справа № 462/539/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 серпня 2017 року Залізничний районний суд м. Львова в складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , представника відділу у справах неповнолітніх Залізничної районної адміністрації ЛМР ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця , з неповною середньою освітою, учня СЗОШ №70, раніш судимого 24.01.2017 року Сихівським районним судом м.Львова за ч.1 ст.186, ч.2 ст.186 КК України у виді 4 років позбавлення волі, , проживаючого у АДРЕСА_1 ,

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 21.12.2016 року близько 21.00 год., знаходячись у приміщенні для паркування автомобілів, що на території торгово-розважального центру «Вікторія Гарден» по вул..Кульпарківська,226 А у м.Львові , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, шляхом обману отримав для розваг добровільно переданий неповнолітнім ОСОБА_8 , мобільний телефон марки «Ergo F500 Force» (ІМЕІ-2: НОМЕР_1 ), не маючи на меті його повернення. Після цього , ОСОБА_7 через декілька хвилин із вищевказаним майном покинув місце вчинення злочину та в подальшому мобільним телефоном без згоди та відома ОСОБА_8 розпорядився на власний розсуд, внаслідок чого заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 2977,00грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується, пояснив, що погано пам`ятає обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, додав, що дійсно шляхом обману заволодів мобільним телефоном неповнолітнього ОСОБА_8 , який в подальшому здав в ломбард та розпорядився коштами на власний розсуд. У скоєному кається.

Крім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, його вина також підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів, а саме:

Згідно до Протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення 21.12.2016 року ОСОБА_9 звернувся з заявою до Залізничного РВ ЛМУ ГУМВСУ про вичинене кримінальне правопорушення, а саме про крадіжку мобільного телефону у сина ОСОБА_10 невідомою собою в приміщенні території ТЦ «Вікторія Гарден». Заява зареєстрована за №33285 від 21.12.2016 року в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень .

Як вбачається з Протоколу доступу до речей і документів від 3.01.2017 року у приміщенні ПТ «Ломбард Реверс» був вилучений мобільний телефон марки «Ergo F500 Force» ІМЕІ-2: НОМЕР_1 .

Також підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту від 18 січня 2017 року за участю ОСОБА_8 , в ході якого останній пояснив та показав як ОСОБА_7 заволодів його мобільним телефоном у ТЦ «Вікторія Гарден» , та підтверджується доданою фото таблицею до протоколу.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 правильно кваліфіковані органом досудового слідства як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, а саме за ч.2 ст.190 КК України і він повинен нести за це відповідальність.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, також особу обвинуваченого, його посередню характеристику за місцем навчання, також те, що він є неповнолітнім , свою вину визнав, що суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого , передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст..65 ч.2 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Суд, призначаючи покарання, також враховує вимоги ч.2 ст.61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи особу обвинуваченого, обставини справи, обставини які пом`якшують провину, суд вважає, що покарання щодо ОСОБА_7 повинно бути призначено відповідно до санкції ч.2 ст.190 КК України.

При призначенні покарання слід застосувати вимоги ст.70 ч.4 КК України.

Цивільний позов не було заявлено.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.2 КК України, та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі .

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - призначеним вироком Сихівського районного суду м.Львова від 24 січня 2017 року, яким ОСОБА_7 був засуджений за ч.1 ст.186, ч.2 ст.186 КК України у виді 4 років позбавлення волі, - остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі .

Строк відбування покарання ОСОБА_7 вираховувати з 24 січня 2017 року .

Зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання період часу попереднього ув`язнення з 24 січня 2017 року по 20 червня 2017 р. , з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 р. один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської бласті через Залізничний районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1

Копія вірна.

Суддя: ОСОБА_1