АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 626/1982/16-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/746/17 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Злочини проти власності
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Красноградського районного суду Харківської області від 20 грудня 2016 року у відношенні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Красноград, Харківської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, який має базову загальну середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого: 31.03.1994 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.2 ст.140 КК України до 2 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання на іспитовий строк 2 роки; 30.05.1994 року Кегичівським районним судом Харківської області за ч.2 ст.140, ч.1 ст.229-6 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 04.10.1995 Харківським районним судом Харківської області за ч.2 ст.229-6 КК України до 4 років позбавлення волі; 04.01.2000 Красноградським районним судом Харківської області за ч.2 ст.229 - 6 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на іспитовий строк 2 роки; 03.12.2001 Красноградським районним судом Харківської області за ч.2 ст. 309, ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі; 12.02.2008 Красноградським районним судом Харківської області за ч.2 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; 11.12.2008 Красноградським районним судом Харківської області за ч.2 ст.309, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 30.09.2014 Красноградським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі; 02.06.2016 Красноградським районним судом Харківської області за ч. 2 ст.309, ч.2 ст.307 КК України до 4 років 5 місяців позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна; 11.08.2016 звільнений з місць позбавлення волі за відбуттям строку покарання,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком, ОСОБА_8 засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. Запаобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирався. Вирішена доля речових доказів.

Згідно вироку, ОСОБА_8 12.08.2016 близько 19 години проходив повз приватного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де діючи з прямим умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, повторно з корисливих мотивів, поєднане з проникненням до сховища, відкривши хвіртку воріт, яка була не замкнута, проник на огороджену територію приватного домоволодіння ОСОБА_9 . Впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, викрав з території вказаного домоволодіння велосипед «Kontur» МТВ 26, що належить ОСОБА_9 , вартістю, згідно висновку судово - товарознавчої експертизи №4374 від 21.09.2016 - 2000 грн.

З викраденим майном, ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_9 матеріально шкоду на суму 2000 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду першої інстанції змінити та застосувати до нього більш м`яке покарання не пов`язане з позбавленням волі. Обгрунтовуючи свої вимоги вказує, що скоїв злочин за тяжких матеріальних та життєвих обставин. Свою вину визнав повністю, щіро покаявся, співпрацював зі слідством, також просить врахувати його вік та інвалідність III групи.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_8 його захисника ОСОБА_7 , які наполягали на задоволенні апеляційної скарги з наведених підстав та просили пом`якшити покарання, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи безпідставними доводи апеляції, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

За даними, відображеними в журналі судового засідання та зафіксованими на технічному носії інформації, вбачається, що відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження фактичних обставин провадження, які не оспорювались ніким, в т.ч. обвинуваченим.

Висновок суду про доведеність обвинувачення ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому, відповідно до вимог ст.404 КПК України, вирок в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до тяжкого злочину. Судом враховано конкретні обставини злочину, вчиненого обвинуваченим на другий день після звільнення з місць позбавлення волі за попереднім вироком.

Судом враховані відомості про особу обвинуваченого, який був раніше неодноразово судимий за умисні злочини, не працює, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра є інвалідом III групи.

Обтяжуючими обставинами суд визнав рецидив злочину в якості пом`якшуючої обставини суд визнав те, що ОСОБА_8 є інвалідом III групи.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений заявляв про щире каяття, проте така заява не ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, що свідчить про відсутність такої пом`якшуючої обставини. Колегія суддів не знаходить підстав для застосування положень ст. 69 КК України, оскільки відсутні декілька пом`якшуючих обставин, що знижують істотно ступінь тяжкості злочину.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що суд, керуючись вимогами ст. 65 КК України, дійшов правильного висновку , що виправлення ОСОБА_8 неможливо досягти без ізоляції його від суспільства, а тому правильно обрав йому покарання у виді позбавлення волі. Підстав вважати надто суворим призначене обвинуваченому покарання в найнижчій межі санкції ч.3 ст. 185 КК України колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень кримінального процесуального закону органами досудового слідства та судом першої інстанції, які б тягнули за собою безумовне скасування судового рішення не встановлено.

Керуючись: ст.ст. 404, 405, 407, ст.418,419, ч.2 ст. 376 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Красноградського районного суду Харківської області від 20 грудня 2016 року у відношенні ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий суддя:

Судді: