відчуває біль та потребує лікування.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні при обставинах викладених в обвинувальному акті, не оспорює фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, суд вважає можливим, відповідно до положень ст.349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд дослідивши докази, обсяг дослідження яких визначений з урахуванням думки учасників процесу, приходить до висновку, що органом досудового слідства діяння ОСОБА_7 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

ОСОБА_7 вчинив необережний злочин невеликої тяжкості, пенсіонер, працює в ВАТ «Аркобудмонтаж», проживає у цивільному шлюбі, як особа за місцем проживання та за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку в КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» та КЗ «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває, раніше не судимий.

Обставинами, пом`якшуючими покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, надання медичної або іншої допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину.

Обставин, обтяжуючих покарання, судом не встановлено.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, наслідки суспільно небезпечного діяння. Беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_6 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд вважає, що його виправлення можливе з призначенням покарання в межах санкції ч.1 ст.286 КК України у виді штрафу. Таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання, попередження вчинення ним нових злочинів та відповідатиме цілям покарання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 на суму 2082 гривні 55 копійки в рахунок відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню, як обґрунтований, оскільки згідно зі ст.128 КПК України та ст.1166 ЦК України, шкода, заподіяна злочинними діями, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Моральна шкода, спричинена злочином, яку потерпіла ОСОБА_5 визначає в розмірі 15 000 гривень підлягає частковому відшкодуванню. Так, відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, крім іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї та близьких родичів. При визначенні розміру шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд враховує те, що потерпілій ОСОБА_5 дійсно спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних переживаннях у зв`язку з отриманою травмою, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через погіршення самопочуття на цьому ґрунті, потерпіла перенесла фізичний біль, а тому суд вважає за необхідне, керуючись принципами розумності, виваженості і справедливості, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_5 в рахунок відшкодування спричиненої злочином моральної шкоди 5 000 гривень.

Вирішуючи питання щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_5 понесених останньою витрат на правову допомогу в розмірі 3 700 грн., суд прийшов до наступних висновків.

Нормою ст.118 КПК України передбачено, що процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу; витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

Згідно ч.2 ст.120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача та цивільного відповідача, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач. Наявність зазначених витрат потерпілої ОСОБА_5 в розмірі 3 700 грн. підтверджується відповідними копіями квитанцій до прибуткових касових ордерів.

Відповідно до ч.1 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійсненні ним документально підтверджені процесуальні витрати, до складу яких відповідно до п.1 ч.1 ст.118, ч.2 ст.120 КПК України відносяться витрати на правову допомогу.

За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_5 понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 3 700 грн.

Долю речових доказів, суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

Витрати за проведення експертних досліджень в сумі 1760,40 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_6 на користь держави.

Керуючись ст.ст.331, 368, 371, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним за ч.1 ст.286 КК України і призначити покарання у виді штрафу у розмірі триста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 1 рік.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирався.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 в частині вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_5 2082 (дві тисячі вісімдесят дві) гривні 55 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5 000 (п`ять тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 3 700 (три тисячі сімсот) гривень, витрат на правову допомогу.

Речовий доказ автомобіль марки ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 переданий на зберігання ОСОБА_6 згідно постанови про передачу речового доказу на зберігання від 22.07.2016 року - повернути власнику ОСОБА_8 як їй належний.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 1760 (одна тисяча шістдесят) гривень 40 копійок.

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Ленінський районний суд м. Кіровограда. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда ОСОБА_1