Справа № 534/18/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2017 року Кременчуцький районний 1суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

представника потерпілої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10

обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15

захисників адвокатів ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці обвинувальний акт від 06 січня 2017 року у кримінальному провадженні № 00001545 від 07 грудня 2015 року про обвинувачення

ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м.Чернівці, українця, громадянина України, жителя

АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст. 28, п.п. 11,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст. 27, ч.3 ст.28, ч. 1 ст. 121, ч.4 ст.189, ч.1 ст.263 КК України

ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця

м. Красноармійськ Донецької області, українця, громадянина України, жителя

АДРЕСА_2

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст. 28, п.п. 11,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст. 27, ч.3 ст.28, ч. 1 ст.121, ч.4 ст.189 КК України

ОСОБА_24 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Родинське Донецької області, українця, громадянина України,

зареєстрованого АДРЕСА_3 , жителя

АДРЕСА_4

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28, п.п. 11,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.28, ч. 1 ст.121, ч.4 ст.189, ч.1 ст.263 КК України

ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

уродженця м. Тирасполь Молдова, молдаванина, громадянина Молдови, зареєстрованого

АДРЕСА_5 , жителя

АДРЕСА_6

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.1 ст.121, ч.3 ст.28, п.п. 11,12 ст.115 ч.1 ст.263, ч.1 ст.309, ч. 1 ст.311 КК України

ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця

м. Димитров Донецької області, українця, громадянина України, жителя

АДРЕСА_7

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.1 ст.121, ч.3 ст.28, п.п. 11, 12 ч.2 ст.115 КК України

ВСТАНОВИВ:

В зазначеному кримінальному провадженні обвинувальний акт надійшов до суду з Апеляційного суду Полтавської області 12 січня 2017 року.

Підготовче судове засідання призначено ухвалою від 13 січня 2017 року.

В зв`язку з тим, що строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 закінчується, на розсуд учасників судового провадження винесено питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор просив продовжити захід забезпечення кримінального провадження обвинуваченим у вигляді тримання під вартою посилаючись, що заявлені ризики, які були враховані при обранні та продовженні запобіжного заходу продовжують існувати.

Потерпілі підтримали думку прокурора.

Обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та їх захисники ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ,. ОСОБА_21 заперечували про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаючись, що прокурор не довів ризиків, врахованих при обранні запобіжного заходу, та просили змінити його на цілодовий домашній арешт та враховувати стан здоров`я ОСОБА_11 та те, що він потребує лікування.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту з доданими матеріалами, відповідно до положень ч.3 ст.315 КПК України суд вважає, що обраний щодо обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою належить продовжити на максимальний строк.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18 лютого 2010 року по справі «Гаркавий проти України» зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до ст. 5 п. «С» Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

Отже, право на свободу та особисту недоторканість не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Зважаючи на викладене суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 запобіжного заходу враховуючи, що розгляд справи не розпочато, не допитані свідки по справі та продовжують існувати ризики, враховані при обранні запобіжного заходу, те що обвинувачені можуть переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, в яких вони підозрюються і щодо яких є обґрунтована органами досудового розслідування підозра; мотиви, за яких вчинені дії, що ставляться їм у провину, а також їх моральні якості та репутація, враховані при обранні запобіжного заходу, можуть ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, за сукупності таких обставин, суд, приймаючи до уваги дані про особи ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 вважає за необхідне продовжити раніше обраний щодо них запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші, менш суворі, запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК, у тому числі і домашній арешт, можуть забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та їх належну поведінку, попередити вчинення ними нових злочинів.

Так як дане кримінальне провадження стосується підозри у насильницьких злочинах, суд, вважаючи необхідним продовжити тримання під вартою обвинувачених і керуючись правилами ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення при цьому розміру застави.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 177, 178, 183, 197, 205, 315 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Запобіжний захід ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_1 тримання під вартою залишити без змін та продовжити його на строк до шістдесяти днів, з 16 січня 2017 року по 17 березня 2017 року включно і утримувати його у Полтавській установі виконання покарань Управління державної пенітенціарної служби України в Полтавській області ( № 23).

Запобіжний захід ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_2 тримання під вартою залишити без змін та продовжити його на строк до шістдесяти днів, з 16 січня 2017 року по 17 березня 2017 року включно і утримувати його у Полтавській установі виконання покарань Управління державної пенітенціарної служби України в Полтавській області ( № 23).

Запобіжний захід ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_3 тримання під вартою залишити без змін та продовжити його на строк до шістдесяти днів, з 16 січня 2017 року по 17 березня 2017 року включно і утримувати його у Полтавській установі виконання покарань Управління державної пенітенціарної служби України в Полтавській області ( № 23).

Запобіжний захід ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_4 тримання під вартою залишити без змін та продовжити його на строк до шістдесяти днів, з 16 січня 2017 року по 17 березня 2017 року включно і утримувати його у Полтавській установі виконання покарань Управління державної пенітенціарної служби України в Полтавській області ( № 23).

Запобіжний захід ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_5 тримання під вартою залишити без змін та продовжити його на строк до шістдесяти днів, з 16 січня 2017 року по 17 березня 2017 року включно і утримувати його у Полтавській установі виконання покарань Управління державної пенітенціарної служби України в Полтавській області ( № 23).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3