АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 213/462/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/254/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 13 липня 2017 року в режимі відеоконференції апеляційні скарги заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 з урахуванням доповнень у кримінальному провадженні №0001662 на вирок Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 листопада 2015 року відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Широке Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, освіта базова загальна середня, працюючого монтером шляху у ТОВ Шляхпостач, раніше судимого:

- 02 червня 2009 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст.289 ч.2, 186 ч.2, 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

- 07 вересня 2009 року Широківським районним судом Дніпропетровської області за ст.289 ч.2, 70 ч.4 КК України, остаточно до 5 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнився 18.01.2013 року умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 6 місяців 22 дні

Проживає за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України, який визнаний винним та засуджений за:

- ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Зоря Томаківського району Дніпропетровської обл., громадянина України, не працюючого, не одруженого, дітей не має, освіта професійно-технічна, раніше судимого:

- 31 жовтня 2007 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ст.187 ч.2, 4, ст.70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 22 травня 2008 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ст.309 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі. Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України дане покарання поглинуто покаранням за вироком від 31.10.2007 р., зараховано повністю в строк відбуття покарання за даним вироком, до відбуття 6 років 11 місяців 10 днів позбавлення волі. 23.09.2013 р. звільнений умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 7 місяців 19 днів. Проживає за адресою: АДРЕСА_2

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України, який визнаний винним та засуджений за:

- ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі;

- ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 6 років позбавлення волі.
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Марганець Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України, який визнаний винним та засуджений за:

- ч.2 ст.289 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі;

- ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_10 покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Мирове Томаківського району Дніпропетровської області, громадянина України, працюючого приватним підприємцем, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, який визнаний винним та засуджений за:

- ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_11 звільнено від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі з випробувальним терміном на 3 роки з покладенням на нього обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, періодично проходити реєстрацію в кримінально-виконавчій інспекції.

Питання з речовими доказами вирішено.
Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_12
обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_8
ОСОБА_10 , ОСОБА_11
захисники ОСОБА_13 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_14 , ОСОБА_15
потерпілий ОСОБА_16 .
В апеляційній скарзі заступник прокурора Дніпропетровської області просить вирок Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 листопада 2015 року в частині призначеного обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 покарання скасувати, у зв`язку з необхідністю призначення більш суворого покарання, ухвалити свій вирок, яким визнати винними та призначити покарання:

- ОСОБА_9 за ч.2 ст.289 КК України у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, що є його власністю; за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, що є його власністю;

- ОСОБА_8 за ч.2 ст.289 КК України у виді 6 років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, що є його власністю; за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у вигляді 6 років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, що є його власністю. Відповідно до ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та не відбутою частиною покарання за вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 22.05.2008 р., остаточно до відбування ОСОБА_8 визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією всього майна, що є його власністю;

- ОСОБА_10 за ч.2 ст.289 КК України у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, що є його власністю; за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у вигляді 5 років 3 місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, що є його власністю;

- ОСОБА_11 за ч.2 ст.289 КК України у виді 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна; на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_11 від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі з випробувальним терміном на 3 роки з покладенням на нього обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, періодично проходити реєстрацію в кримінально-виконавчій інспекції.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , просить вирок Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 листопада 2015 року відносно ОСОБА_8 скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі, з урахуванням доповнень обвинувачений ОСОБА_8 , просить вирок Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 листопада 2015 року відносно нього скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Від захисника ОСОБА_13 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , надійшла заява про відмову від апеляційної скарги.

Вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 листопада 2015 року ОСОБА_9 , було визнано винним та засуджено за обвинуваченням в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України, ОСОБА_8 було визнано винним та засуджено за обвинуваченням в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України, ОСОБА_10 , було визнано винним та засуджено за обвинуваченням в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України, ОСОБА_11 , було визнано винним та засуджено за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України за наступних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_10 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими слідством особами з корисливою метою, приблизно о 01.00 годині 02 листопада 2014 року, переслідуючи злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, прибули на подвір`я багатоповерхового будинку АДРЕСА_5 , де ОСОБА_17 за допомогою ножиць пошкодив дверний замок водійської двері автомобілю марки ВАЗ 21104 р.н. НОМЕР_1 , який належить на праві власності гр. ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та сів за кермо вказаного автомобілю. При цьому акумулятор на вказаний автомобіль викрали з поруч припаркованого автомобілю марки ВАЗ 21043 р.н. НОМЕР_2 . Потім, продовжуючи свої злочинні дії, направлені на незаконне заволодіння транспортним засобом, вони разом із невстановленими слідством особами викотили вказаний автомобіль на проїжджу частину та за допомогою штовхання привели в дію двигун автомобілю та розпочали рух на ньому в напрямку м. Марганець Дніпропетровської області. Тим самим незаконно заволоділи вказаним транспортним засобом за ознаками: протиправне вилучення транспортного засобу у власника всупереч його волі. Вказаними злочинними діями потерпілому ОСОБА_18 , згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи №70/05-365 від 27.12.2014 року спричинили матеріальний збиток на суму 78058 грн.
Крім того, ОСОБА_10 , притягуючись до кримінальної відповідальності за ст.185 ч.2 КК України, у провадженні внесеному до ЄРДР за №0000844, будучи повідомленим про підозру, та після направлення справи до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, де справа №182/3478/14-к по теперішній час на розгляді, належних висновків не зробив та знову вчинив аналогічний злочин середньої тяжкості, тобто діючи повторно за попередньою змовою із ОСОБА_9 та ОСОБА_8 з корисливою метою, перебуваючи приблизно о 01.00 годині 02 листопада 2014 року на подвір`ї багатоповерхового будинку АДРЕСА_5 , переслідуючи намір на викрадення чужого майна, ОСОБА_10 руками відчинив капот автомобіля марки ВАЗ 21043 р.н. НОМЕР_2 , який належить на праві власності гр. ОСОБА_19 ІНФОРМАЦІЯ_6 , з якого таємно викрали акумулятор «Веста», який разом перенесли та переставили на поруч припаркований автомобіль марки ВАЗ 21104 р.н. НОМЕР_1 , на якому з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, чим спричинили потерпілому ОСОБА_19 , згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 19.01.2015 року матеріальний збиток на суму 540 грн. Викраденим майном розпорядились на власний розсуд.
Також, ОСОБА_10 24 листопада 2014 року приблизно о 20 год. 00 хв., знаходячись біля будинку 37 А по вул. Захара Донія в м. Марганець, Дніпропетровської області, вступив у попередню змову з ОСОБА_11 , направлену на незаконне заволодіння транспортним засобом, реалізуючи яку вони, діючи сумісно, направились до Інгулецького району м. Кривого Рогу на таксі «Daewoo sens», реєстраційний номер НОМЕР_3 під управлінням ОСОБА_20 , якому повідомили, що у вказаному населеному пункті їм потрібно забрати автомобіль. Близько 01 годині 25 листопада 2014 року ОСОБА_11 та ОСОБА_10 прибули до буд. АДРЕСА_6 , де ОСОБА_10 повторно, діючи умисно в групі з ОСОБА_11 , вийшли з таксі, а водій ОСОБА_20 , залишився в автомобілі і на останніх уваги не звертав. Біля вказаного будинку на подвір`ї ОСОБА_10 побачив припаркований автомобіль марки «Богдан», моделі 211040, реєстраційний номер НОМЕР_4 , який на праві власності належить ОСОБА_21 ІНФОРМАЦІЯ_7 , після чого ОСОБА_10 та ОСОБА_11 розподілили між собою ролі скоєння кримінального правопорушення, а саме ОСОБА_10 підійшов до вказаного автомобілю та за допомогою загостреного електроду відчинив водійські дверцята, зірвав дроти живлення та завів автомобіль, при цьому ОСОБА_11 стояв біля автомобіля і слідкував, щоб ніхто не помітив їх протиправні дії. Після того як ОСОБА_10 з`єднав дроти живлення, ОСОБА_11 підійшов до автомобіля і руками зламав замок блокування керма та сівши в автомобіль, рухаючись на ньому направились в сторону м. Марганець Дніпропетровської області, тим самим обернувши вказаний автомобіль на свою користь, маючи можливість повною мірою ним розпоряджатись. Вказаними злочинними діями потерпілому ОСОБА_21 , згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи №70/05-354 від 15.12.2014 року спричинили матеріальний збиток на суму 112039,97 грн.

Обвинувачений ОСОБА_11 24 листопада 2014 р. приблизно о 20 год. 00 хв., знаходячись біля свого будинку АДРЕСА_4 , вступив у попередню змову з ОСОБА_10 , направлену на незаконне заволодіння транспортним засобом, реалізуючи яку вони, діючи сумісно, направились до Інгулецького району м. Кривого Рогу на таксі «Daewoo sens», реєстраційний номер НОМЕР_3 під управлінням ОСОБА_20 , якому повідомили, що у вказаному населеному пункті їм потрібно забрати автомобіль. Близько 01 годині 25 листопада 2014 року ОСОБА_11 та ОСОБА_10 прибули до буд. АДРЕСА_6 , де ОСОБА_11 діючи умисно в групі з ОСОБА_10 , вийшли з таксі, а водій ОСОБА_20 , залишився в автомобілі і на останніх уваги не звертав. Біля вказаного будинку на подвір`ї ОСОБА_10 побачив припаркований автомобіль марки «Богдан», моделі 211040, реєстраційний номер НОМЕР_4 , який на праві власності належить ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , після чого ОСОБА_10 та ОСОБА_11 розподілили між собою ролі скоєння кримінального правопорушення, а саме ОСОБА_10 підійшов до вказаного автомобілю та за допомогою загостреного електроду відчинив водійські дверцята, зірвав дроти живлення та завів автомобіль, при цьому ОСОБА_11 стояв біля автомобіля і слідкував, щоб ніхто не помітив їх протиправні дії. Після того як ОСОБА_10 з`єднав дроти живлення, ОСОБА_11 підійшов до автомобілю і руками зламав замок блокування керма та сівши в автомобіль, рухаючись на ньому направились в сторону м. Марганець Дніпропетровської області, тим самим обернувши вказаний автомобіль на свою користь, маючи можливість повною мірою ним розпоряджатись. Вказаними злочинними діями потерпілому ОСОБА_21 , згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи №70/05-354 від 15.12.2014 року спричинили матеріальний збиток на суму 112039,97 грн.
Обвинувачений ОСОБА_8 , будучи раніше неодноразово судимим, на шлях виправлення не став, та знову вчинив умисні злочини. ОСОБА_8 , діючи повторно за попередньою змовою із ОСОБА_9 та іншими невстановленими слідством особами з корисливою метою, приблизно о 01.00 годині 10 жовтня 2014 року, переслідуючи злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, прибули на подвір`я багатоповерхового будинку АДРЕСА_7 , де ОСОБА_8 за допомогою заздалегідь підшуканих ножиць, пошкодив дверний замок водійської двері автомобілю марки ВАЗ 21121 р.н. НОМЕР_5 , який належить на праві власності гр. ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , після чого ОСОБА_9 , вказані ножиці вставив до замка запалювання та привів в дію двигун автомобілю. Потім, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та невстановлені слідством особи сіли у вказаний автомобіль та розпочали рух на ньому в напрямку м. Марганець Дніпропетровської області. Тим самим незаконно заволоділи вказаним транспортним засобом за ознаками: протиправне вилучення транспортного засобу у власника всупереч його волі. Вказаними злочинними діями потерпілому ОСОБА_22 , згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи №70/05-296 від 05.11.2014 року спричинено матеріальний збиток на суму 59 791 грн. 50 коп.
Крім того, ОСОБА_8 , діючи повторно за попередньою змовою із ОСОБА_9 та іншими невстановленими слідством особами з корисливою метою, приблизно о 00.00 годині 13 жовтня 2014 року, переслідуючи злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом прибули на подвір`я багатоповерхового будинку АДРЕСА_5 , де ОСОБА_8 за допомогою ножиць пошкодив дверний замок водійської двері автомобілю марки ВАЗ 21154-110-20 р.н. НОМЕР_6 , який належить на праві власності гр. ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , а ОСОБА_9 шляхом з`єднання дротів запалювання привів в дію двигун вказаного автомобілю та вказані особи разом із невстановленими слідством особами розпочали рух на ньому в напрямку м. Марганець Дніпропетровської області. Тим самим незаконно заволоділи вказаним транспортним засобом за ознаками: протиправне вилучення транспортного засобу у власника всупереч його волі. Вказаними злочинними діями потерпілому ОСОБА_23 , згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи №70/05-291 від 30.10.2014 року спричинено матеріальний збиток на суму 66271 грн.
Крім того, ОСОБА_8 близько 01-00 годин 21 жовтня 2014 року діючи повторно з корисливою метою, переслідуючи намір на таємне викрадення чужого майна прибув на подвір`я домоволодіння АДРЕСА_5 , де ножицями відчинив водійські двері автомобіля марки ВАЗ 2110 р.н. НОМЕР_7 , який належить на праві власності гр. ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , з якого таємно викрав навігатор «Піонер», чим спричинив потерпілому ОСОБА_24 , згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 19.01.2015 року матеріальний збиток на суму 1504 грн. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_8 , діючи повторно за попередньою змовою із ОСОБА_9 та іншими невстановленими слідством особами з корисливою метою, приблизно о 03.00 годині 27 жовтня 2014 року, переслідуючи злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом прибули на подвір`я багатоповерхового будинку АДРЕСА_7 , де ОСОБА_9 за допомогою ножиць пошкодив дверний замок водійської двері автомобілю марки ВАЗ 2110 р.н. НОМЕР_8 , який належить на праві власності гр. ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , після чого ОСОБА_17 шляхом з`єднання дротів запалювання привів в дію двигун вказаного автомобілю та розпочали рух на ньому в напрямку м. Марганець Дніпропетровської області. Тим самим незаконно заволоділи вказаним транспортним засобом за ознаками: протиправне вилучення транспортного засобу у власника всупереч його волі. Вказаними злочинними діями потерпілому ОСОБА_16 , згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи №70/05-373 від 31.12.2014 року спричинено матеріальний збиток на суму 92509 грн.
Крім того, ОСОБА_8 , діючи повторно за попередньою змовою із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими невстановленими слідством особами з корисливою метою, приблизно о 01.00 годині 02 листопада 2014 року, переслідуючи злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом прибули на подвір`я багатоповерхового будинку АДРЕСА_5 , де ОСОБА_17 за допомогою ножиць пошкодив дверний замок водійської двері автомобілю марки ВАЗ 21104 р.н. НОМЕР_1 , який належить на праві власності гр. ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_5 та сів за кермо вказаного автомобілю. При цьому акумулятор на вказаний автомобіль викрали з поруч припаркованого автомобіля марки ВАЗ 21043 р.н. НОМЕР_2 , потім продовжуючи свої злочинні дії, направлені на незаконне заволодіння транспортним засобом вони разом із невстановленими слідством особами викотили вказаний автомобіль на проїжджу частину та за допомогою штовхання привели в дію двигун автомобілю та розпочали рух на ньому в напрямку м. Марганець Дніпропетровської області. Тим самим незаконно заволоділи вказаним транспортним засобом за ознаками: протиправне вилучення транспортного засобу у власника всупереч його волі. Вказаними злочинними діями потерпілому ОСОБА_18 , згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи №70/05-365 від 27.12.2014 року спричинили матеріальний збиток на суму 78058 грн.
Також, ОСОБА_8 , діючи повторно за попередньою змовою із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з корисливою метою, перебуваючи приблизно о 01.00 годині 02 листопада 2014 року на подвір`ї багатоповерхового будинку АДРЕСА_5 , переслідуючи намір на викрадення чужого майна, ОСОБА_10 руками відчинив капот автомобілю марки ВАЗ 21043 р.н. НОМЕР_2 , який належить на праві власності гр. ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з якого таємно викрали акумулятор «Веста», який разом перенесли та переставили на поруч припаркований автомобіль марки ВАЗ 21104 р.н. НОМЕР_1 , на якому з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, чим спричинили потерпілому ОСОБА_19 , згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 19.01.2015 року матеріальний збиток на суму 540 грн. Викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_9 , будучи раніше неодноразово судимим, на шлях виправлення не став та знову вчинив аналогічний злочин. ОСОБА_9 , повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_8 та іншими невстановленими слідством особами з корисливою метою, приблизно о 01.00 годині 10 жовтня 2014 року, переслідуючи злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, прибули на подвір`я багатоповерхового будинку АДРЕСА_7 , де ОСОБА_8 за допомогою заздалегідь підшуканих ножиць, пошкодив дверний замок водійської двері автомобілю марки ВАЗ 21121 р.н. НОМЕР_5 , який належить на праві власності гр. ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , після чого ОСОБА_9 , вказані ножиці вставив до замка запалювання та привів в дію двигун автомобілю. Потім, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та невстановлені слідством особи сіли у вказаний автомобіль та розпочали рух на ньому в напрямку м. Марганець Дніпропетровської області. Тим самим незаконно заволоділи вказаним транспортним засобом за ознаками: протиправне вилучення транспортного засобу у власника всупереч його волі. Вказаними злочинними діями потерпілому ОСОБА_22 , згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи №70/05-296 від 05.11.2014 року спричинено матеріальний збиток на суму 59 791 грн. 50 коп.
Крім того, ОСОБА_9 , діючи повторно за попередньою змовою із ОСОБА_8 та іншими невстановленими слідством особами з корисливою метою, приблизно о 00.00 годині 13 жовтня 2014 року, переслідуючи злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом прибули на подвір`я багатоповерхового будинку АДРЕСА_5 , де ОСОБА_8 за допомогою ножиць пошкодив дверний замок водійської двері автомобілю марки ВАЗ 21154-110-20 р.н. НОМЕР_6 , який належить на праві власності гр. ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , а ОСОБА_9 шляхом з`єднання дротів запалювання привів в дію двигун вказаного автомобілю та вказані особи разом із невстановленими слідством особами розпочали рух на ньому в напрямку м. Марганець Дніпропетровської області. Тим самим незаконно заволоділи вказаним транспортним засобом за ознаками: протиправне вилучення транспортного засобу у власника всупереч його волі. Вказаними злочинними діями потерпілому ОСОБА_23 , згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи №70/05-291 від 30.10.2014 року спричинено матеріальний збиток на суму 66271 грн.
Крім того, ОСОБА_9 , діючи повторно за попередньою змовою із ОСОБА_8 та іншими невстановленими слідством особами з корисливою метою, приблизно о 03.00 годині 27 жовтня 2014 року, переслідуючи злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом прибули на подвір`я багатоповерхового будинку АДРЕСА_7 , де ОСОБА_9 за допомогою ножиць пошкодив дверний замок водійської двері автомобілю марки ВАЗ 2110 р.н. НОМЕР_8 , який належить на праві власності гр. ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , після чого ОСОБА_17 шляхом з`єднання дротів запалювання привів в дію двигун вказаного автомобілю та розпочали рух на ньому в напрямку м. Марганець Дніпропетровської області. Тим самим незаконно заволоділи вказаним транспортним засобом за ознаками: протиправне вилучення транспортного засобу у власника всупереч його волі. Вказаними злочинними діями потерпілому ОСОБА_16 , згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи №70/05-373 від 31.12.2014 року спричинено матеріальний збиток на суму 92509 грн.
Крім того ОСОБА_9 , діючи повторно за попередньою змовою із ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та іншими невстановленими слідством особами з корисливою метою, приблизно о 01.00 годині 02 листопада 2014 року, переслідуючи злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом прибули на подвір`я багатоповерхового будинку АДРЕСА_5 , де ОСОБА_17 за допомогою ножиць пошкодив дверний замок водійської двері автомобілю марки ВАЗ 21104 р.н. НОМЕР_1 , який належить на праві власності гр. ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_5 та сів за кермо вказаного автомобілю. При цьому акумулятор на вказаний автомобіль викрали з поруч припаркованого автомобілю марки ВАЗ 21043 р.н. НОМЕР_2 , потім продовжуючи свої злочинні дії, направлені на незаконне заволодіння транспортним засобом вони разом із невстановленими слідством особами викотили вказаний автомобіль на проїжджу частину та за допомогою штовхання привели в дію двигун автомобілю та розпочали рух на ньому в напрямку м. Марганець Дніпропетровської області. Тим самим незаконно заволоділи вказаним транспортним засобом за ознаками: протиправне вилучення транспортного засобу у власника всупереч його волі. Вказаними злочинними діями потерпілому ОСОБА_18 , згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи №70/05-365 від 27.12.2014 року спричинили матеріальний збиток на суму 78058 грн.
Також, ОСОБА_9 , приблизно о 02 годині 02 листопада 2014 року діючи повторно за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_10 з корисливою метою, перебуваючи приблизно о 01.00 годині 02 листопада 2014 року на подвір`ї багатоповерхового будинку АДРЕСА_5 , переслідуючи намір на викрадення чужого майна, ОСОБА_10 руками відчинив капот автомобілю марки ВАЗ 21043 р.н. НОМЕР_2 , який належить на праві власності гр. ОСОБА_19 ІНФОРМАЦІЯ_6 , з якого таємно викрали акумулятор «Веста», який разом перенесли та переставили на поруч припаркований автомобіль марки ВАЗ 21104 р.н. НОМЕР_1 , на якому з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, чим спричинили потерпілому ОСОБА_19 , згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 19.01.2015 року матеріальний збиток на суму 540 грн. Викраденим майном розпорядились на власний розсуд.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги заступник прокурор Дніпропетровської області посилається на ті обставини, що судом допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, пов`язані з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до порушення правил призначення покарання та невідповідності призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Так, санкція ч.2 ст.289 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на певний строк з конфіскацією майна або без такої. При цьому, суд призначаючи обвинуваченим основне покарання, свої висновки щодо застосування або незастосування додаткового покарання конфіскації майна, не виклав та взагалі не розглянув питання про призначення обвинуваченим додаткового покарання, чим неправильно застосував кримінальний закон. Між тим, обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 неодноразово судимі, схильні до вчинення корисливих злочинів, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не мають офіційного джерела прибутку, скоїли злочини, один з яких є тяжким, що свідчить про необхідність призначення обвинуваченим додаткового покарання у виді конфіскації майна.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 посилається на ті обставини, що ОСОБА_8 незаконно було визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.289 КК України. Так, під час судового слідства ОСОБА_8 визнав факт скоєння злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України за епізодом від 21.10.2014 року викрадення навігатору з автомобіля, однак вказав, що інших злочинів він не скоював. А на досудовому слідстві та на початку судового слідства був вимушений визнавати вину і казав те, що йому говорили працівники міліції, оскільки побоювався за своє життя. Обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 також в суді вказали, що ОСОБА_8 не здійснював викрадення транспортних засобів разом з ними, а раніше вони його оговорили з огляду на особисті непорозуміння. У вироку зазначено, що вина ОСОБА_8 підтверджується показами свідків ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , але це не відповідає дійсності.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги з урахуванням доповнень обвинувачений ОСОБА_8 посилається на ті обставини, що його провину за ч.2 ст.289 КК України не доведено. Так, обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в суді пояснили, що ОСОБА_8 на момент вчинення злочину з ними не було. При цьому, жоден свідок не вказав на причетність ОСОБА_8 до незаконного заволодіння транспортними засобами. Крім того, обвинувачений вказує на фальсифікацію матеріалів провадження відносно нього за ч.2 ст.289 КК України. Так, ОСОБА_8 фактично було затримано 15.12.2014 року, а не 17.12.2014 року, при цьому протокол його затримання в матеріалах провадження відсутній. Ряд свідків може підтвердити дату затримання обвинуваченого. Крім того, ОСОБА_8 зазначає про те, що оговорив себе у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, у зв`язку з незаконним впливом фізичного та психологічного характеру з боку працівників міліції. Між тим, під час досудового розслідування, для повного та об`єктивного встановлення обставин справи, не проведено відтворення обстановки і обставин події та пред`явлення обвинуваченого для впізнання свідкам ОСОБА_25 та ОСОБА_26 .

В судовому засіданні, при апеляційному розгляді, прокурор підтримав апеляційну скаргу прокурора, просив оскаржуваний вирок скасувати та ухвалити свій вирок, проти задоволення апеляційних скарг сторони захисту заперечував, просив відмовити в їх задоволенні.

Під час апеляційного розгляду, обвинувачений ОСОБА_11 та його захисник ОСОБА_15 , кожен окремо, заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора. Проти задоволення апеляційних скарг сторони захисту не заперечували.

При апеляційному розгляді обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 , кожен окремо, наполягали на задоволенні вимог апеляційної скарги захисника та обвинуваченого в повному обсязі, проти доводів апеляційної скарги прокурора заперечували. Апеляційні скарги сторони захисту просили задовольнити.

Під час апеляційного розгляду, обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_13 , кожен окремо, заперечували проти апеляційної скарги прокурора. Проти задоволення апеляційних скарг сторони захисту не заперечували.

При апеляційному розгляді обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_14 , кожен окремо, підтримали вимоги апеляційних скарг сторони захисту, заперечуючи при цьому проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Потерпілий ОСОБА_16 в судовому засіданні, при апеляційному розгляді підтримав апеляційну скаргу прокурора, просив її задовольнити в повному обсязі. В задоволенні апеляційних скарг сторони захисту відмовити.

Відповідно до ст.402 КПК України заперечення на апеляційні скарги сторонами судового провадження подані не були.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційних скаргах доводи, зіставивши їх з наявними матеріалами, прослухавши технічний запис судових засідань в межах підготовки кримінального провадження до розгляду, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги заступника прокурора Дніпропетровської області, захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_8 з урахуванням доповнень підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_10 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України ґрунтуються на зібраних у справі доказах, які були перевірені у судовому засіданні та яким суд дав належну оцінку у вироку, відповідно до вимог ст.374 КПК України, та в апеляційних скаргах зазначені факти не оскаржуються і з огляду на положення ст.404 КПК України, дані висновки колегією суддів не переглядаються.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України, не переглядаються колегією суддів і висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за епізодом викрадення автомобільного навігатора «Піонер» з автомобіля ВАЗ 2110 д/з НОМЕР_7 , 21 жовтня 2014 року, на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_8 , які також не оскаржуються обвинуваченим та його захисником в апеляційних скаргах.

За змістом ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Вирок є обґрунтованим, якщо він ухвалений судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є вирок, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.2, 289 ч.2 КК України, відповідають обставинам кримінального провадження та ґрунтуються на сукупності зібраних та належним чином оцінених судом доказах.

Судом першої інстанції справу розглянуто у межах пред`явленого обвинувачення.

Доводи апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 про те, що висновки суду, викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам справи, що суд дав неправильну юридичну оцінку зібраним в справі доказам, що суд безпідставно взяв до уваги одні докази і відхилив інші є безпідставними та не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Судом в повній мірі досліджені зібрані в справі докази. У вироку суду міститься формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, зазначено місце, час, спосіб вчинення та мотиви злочинів, наведено докази на яких ґрунтується висновок суду про винуватість ОСОБА_8 . Суд дав правильну юридичну оцінку зібраним в справі доказам.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, а саме з оскаржуваного вироку, обвинувачений ОСОБА_8 на початку судового слідства свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнавав повністю, в подробицях та деталях розповідав про інкриміновані злочини, вказував деталі, які не були вказані в обвинувальному акті, та потерпілі підтвердили, що таке мало місце. Серед цих подробиць, дані про те, що знаходилось в автомобілях, сигналізація, кількість пального.
Так, ОСОБА_8 вказував, що у вересні 2014 року познайомився з ОСОБА_27 та ОСОБА_28 . Вказані особи запропонували уганяти автомобілі. До нього звернулись, оскільки відбуваючи покарання навчився відмикати замки, а вже на свободі, працюючи на СТО, набув практики.
В жовтні 2014 року з ОСОБА_27 та ОСОБА_28 заїхали на їхній машині ВАЗ 2101 бежевого кольору, до смт. Широке, взяли ОСОБА_9 , та поїхали до м. Кривого Рогу в Інгулецький район. У м. Кривому Розі на Інгульці о 01:00 годині угнали ВАЗ 21121 сірого кольору, яка була у дворі. Вулицю та будинок не знає. ОСОБА_27 та ОСОБА_28 залишились у машині. Він та ОСОБА_9 пішли до ВАЗ 21121, ОСОБА_8 ножицями відкрив замок дверцят та спробував завести двигун ножицями, але увімкнулась сигналізація. Де взяв ножиці, не пам`ятає. Коли замовкла сигналізація, вони повернулись та ОСОБА_9 увімкнув запалення ножицями, але не завів, і тоді ОСОБА_8 штовхав машину, а ОСОБА_9 заводив двигун. За кермо сів ОСОБА_27 , поряд сів ОСОБА_8 , та погнали автомобіль до м. Марганець. Злочин вчиняв оскільки потрібні гроші. Суму одразу не оговорювали, вважав, що буде 20000 грн. ОСОБА_27 та ОСОБА_28 мали продати автомобіль. Його завдання було відкрити двері автомобіля та завести двигун, ОСОБА_9 брали, щоб відігнати автомобіль. В автомобілі зварювальних пристроїв, перфоратора не бачив, ключі, домкрат - були. Через декілька днів ОСОБА_27 та ОСОБА_28 віддали 3800грн., ОСОБА_9 також віддали гроші.
Крім того, ОСОБА_8 вказав, що свідчення ОСОБА_9 невірні, оскільки останній не вказує про ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , та називає не всі епізоди в яких брав участь.
Також, ОСОБА_8 вказав, що з ОСОБА_9 , ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , 13 жовтня 2014 року заволоділи автомобілем ВАЗ 21154. Він відкрив двері, а ОСОБА_9 з`єднав дроти та завів авто. За кермом були і ОСОБА_9 , і ОСОБА_27 з ОСОБА_28 , мінялись. Авто відігнали до м. Марганець в гаражний кооператив «Пилорама».
Також, з ОСОБА_9 , ОСОБА_27 та ОСОБА_28 27 жовтня 2014 року вони були на Інгульці. ОСОБА_9 попросив у ОСОБА_8 ножиці, щоб самому спробувати відкрити двері автомобіля, та відкрив автомобіль ВАЗ 2110 ножицями, після чого ОСОБА_8 з`єднав дроти та завів автомобіль. Автомобіль перегнали у м. Марганець в той же гараж.
Зі ОСОБА_10 познайомився, коли ОСОБА_27 та ОСОБА_28 приїхали до нього на таксі в листопаді 2014 року. За кермом таксі був ОСОБА_10 . ОСОБА_11 не знає та ніколи не бачив. Він разом з ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , за кермом ОСОБА_10 , поїхали за ОСОБА_9 до смт. Широке. Потім всі разом поїхали на Інгулець, там знайшли автомобіль у дворах - НОМЕР_9 . ОСОБА_8 відкрив двері ножицями, та коли заводив не могли зрозуміти, чому не заводиться. Пішли з ОСОБА_9 назад до автомобіля. ОСОБА_10 запропонував допомогти, та вказав, що там відсутній акумулятор, а акумулятор можна взяти з сусіднього авто. Пішли туди, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 витягли з автомобіля ВАЗ 21043 акумулятор та поставили його на ВАЗ 21104. Автомобіль виштовхали на проїжджу частину, та штовхаючи завели. Автомобіль перегнали у м. Марганець в той же гараж.
Протягом судового слідства (на початку та в кінці) визнав викрадення в жовтні 2014 року з автомобіля ВАЗ 2110 на Інгульці, навігатора «Піонер», зазначив, що ножицями відчинив дверцята забрав навігатор, пізніше продав.
В кінці судового слідства вказав, що не вчиняв злочинів ні з ОСОБА_9 , ні з ОСОБА_10 , оговорив себе.
Спростовуючи доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про непричетність до кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються, суд послався на докази у кримінальному провадженні в їх сукупності, які є допустимими і підстав сумніватися у їх достовірності по справі колегія суддів не вбачає.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень доведена дослідженими та наведеними у вироку доказами, а саме:

- поясненнями потерпілих ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , ОСОБА_19 , які підтвердили дату час та місце, де вони залишили свої транспортні засоби, коли їх останній раз бачили, коли виявили вчинений злочин. Момент вчинення злочину та осіб, що його вчинили не бачили;
- поясненнями свідка ОСОБА_25 , який суду пояснив, що до нього на газелі приїхали люди, з порізаним кузовом від автомобіля ВАЗ 2110. Деталі він купив, кузов за 500 грн., купив також педаль, троси. Один з чоловіків був на ім`я ОСОБА_29 . Вказав, що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 схожі на тих осіб, що продали йому деталі від ВАЗ 2110. Вказав, що обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не схожі на тих осіб, що приїздили до нього. Він віддав гроші та вони поїхали. Згодом частину деталей він продав, а ті що залишились були вилучені співробітниками міліції;
- поясненнями свідка ОСОБА_30 , яка суду пояснила, що обвинувачений ОСОБА_10 її рідний брат. Зазначила, що він періодично проживав з нею за адресою: АДРЕСА_3 . Під час обшуку цього домоволодіння виявили запчастини від автомобілів. Зазначила, що їх туди міг покласти ОСОБА_10 , який мав доступ до будинку;
- поясненнями свідка ОСОБА_26 , який суду пояснив, що в кінці листопада 2014 року він віз декількох осіб на автомобілі Фольксваген. В залі суду вказав на обвинуваченого ОСОБА_10 , та вказав, що обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 схожі на тих осіб, яких він віз разом з ОСОБА_10 . Розмов про злочини, автомобілі свідок не чув. В м. Кривому Розі на Інгульці зупинились біля магазину АТБ, вони вийшли, через 10 хвилин свідку зателефонували та сказали їхати самому в м. Марганець.
Колегія суддів вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 повною мірою доведена поясненнями потерпілих та свідків, які є послідовними та співпадають між собою. Крім того, допитуючи потерпілих та свідків, суд попередив їх про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України та надав можливість всім учасникам процесу задавати їм питання. Тому колегія суддів не знаходить підстав сумніватися в достовірності їх показів.

Пояснення вказаних потерпілих та свідків, надані ними з дотриманням вимог чинного кримінального процесуального законодавства України, є послідовними та повністю узгоджуються між собою та щодо різних обставин справи, а суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що покази, які вони давали на досудовому слідстві та підтвердили в судовому засіданні правдиві, оскільки знаходяться у взаємозв`язку з іншими об`єктивними письмовими доказами по справі, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- витягом №1 з кримінального провадження №0001662, відповідно до якого з 23:30 годин 09.10.2014 року до 09:00 годин 10.10.2014 року біля буд. №5 по вул. Сонячна в м. Кривому Розі, невідома особа незаконно заволоділа автомобілем ВАЗ 21121 р.н. НОМЕР_5 , 2005р.в., що належить ОСОБА_22 (том 4 а.кп.1);
- протоколом про прийняття заяви у ОСОБА_22 про вчинений злочин від 10.10.2014 року (том 4 а.кп.10-13);
- протоколом огляду місця події від 10.10.2014 року під час якого встановлено місце скоєння злочину, а саме біля буд. №5 по вул. Сонячна, в м. Кривому Розі (том 4 а.кп.11-13);
- копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 21121 р.н. НОМЕР_5 на ОСОБА_22 (том 4 а.кп.17);
- висновком експерта від 05.11.2014 року №70/05-296, відповідно до якого середня ринкова вартість автомобіля ВАЗ 21121, 2005 р.в., станом на 10.10.2014 року, складає 59791,50 грн. (том 4 а.кп.59-62);
- витягом №2 з кримінального провадження №0001662, відповідно до якого з 19:00 годин 12.10.2014 року до 06:00 годин 13.10.2014 року біля буд. №21 по вул. Каткова в м. Кривому Розі, невідома особа незаконно заволоділа автомобілем ВАЗ 21154-110-20 р.н. НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_23 (том 4 а.кп.1, 65);
- протоколом про прийняття заяви у ОСОБА_23 про вчинений злочин від 13.10.2014 року (том 4 а.кп.71);
- протоколом огляду місця події від 13.10.2014 року, під час якого встановлено місце скоєння злочину, а саме біля буд. №21 по вул. Каткова в м. Кривому Розі (том 4 а.кп.77);
- копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, відповідно до якого власником автомобіля ВАЗ 21154-110-20 р.н. НОМЕР_6 , є ОСОБА_23 (том 4 а.кп.78);
- висновком експерта від 30.10.2014 року №70/05-291, відповідно до якого середня ринкова вартість автомобіля ВАЗ 21154-110-20, 2007 р.в., станом на 13.10.2014 року складає 66271,00 грн. (том 4 а.кп.113-116).
- витягом №3 з кримінального провадження №0001662, відповідно до якого з 20.10.2014 року до 21.10.2014 року, невідома особа з автомобіля ВАЗ 2110 р.н. НОМЕР_7 таємно викрала навігатор Pioneer вартістю 1600 грн., що належить ОСОБА_24 (том 4 а.кп.2, 119);
- заявою ОСОБА_24 про вчинений злочин від 21.10.2014 року (том 4 а.кп.127);
- протоколом огляду місця події від 21.10.2014 року, під час якого встановлено місце скоєння злочину, а саме з автомобіля ВАЗ 2110 р.н. НОМЕР_7 , який знаходився біля будинку №10 по вул. Кармелюка в .м Кривому Розі. Під час огляду виявлено слід долоні руки над фарою (том 4 а.кп.129-132);
- висновком експерта від 12.11.2014 року №53/01-123, відповідно до якого виявлений слід долоні руки придатний для ідентифікації (том 4 а.кп.141-144);
- висновком товарознавчої експертизи №1 від 19.01.2015 року, відповідно до якого вартість навігатора ТМ Pioneer X71 складає 1504 грн. (том 6 а.кп.212);
- витягом №4 з кримінального провадження №0001662, відповідно до якого з 01:00 годин до 5:00 годин 27.10.2014 року біля буд. №2 по вул. Мануїльського, в м. Кривому Розі, невідома особа незаконно заволоділа автомобілем ВАЗ 2110 р.н. НОМЕР_8 , що належить ОСОБА_16 (том 4 а.кп.2, 156);
- заявою ОСОБА_16 про вчинений злочин від 27.10.2014 року (том 4 а.кп.163);
- протоколом огляду місця події від 27.10.2014 року під час якого встановлено місце скоєння злочину, а саме біля буд. №2 по вул. Мануїльського, в м. Кривому Розі (том 4 а.кп.165-167);
- висновком експерта від 31.12.2014 року №70/05-373, відповідно до якого середня ринкова вартість автомобіля ВАЗ 2110 р.н. НОМЕР_8 , 2010 р.в., станом на 27.10.2014 року складає 92509,00 грн. (том 4 а.кп.203-206);
- протоколом огляду та добровільної видачі від 27.11.2014 року, відповідно до якого ОСОБА_10 добровільно видав: бампер автомобільний чорного кольору, передній до автомобіля ВАЗ 2110, який має з лівої сторони пошкодження з елементом паяння пластику. Низ бампера має пошкодження у вигляді подертостей фарби. Бампер автомобільний чорного кольору, задній для автомобіля ВАЗ 2110, який має з лівої сторони з низу пошкодження у вигляді отвору неправильної форми, з лівої сторони бампера є малюнок білою фарбою у вигляді хлопчика. Вказані речі вилучені до Інгулецького РВ (том 4 а.кп.190-191, 193);
- витягом №5 з кримінального провадження №0001662, відповідно до якого з 00:00 годин до 05:20 годин 02.11.2014 року біля буд. №47 по вул. Подлєпи в м. Кривому Розі невідомі особи незаконно заволоділи автомобілем ВАЗ 21104 р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_18 (том 4 а.кп.2-3, том 5 а.кп.1);
- протоколом про прийняття заяви у ОСОБА_18 про вчинений злочин від 02.11.2014 року (том 5 а.кп.9);
- протоколом огляду місця події від 02.11.2014 року під час якого встановлено місце скоєння злочину, а саме з тильної частини буд. АДРЕСА_5 (том 5 а.кп.11);
- копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, відповідно до якого власником автомобіля ВАЗ 21104 р.н. НОМЕР_1 , є ОСОБА_18 (том 5 а.кп.17);
- висновком експерта від 27.12.2014 року №70/05-365, відповідно до якого середня ринкова вартість автомобіля ВАЗ 21104, 2008 р.в., станом на 02.11.2014 року складає 78058,00 грн. (том 5 а.кп.192-195).
- протоколом огляду та добровільної видачі від 27.11.2014 року, відповідно до якого ОСОБА_10 добровільно видав запчастини до автомобіля ВАЗ, а саме: кронштейн кріплення кришки багажника, пічка опалювання салону, донишко багажника, панель під важель КЗП, крило переднє ліве, гумовий килимок багажника, сонцезахисні козирки, накладка на заднє праве скло, чохол на замок запалювання, накладки «реснички» на передні фари 2шт., решітка радіатора чорного кольору, захисний кожух пічки, пасок безпеки 2шт. в зборі, пластикова обшивка салону 13 фрагментів, гумовий ущільнювач під капот, повітророзподільник на пічку 2шт., склоочисники з механічним приводом, вакуумний гальмівний циліндр (том 5 а.кп.24);
- протоколом огляду місця події від 28.11.2014 року, під час якого оглянуто 4 б/у металеві диски від автомобіля R-14, сірого кольору, які добровільно видав ОСОБА_20 (том 5 а.кп.25-26);
- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 09.12.2014 року, з якого видно вилучення диску з інформацією, на підставі якої складено довідку щодо аналітичного опрацювання інформації (том 5 а.кп.59-61, 64-72);
- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 10.12.2014 року, за яким інформацію про абонентів № НОМЕР_10 збережено на диску. На підставі інформації на диску складено Довідку щодо аналітичного опрацювання інформації (том 5 а.кп.76-78, 63-72, 81-85).
- протоколом обшуку від 15.12.2014 року, відповідно до якого проводився обшук домоволодіння АДРЕСА_1 . У літній кухні на території вказаного домоволодіння виявлено та вилучено автомобільний акумулятор чорного кольору № НОМЕР_11 та телефон ІМЕІ НОМЕР_12 з сім картою Діджус (том 5 а.кп.93-94);
- протоколом обшуку від 15.12.2014 року, відповідно до якого проводився обшук домоволодіння АДРЕСА_9 , під час якого виявлено та вилучено банківську карта, ікони автомобільні 2 шт. та сім-карта (том 5 а.кп.101-104);
- протоколом обшуку від 15.12.2014 року, відповідно до якого проводився обшук домоволодіння АДРЕСА_10 (том 5 а.кп.111-114);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 16.12.2014 року під час якого ОСОБА_10 вказав, що ОСОБА_9 частково схожий на особу, що з ним вчинила незаконне заволодіння транспортним засобом (том 5 а.кп.121-123);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 16.12.2014 року, під час якого ОСОБА_10 вказав, на ОСОБА_8 , як на особу, з якою він вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом (том 5 а.кп.124-126);
- витягом №6 з кримінального провадження №0001662, відповідно до якого з 23:20 годин 24.11.2014 року по 07:00 годин 25.11.2014 року біля буд. АДРЕСА_11 , невідомі особи незаконно заволоділи автомобілем Богдан 211040 тр.н. НОМЕР_13 , що належить ОСОБА_21 (том 4 а.кп.3, том 5 а.кп.14, 198);
- протоколом про прийняття заяви у ОСОБА_21 про вчинений злочин від 25.11.2014 року (том 5 а.кп.201);
- повідомленням ПАТ КБ «ПриватБанк», з якого видно, що автомобіль Богдан 211040 тр.н. НОМЕР_13 належить ОСОБА_21 , кредит погашено, за даними трекера автомобіль знаходиться у м. Марганець (том 5 а.кп.212-235);
- висновком експерта від 15.12.2014 року №70/05-354, відповідно до якого середня ринкова вартість автомобіля Богдан 211040, 2013 р.в., станом на 25.11.2014 року складає 112039,97 грн. (том 5 а.кп.250-253);
- протоколом огляду від 26.11.2014 року, відповідно до якого огляд проводився у гаражі № НОМЕР_14 Пилорама у м. Марганець. Виявлено та вилучено: автомобіль Богдан 211040, два сліди долонь рук. На автомобілі відсутній акумулятор, 3 колеса, державні знаки. Вказаний автомобіль визнаний речовим доказом та переданий ОСОБА_21 під розписку (том 5 а.кп.243-245, 255, 256);
- витягом №7 з кримінального провадження №0001662, відповідно до якого з 31.10.2014 року по 02.11.2014 року з автомобіля ВАЗ 21043 р.н. НОМЕР_2 , що знаходився біля будинку №40 по вул. Подлєпи, невідомі особи таємно викрали акумулятор, що належить ОСОБА_19 .Огли (том 4 а.кп.3-4, том 6 а.кп.75);
- протоколом про прийняття заяви у ОСОБА_19 про вчинений злочин від 22.12.2014 року (том 6 а.кп.79);
- протоколом огляду місця події від 22.12.2014 року, під час якого встановлено місце скоєння злочину, а саме з автомобіля ВАЗ 21043 р.н. НОМЕР_2 , що знаходився біля будинку №40 по вул. Подлєпи (том 5 а.кп. 81-83);
- висновком товарознавчої експертизи №1 від 19.01.2015 року, відповідно до якого вартість акумулятор Westa Dinamia 60 540 грн. (том 6 а.кп.212);
- протоколом огляду місця події від 16.01.2015 року, відповідно до якого оглянуто автомобіль Volkswagen T-4 р.н. НОМЕР_15 , який розташований біля будинку по вул. 40 років Жовтня, в м. Марганець. Виявлено та вилучено вказаний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу, яке залишено на зберігання ОСОБА_26 (том 6 а.кп.124-125, 126).
- актом судово-психіатричної експертизи №13 від 27.01.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_9 є осудним (том 6 а.кп.199-207);
- висновком експерта №58/01-24 від 12.02.2015 року, відповідно до якого слід фрагмента долоні вилучений 21.10.2014 року в ході огляду автомобіля ВАЗ 2110 д.н. НОМЕР_7 біля буд. 10 по вул. Кармелюка, залишений долонею лівої руки ОСОБА_8 (том 6 а.кп.221-232);
- протоколом одночасного допиту ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , відповідно до якого вони вказали, що в листопаді 2014 року разом їздили уганяти автомобіль у м. Кривий Ріг, з ними був ОСОБА_8 . Вони разом угнали автомобіль, який відвезли у м. Марганець в кооператив Пилорама. ОСОБА_10 вказав, що під час впізнання ОСОБА_9 йому та його родичам погрожували, тому побоявся вказати на ОСОБА_9 (том 5 а.м.151);
- протоколом огляду та добровільної видачі від 15.12.2014 року та заявою від 15.12.2014 року, відповідно до яких ОСОБА_25 добровільно видав: трос зчеплення, 2шт трос зупиночного гальма, важіль акселератора, з автомобіля ВАЗ 2110, які йому в середині листопада 2014 року продав ОСОБА_29 за 150 грн. (том 5 а.кп.176, 177-179);
- протоколом обшуку від 03.02.2015 року, відповідно до якого в ході проведення обшуку: АДРЕСА_3 (місце мешкання ОСОБА_10 ), виявлено та вилучено: дві задні двері чорного кольору та дві кришки багажника (одна з наклейкою у вигляді вишиванки, друга покрита карбованою плівкою чорного кольору) від ВАЗ 2110, які передані на зберігання ОСОБА_31 (том 7 а.кп.9-11, 14, 15);
- постановою про визнання речовими доказами від 16.12.2014 року мобільних телефонів з IMEІ НОМЕР_16 , та НОМЕР_16 , та НОМЕР_17 , та НОМЕР_17 , які були вилучені при затриманні ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (том 5 а.кп.182, 183, том 6 а.кп.18), банківська карта, ікони автомобільні 2 шт., сім карта, які були вилучені під час обшуку домоволодіння по АДРЕСА_9 (том 5 а.кп.184, 185), автомобільний акумулятор чорного кольору № НОМЕР_11 та телефон ІМЕІ НОМЕР_12 з сім-картою Діджус, які були вилучені при проведенні обшуку по АДРЕСА_1 (том 5 а.кп.186,187);
- протоколом одночасного допиту від 04.02.2015 року, за участю ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які повідомили, що знайомі з листопада 2014 року, познайомились на Інгульці, розпивали алкогольні напої, ОСОБА_8 розповів, що вміє відмикати двері автомобілів, і уганяти автомобілі, а ОСОБА_9 повідомив, що раніше судимий за угони автомобілів. Через деякий час ОСОБА_8 приїхав до ОСОБА_9 та запропонував уганяти автомобілі. ОСОБА_9 погодився, та вони на таксі поїхали до м. Кривого Рогу на Інгулець. Там знайшли автомобіль ВАЗ 12ї моделі та ОСОБА_8 ножицями її відчинив, завів двигун. Перевезли її до м. Марганець, гаражний кооператив «Пилорама». Також вказували, що в нічний час в районі ЮГОК м. Кривий Ріг вони на автомобілі марки «Москвич», що належить невстановленій слідством особі приїхали до подвір`я багатоповерхівки , де ОСОБА_9 направився до автомобілю ВАЗ 2110 чорного кольору, який був припаркований біля під`їзду щоб відчинити замок двері з подальшим його викраденням, при цьому ОСОБА_8 дав йому ножиці, так як він сам хотів «вскрити» замок. ОСОБА_9 відкрив замок, але не зміг завести двигун, ОСОБА_8 сидів поряд в автомобілі. Автомобіль заводився з кнопки. Автомобіль привезли до м. Марганець, де сховали автомобіль в гаражі кооперативу «Пилорама». Через тиждень ОСОБА_8 із ОСОБА_32 та хлопцем на ім`я ОСОБА_33 на автомобілі марки «Фольцваген Т4» виїхали в м. Кривий Ріг, з цілю викрасти автомобіль, по дорозі заїхали в смт. Широке, де забрали ОСОБА_9 та ОСОБА_34 та направились на «ЮГОК». Приїхавши до ЮГОКа вони знайшли автомобіль ВАЗ 21104, який був припаркований біля багатоповерхової будинку. ОСОБА_10 та ОСОБА_9 підійшли до авто, на кузові якої була наклейка у вигляді «вишиванки», після чого ОСОБА_8 ножицями відчинив замок водійської двері та сів за кермо, та питався завести автомобіль, але автомобіль не заводився, в цей момент ОСОБА_10 , який стояв разом із ОСОБА_9 біля автомобіля сказав, що в автомобілі не має акумулятора, та запропонував його відкотити та викрасти акумулятор з іншого. Вони направились до автомобіля марки ВАЗ 2104, який стояв неподалік. ОСОБА_10 відчинив руками капот та зняв акумулятор, потім ОСОБА_10 та ОСОБА_9 разом із акумулятором направились до ВАЗ 21104, а ОСОБА_8 до автомобіля Фольгваген. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 завели автомобіль, та перегнали до м. Марганець у кооператив Пилорама. Гроші за викрадений автомобіль не отримав (том 7 а.кп.95-96);
- протоколом одночасного допиту від 05.02.2015 року, за участю ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , згідно якого в листопаді 2014 року ОСОБА_8 із ОСОБА_10 та Альбертом на автомобілі марки «Фольцваген Т4» виїхали в м. Кривий Ріг, з цілю викрасти автомобіль, по дорозі заїхали в смт. Широке, де забрали ОСОБА_9 з ще одним хлопцем, та направились на ЮГОК. Приїхавши до Юг ока, вони знайшли автомобіль ВАЗ 21104, біля багатоповерхової будинку. ОСОБА_10 та ОСОБА_9 підійшли до авто, після чого ОСОБА_8 ножицями відчинив замок водійської двері та сів за кермо, та намагався завести автомобіль, але автомобіль не заводився. ОСОБА_10 сказав, що в автомобілі не має акумулятора, та запропонував його відкотити та викрасти акумулятор з іншого. ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 пішли до автомобіля ВАЗ 2104, який стояв неподалік. ОСОБА_10 відчинив руками капот та зняв акумулятор. Потім ОСОБА_10 та ОСОБА_9 разом із акумулятором направились до ВАЗ 21104, а ОСОБА_8 до автомобіля Фольксваген. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 завели автомобіль, та перегнали до м. Марганець у кооператив Пилорама, а ОСОБА_8 з невстановленими слідством особами супроводжував їх на іншому автомобілі (том 7 а.кп.97-98);
Посилання в апеляційних скаргах обвинуваченого та захисника на те, що ОСОБА_8 без достатніх на те доказів, було незаконно засуджено, на думку колегії суддів є необґрунтованими, та такими, що повністю спростовуються матеріалами кримінального провадження, з яких видно, що події кримінальних правопорушень, кримінальна відповідальність за які передбачена чинним Кримінальним кодексом України та вина ОСОБА_8 у їх скоєнні знайшли своє повне підтвердження в сукупності доказів, які в суді першої інстанції належним чином перевірено та оцінено, в тому числі з точки зору їх достовірності.

У відповідності з вимогами ст.374 КПК України, в мотивувальній частині вироку суд першої інстанції проаналізувавши зібрані по справі докази обґрунтував правильність висновків щодо винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які їх засуджено та навів мотиви, по яким не прийняв до уваги доводи сторони захисту щодо відсутності вини останніх, правильно кваліфікувавши дії обвинуваченого ОСОБА_8 за:

- ч.2 ст.289 КК України, за ознаками незаконного заволодіння транспортними засобами, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб;
- за ч.2 ст.185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), скоєне повторно, за попередньою змовою групою осіб.

На думку колегії суддів, сукупності викладених у вироку доказів достатньо для того, щоб зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованих йому злочинів, навіть при не визнані останнім своєї вини.

Судом першої інстанції чітко встановлено склад злочинів у тому числі їх об`єктивну сторону. Колегія суддів звертає увагу на те, що ні з боку захисту, ні з боку обвинуваченого не було надано додаткових доказів, не було заявлено обґрунтованих клопотань про необхідність дослідження додаткових доказів як у суді першої інстанції, так і не надходило обґрунтованих клопотань про дослідження доказів у суді апеляційної інстанції.

Колегія суддів вважає, що як на докази вини ОСОБА_8 суд правомірно послався на пояснення обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та самого ОСОБА_8 надані ними, як на початку судового розгляду, так і в ході досудового розслідування, під час проведення ряду слідчих дій, покази свідків по справі та письмові матеріали кримінального провадження.

Так, з звукозапису судового засідання видно, що ОСОБА_8 на початку судового розгляду вину у скоєному визнавав у повному обсязі та в подробицях розповідав про обставини незаконного заволодіння ним разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 транспортних засобів (звукозапис судового засідання від 30 березня 2015 року).

Крім того, в ході досудового розслідування, під час допиту у якості підозрюваного, ОСОБА_8 в повній мірі визнавав вину у скоєнні інкримінованих йому злочинів та в присутності свого захисника ОСОБА_7 вказував на обставини їх скоєння (том 5 а.кп.163-164, том 7 а.кп.117).

Під час додаткового допиту у якості підозрюваного, також за участі захисника ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_8 розповів яким чином, коли та з ким викрадав автомобілі в м. Кривому Розі, назвав моделі викрадених авто, а саме ВАЗ 2112, ВАЗ 2115 та два автомобілі ВАЗ 2110, їх характерні особливості, прикмети а саме наявність наклейки у виді вишиванки на автомобілі ВАЗ 2110 та тюнінгу іншого авто тієї ж моделі, тощо. Також, ОСОБА_8 вказав, на яких автомобілях приїздив до м. Кривого Рогу та на дії інших співучасників, які були направлені на незаконне заволодіння транспортними засобами, не заперечуючи, що саме він відчиняв усі автомобілі ножицями, окрім автомобіля ВАЗ 2110, викраденого 27.10.2014 року, який відкрив ОСОБА_9 . Також, ОСОБА_8 розповів про обставини викрадення автомобільного акумулятора з автомобіля ВАЗ 2104 для встановлення його на автомобіль ВАЗ 2110, який вони не могли завести. Вказані пояснення ОСОБА_8 повністю узгоджуються з його показами в суді, які суд поклав в основу вироку (том 6 а.кп.163-164).

Крім того, вину обвинуваченого ОСОБА_8 підтверджують пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 щодо двох епізодів незаконного заволодіння транспортних засобів вчинених ним за участю в тому числі ОСОБА_8 , які в деталях співпадають з показами обвинуваченого ОСОБА_8 .

Так, ОСОБА_9 під час допиту в судовому засіданні розповів про те, як разом з ОСОБА_8 та особами на ім`я ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , восени 2014 року, заволоділи автомобілем ВАЗ 2112 сірого кольору. При цьому, викладені ОСОБА_9 обставини незаконного заволодіння автомобілем за своїм змістом повністю співпадають з поясненнями, надані ОСОБА_8 , за яких останній за допомогою ножиць відчинив двері автомобіля.

ОСОБА_9 також підтвердив обставини незаконного заволодіння автомобілем ВАЗ 2115 13.10.2014 року в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, разом з ОСОБА_8 та навів обставини скоєння злочину за цим епізодом (звукозапис судового засідання від 30 березня 2015 року).

Крім пояснень обвинуваченого ОСОБА_9 , вину ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за епізодом викрадення автомобіля ВАЗ 2110 на Інгульці в листопаді 2014 року, на початку судового розгляду вказав і обвинувачений ОСОБА_10 . Він пояснив, що вказаний злочин було вчинено ним, разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . ОСОБА_10 в суді також пояснив ті ж обставини, що і ОСОБА_8 про те, що обраний ними автомобіль не заводився, а тому вони викрали акумулятор з автомобілю ВАЗ 2104, який стояв неподалік та встановили його на автомобіль ВАЗ 2110, який штовхаючи завели та відігнали до м. Марганець в гараж.

Також, під час пред`явлення особи для впізнання від 16.12.2014 року, ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_8 , як особу, з якою вчиняв незаконне заволодіння транспортними засобами (т.5 а.кп.124-126).

Крім того, в ході одночасних допитів ОСОБА_8 з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , ОСОБА_8 надав повністю аналогічні покази, які відповідають його початковим поясненням в суді першої інстанції, безпосередньо дослідженим судом, за вимогами ст.23 КПК України.

Отже, доводи захисника ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , про те, що судом дана невірна оцінка протоколам одночасних допитів за участю ОСОБА_8 в ході досудового розслідування колегія суддів вважає необґрунтованими та безпідставними.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неприйняття до уваги невизнання обвинуваченим ОСОБА_8 вини у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, розцінивши його покази як обраний спосіб захисту та намір ухилитись від відповідальності за скоєні кримінальні правопорушення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано поклав пояснення обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , надані ними на початку розгляду кримінального провадження в суді, в основу вироку, оскільки вони є послідовними і підтверджуються іншими доказами, які суд дослідив в судовому засіданні. Одночасно, покази ОСОБА_8 про не вчинення ним злочинів зі ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , були нелогічними, непереконливими, непослідовними, а тому суд правильно їх відхилив як такі, що були дані з метою ухилитися від відповідальності або пом`якшити її.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 з приводу застосування до нього недозволених мір фізичного та психічного впливу з боку працівників правоохоронних органів, колегія суддів приходить до переконання про їх безпідставність та необґрунтованість, з огляду на наступні факти, встановлені під час перевірки матеріалів кримінального провадження.

Обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 під час судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції було заявлено про те, що в ході досудового розслідування вони обмовили себе під тиском працівників поліції. З метою перевірки вказаної заяви обвинувачених, 16 вересня 2015 року судом першої інстанції було постановлено ухвалу, згідно якої доручено начальнику Криворізького МУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області провести службове розслідування та перевірити, чи застосовувалось психологічне чи фізичне насильство до обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (том 3 а.кп.60).

Згідно висновку службового розслідування від 09 жовтня 2015 року, факти неправомірних дій працівників міліції відносно громадян ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не знайшли свого підтвердження (том 3 а.кп.106-108).

Крім того, під час попереднього розгляду вказаного кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, ухвалою колегії суддів від 29 березня 2016 року було доручено прокурору Дніпропетровської області провести перевірку заяв обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про застосування до них під час досудового розслідування психологічного та фізичного впливу з боку співробітників Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (том 8 а.кп.86-88).

За результатами проведеної перевірки, згідно постанови про закриття кримінального провадження від 27.04.2016 року, даний факт не знайшов свого підтвердження, оскільки працівники поліції не вживали будь-яких дій, які явно виходять за межі наданих їм прав чи повноважень. Кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України закрито, в зв`язку з відсутністю складу вказаного кримінального правопорушення (том 8 а.кп.123-129).

Вищезазначені результати службового розслідування та перевірки було долучено до матеріалів кримінального провадження, всі сторони з ними були ознайомлені належним чином, будь-яких скарг чи зауважень з їх сторони до суду не надходило.

Крім того, не знайшли свого підтвердження доводи апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 стосовно того, що співробітниками міліції, в порушення вимог ст.208 КПК України, не було складено протокол затримання ОСОБА_8 , при цьому останнього фактично було затримано 15.12.2014 року.

Так, під час попереднього розгляду кримінального провадження апеляційним судом колегією суддів було зроблено запит до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу та витребувано копію протоколу затримання ОСОБА_8 , з якого видно, що останній був затриманий 17.12.2014 року. При цьому, ознайомившись з підставами затримання та правами і обов`язками затриманого, ОСОБА_8 клопотань, заяв чи скарг не мав. Зауважень і доповнень до протоколу від обвинуваченого також не надходило. Копію протоколу ОСОБА_8 вручено під підпис (том 8 а.кп.164-165).

Таким чином, твердження ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 про порушення вимог кримінального процесуального законодавства під час затримання ОСОБА_8 та про дату фактичного затримання засудженого 15.12.2014 року є безпідставними.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про неповноту досудового розслідування, яка полягала в непроведенні відтворення обстановки і обставин подій кримінальних правопорушень та пред`явленні обвинуваченого ОСОБА_8 для впізнання свідкам ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , колегія суддів вважає безпідставними.

Під час досудового розслідування, проведення зазначених слідчих дій не є обов`язковим, тому це не може вважатися порушенням норм кримінального процесуального законодавства.

Крім того, своєї причетності до передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України злочинів, ОСОБА_8 під час досудового розслідування не заперечував, повністю підтвердивши покази свідків ОСОБА_25 та ОСОБА_26 .

Вивченням матеріалів кримінального провадження не виявлено порушень вимог кримінального процесуального закону під час збирання і закріплення доказів у провадженні, які б викликали сумніви в їх достовірності. Наявні у кримінальному провадженні докази відповідають вимогам закону щодо допустимості, достовірності й достатності.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора стосовно того, що суд першої інстанції ухвалив вирок з порушенням вимог кримінального процесуального закону, не призначивши обвинуваченим додаткове покарання у виді конфіскації майна і не мотивувавши такого рішення у вироку, колегія суддів вважає обґрунтованими з наступних підстав.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.409 КПК України, при вирішенні питання про наявність підстав для скасування або зміни судового рішення, суд апеляційної інстанції в даному провадженні має керуватися ст.414 КПК України. Відповідно до змісту вказаної норми закону, підставами для скасування або зміни зазначеного вироку суду першої інстанції в апеляційному порядку є невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Виходячи з обставин кримінального правопорушення, тяжкості вчинених обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 злочинів та даних про їх особу, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність призначення їм покарання у виді реального позбавлення волі та без застосування положень ст.ст.69, 75, 76 КК України.
Але, висновок суду першої інстанції про призначення обвинуваченим основного покарання у виді позбавлення волі без застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна не ґрунтується на загальних засадах призначення покарання.
Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясовувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень, склад сім`ї, наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку, його матеріальний стан.

При вирішені питання про призначення обвинуваченому покарання без застосування додаткового покарання, суд має належним чином досліджувати й оцінювати всі обставини, які мають значення для кримінального провадження та застосовувати вказані вимоги закону лише в тому разі, коли для цього є умови й підстави, про що у судовому рішенні мають бути наведені докладні мотиви.
Так, санкцією ст.289 ч.2 КК України, за якою обвинувачуються ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, з конфіскацією майна або без такої. Тобто додаткове покарання у виді конфіскації майна є альтернативним і тому його застосування, або не застосування потребує обґрунтування в мотивувальній частині вироку.

Призначаючи обвинуваченим основне покарання, суд першої інстанції свої висновки щодо застосування або незастосування додаткового покарання конфіскації майна не виклав, та взагалі не розглянув питання про призначення або не призначення обвинуваченим додаткового покарання, чим допустив неправильне застосування кримінального закону.

Судом першої інстанції в достатній мірі не враховані конкретні обставини кримінальних правопорушень, їх наслідки, той факт що обвинуваченні ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 вчинили тяжкий злочин. В результаті її дій потерпілим було завдано значних матеріальних збитків.
А тому рішення суду стосовно незастосування додаткового покарання відносно обвинувачених не можна визнати вмотивованим і обґрунтованим. Колегія суддів вважає, що призначення обвинуваченим основного покарання у виді позбавленні волі без застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна в даному випадку не є необхідним і достатнім для їх виправлення та не відповідає меті покарання, якою є також попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.
Виходячи з наведеного, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.420 КПК України вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання необхідно скасувати з метою застосування більш суворого покарання та ухвалити свій вирок.
При визначенні виду і розміру покарання обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчинених ними кримінальних правопорушень, які, згідно ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів та злочинів середньої тяжкості.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_9 згідно ст.67 КК України, колегією суддів не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_8 колегія суддів визнає рецидив злочину.

Пом`якшуючими покарання обставинами, відповідно ст.66 КК України, колегія суддів визнає:

- обвинуваченому ОСОБА_10 щире каяття у вчиненому та часткове відшкодування шкоди потерпілим ОСОБА_19 та ОСОБА_18 ;

- обвинуваченому ОСОБА_9 щире каяття та наявність на утриманні малолітньої дитини;

- обвинуваченому ОСОБА_8 не встановлено.

Крім того, колегія суддів бере до уваги дані про особу обвинувачених, згідно яких:

- ОСОБА_10 , за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий, у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога під наглядом не перебував і не перебуває, не працює, має родину, але проживав окремо від дитини та дружини, має професійно-технічну освіту та постійне місце проживання та реєстрації;

- ОСОБА_9 , за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий, у лікаря-нарколога під наглядом не перебував і не перебуває, перебуває під наглядом лікаря-психіатра, але за вказаним кримінальним провадженням проводилась судово-психіатрична експертиза, згідно якої була встановлена осудність обвинуваченого, офіційно працює, має родину, але проживав окремо від дитини та дружини, має професійно-технічну освіту та постійне місце проживання та реєстрації;

- ОСОБА_8 , за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий, у лікаря-психіатра під наглядом не перебував і не перебуває, знаходиться на обліку у лікаря-нарколога, не працює, не одружений, на утриманні дітей не має, має професійно-технічну освіту та постійне місце проживання та реєстрації.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання та приходить до висновку, що обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 повинно бути призначене покарання в межах санкцій ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі застосуванням додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Законних підстав для застосування до обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 положень ст.ст.75, 76 КК України або ст.69 КК України колегія суддів не вбачає та вважає, що їх виправлення та попередження скоєння ними нових злочинів не можливо досягти без ізоляції від суспільства.

На думку колегії суддів, таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційних скарг заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 з урахуванням доповнень підлягають частковому задоволенню, а вирок Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 листопада 2015 року скасуванню в частині призначеного обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 покарання з ухваленням судом апеляційної інстанції свого вироку.

Крім того, згідно з ч.5 ст.72 КК України (в ред. від 26.11.2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Як видно матеріалів кримінального провадження:
- обвинуваченого ОСОБА_10 було затримано 28 листопада 2014 року (том 6 а.кп.17-18). Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 10 червня 2015 року ОСОБА_10 було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт (том 2 а.кп.142-144). Запобіжний захід у виді тримання під вартою було обрано ОСОБА_10 повторно у рамках іншого кримінального провадження;
- обвинуваченого ОСОБА_9 було затримано 17 грудня 2014 року (том 5 а.кп.128-129).
Оскаржуваним вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 листопада 2015 року обвинуваченого ОСОБА_9 було засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.2, 289 ч.2 КК України (том 3 а.кп.158-177).
Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2016 року вирок відносно ОСОБА_9 було скасовано та ухвалено новий вирок, згідно якого йому було призначено остаточне покарання з врахуванням положень ч.1 ст.70 КК України, у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, що є його власністю (том 8 а.кп.173-196).
На підставі ч.4 ст.532 КПК України, вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2016 року набрав чинності в той же день, тобто з моменту його проголошення.
Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 березня 2017 року вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2016 року було скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції (том 9 а.кп.81-85).
В зв`язку із скасуванням вищезазначеного вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2016 року, колегією суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області було відкрито провадження, призначено кримінальне провадження до розгляду та ухвалою від 31 березня 2017 року прийнято рішення про етапування засудженого ОСОБА_9 до Криворізької установи виконання покарань УДПтСУ у Дніпропетровській області №3 (том 9 а.кп.103-104).
Згідно повідомлення з Криворізької установи виконання покарань УДПтСУ у Дніпропетровській області №3 засуджений ОСОБА_9 прибув до ДУ «Криворізька установа виконання покарань(№3)»28 березня 2017 року (том 9 а.кп.155а).
- обвинуваченого ОСОБА_8 було затримано 17 грудня 2014 року (том 8 а.кп.164-165).
Оскаржуваним вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 листопада 2015 року обвинуваченого ОСОБА_8 було засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.2, 289 ч.2 КК України (том 3 а.кп.158-177).
Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2016 року вирок відносно ОСОБА_8 було скасовано та ухвалено новий вирок, згідно якого йому було призначено остаточне покарання з врахуванням положень ч.1 ст.71 КК України, у виді 7 років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, що є його власністю (том 8 а.кп.173-196).
На підставі ч.4 ст.532 КПК України, вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2016 року набрав чинності в той же день, тобто з моменту його проголошення.
Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 березня 2017 року вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2016 року було скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції (том 9 а.кп.81-85).
В зв`язку із скасуванням вищезазначеного вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2016 року, колегією суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області було відкрито провадження, призначено кримінальне провадження до розгляду та ухвалою від 31 березня 2017 року прийнято рішення про етапування засудженого ОСОБА_8 до Криворізької установи виконання покарань УДПтСУ у Дніпропетровській області №3 (том 9 а.кп.103-104).
Згідно повідомлення з Криворізької установи виконання покарань УДПтСУ у Дніпропетровській області №3 засуджений ОСОБА_8 прибув до ДУ «Криворізька установа виконання покарань(№3)»19 квітня 2017 року (том 9 а.кп.124).
Отже, з урахуванням вимог ст.5, ч.5 ст.72 КК України, попереднє ув`язнення ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 має бути зараховано в строк призначеного їм покарання, з моменту фактичного затримання обвинувачених, до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з врахуванням змін, внесених Законом України №2046-VIII від 18.05.2017 року, який набрав чинності 21.06.2017 року.
Керуючись ст.ст.404, 407, 413, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 з урахуванням доповнень задовольнити частково.

Вирок Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 листопада 2015 року відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 скасувати в частині призначеного покарання.

ОСОБА_10 призначити покарання:

- за ч.2 ст.289 КК України у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю;

- за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, що є його власністю;

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_10 в строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення з 28 листопада 2014 року по 10 червня 2015року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_9 призначити покарання:

- за ч.2 ст.289 КК України у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю;

- за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_9 в строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення з 17 грудня 2014 року по 13 червня 2016 року та з 28 березня 2017 року по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_8 призначити покарання:

- за ч.2 ст.289 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю;

- за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та невідбутою частиною покарання за вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 22.05.2008 року, остаточно до відбування ОСОБА_8 визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років, з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення з 17 грудня 2014 року по 13 червня 2016 року та з 19 квітня 2017 року по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В іншій частині вирок відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 залишити без змін.

Відповідно до вимог ст. 376 п.6 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Вирок може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяця з моменту проголошення вироку, а обвинуваченим у той самий строк з моменту вручення йому копії вироку.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4