АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 214/9049/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/65/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 25 січня 2017 року апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні та захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 листопада 2016 року, у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0002991, 0002380 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1. 04.11.2009 року Тернівським районним судом м.Кривого Рогу за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням на 2 роки;
2. 05.05.2011 року Тернівським районним судом м.Кривого Рогу за ст. 297 ч.2, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
3. 13.01.2016 року Тернівським районним судом м.Кривого Рогк за ст. 185 ч.3, 289 ч.2 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі;
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 , ч.2 ст.289 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор - ОСОБА_8

обвинувачений - ОСОБА_7

захисник - ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати,в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_7 за ч.2 ст.289 КК України покарання у виді 5 років позбавлення волі ,з конфіскацією усього належного майна, за ч.4 ст.185 КК України покарання у виді 6 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань призначити покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією усього належного майна.

На підставі ч.4 ст.70 КК України частково приєднати не відбуте покарання за вироком від 13.01.2016 року Тернівського районного суду м. Кривого Рогу остаточно призначивши ОСОБА_7 7 років позбавлення волі, з конфіскацією усього належного майна з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Крім того,просить змінити вступну частину вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 03.11.2016 року стосовно ОСОБА_7 , а саме в частині судимості Тернівського районного суду м. Кривого Рогу вказавши дату ухвалення вироку 13.01.2016 року.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить змінити оскаржуваний вирок та перекваліфікувати дії ОСОБА_7 з ч.4 ст.185 КК України на ч.3 ст.185 КК України та пом`якшити призначене покарання. Позовні вимоги про стягнення на користь потерпілого матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

Вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 03.11.2016 року ОСОБА_7 був визнаний винним та засуджений за обвинуваченням в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 , ч.2 ст.289 КК України до покарання: за ст. 185 ч.4 КК України у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі; за ст. 289 ч.2 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі з конфіскацією усього належному обвинуваченому майна.
На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш сурового покарання більш суровим за сукупністю злочинів призначено ОСОБА_7 покарання в вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі,з конфіскацією усього належному обвинуваченому майна.
На підставі ст. 70 ч.4 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 13.01.2016 року, остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у вигляді 6 (шість) років позбавлення волі, з конфіскацією усього належному обвинуваченому майна з відбуванням у кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 завдану матеріальну шкоду в розмірі 261 685 грн. 94 коп, моральну шкоду в розмірі 15000 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 3194 грн. 04 коп.
Питання з речовими доказами вирішене.

Вироком суду ОСОБА_7 був визнаний винним та засуджений за те , що він , повторно 17.08.2015 року о 00:00 годині шляхом підбору ключів, таємно проник до приміщення гаражу № НОМЕР_1 , який розташований у ГБК «Заводський» по вул. Балакіна в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, де реалізовуючи свій умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, викрав з приміщення гаража та з автомобілю ВАЗ 2107 н. з. НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_9 наступне майно:
телевізійний F6TSV кабель у кількості чотирьох бухт дві з яких 305 метрів, одна 205 метрів та одна 295 метрів загальною вартістю 14430 гривень,
провід HDI з підсилювачами у кількості дві бухти по 10 метрів, три бухти по 30 метрів та 3 бухти по 20 метрів загальною вартістю 55420 гривень,
високо частотний кабель РК 50 Ом виробник Німеччина у кількості 400 метрів загальною вартістю 13052 гривень,
сигнальний кабель восьми жильний в екрані 250 метрів загальною вартістю 6525 гривень,
шести жильний сигнальний кабель в екрані 300 метрів загальною вартістю 6525 гривень,
чотирьох жильний сигнальний кабель 400 метрів загальною вартістю 6960 гривень,
інтернетні проводи (наружний) 200 метрів загальною вартістю 1800 гривень,
кабель для внутрішніх робіт (інтернетний) 150 метрів загальною вартістю 900 гривень,
акустичний провід у кількості 2 бухти по 100 метрів загальною вартістю 2200 гривень,
акустичний кабель (професійний) 180 метрів загальною вартістю 19575 гривень,
трансформаторний блок живлення 18 В 1А у кількості 10 штук загальною вартістю 3500 гривень,
відеосендер у кількості дві пари загальною вартістю 7830 гривень,
кліпси 6 у кількості 10 упаковок по 200 штук загальною вартістю 600 гривень,
роз`єми F6 у кількості 5 упаковок по 100 штук загальною вартістю 1500 гривень,
НЧ кабель тюльпан 3*3 у кількості 10 штук загальною вартістю 750 гривень,
подовжувач у катушках один 35 метрів (провід масляний) загальною вартістю 432 гривні, другий 50 метрів вартістю 531 гривня,
свичь 1*8 у кількості 6 штук загальною вартістю 4200 гривень,
роутер «Зіксель» 2 штуки загальною вартістю 3000 гривень,
супутниковий тюнер G у кількості 5 штук загальною вартістю 10220 гривень,
блоки живлення (імпульсний) 3А 12В у кількості 4 штук загальною вартістю 1100 гривень,
блоки живлення (імпульсний) 2А 12В у кількості 4 штуки загальною вартістю 980 гривень,
відеокамер (корпусні маленькі) у кількості 6 загальною вартістю 7800 гривень,
роз`єми для відео реєстратора у кількості 30 загальною вартістю 750 гривень,
двірники до автомобіля марки «Хюндай Туксон» передні та задні загальною вартістю 650 гривень,
лампа денного освітлення загальною вартістю 50 гривень,
саперні лопатки у кількості 2 штуки загальною вартістю 300 гривень,
прилад аналогового ТВ Openbox SV-200 розукомплектований (без блоку живлення) загальною вартістю 1165,50 гривень,
прилад аналогового ТВ Openbox SV-200 загальною вартістю 1295 гривень,
бінокль морський загальною вартістю 3750 гривень,
оптична мишка (комп`ютерна) загальною вартістю 60 гривень,
перехідник (клемник) 220 вольт загальною вартістю 323 гривні,
пачкорди під інтернет у кількості 5 штук загальною вартістю 80 гривень,
бухта кабелю F6TSV 260 метрів загальною вартістю 3380 гривень,
бухта кабелю F690 60 метрів загальною вартістю 420 гривні,
15 рулонів ізострічки загальною вартістю 120 гривень,
радіоантена «Наностейшн М5» загальною вартістю 1793,50 гривень,
радіоантена «Наностейшн М2» загальною вартістю 1793,50 гривень,
антена ТП-лінк загальною вартістю 183,60 гривні,
6-ть блоків живлення до радіоантен загальною вартістю 690 гривень,
блоки живлення ТП-лінк у кількості 40 одиниць загальною вартістю 5000 гривень,
3-ри конвектори на один вихід загальною вартістю 210 гривень,
3-х конвекторів на два виходи загальною вартістю 480 гривень,
1-н конвектор на чотири виходи загальною вартістю 352 гривні,
40 одиниць б/у перемикачів живлення загальною вартістю 1600 гривень,
25 одиниць перемикачів живлення загальною вартістю 1000 гривень,
автомобільну сигналізацію зі зворотнім зв`язком загальною вартістю 2350 гривень,
підлокітник загальною вартістю 280 гривень,
газовий балончик «Терен М-4» загальною вартістю 170 гривень,
датчик руху під відео реєстратор загальною вартістю 980 гривень,
набір ключів до облаштування ТВ загальною вартістю 850 гривень,
авто магнітола «Піонер» загальною вартістю 600 гривень,
автомобільні колонки у кількості 4 (чотирьох) штук, дві передні маленькі, дві задні великі загальною вартістю 1200 гривень,
перфоратор марки «makita_hr2470» загальною вартістю 2150 гривень,
електро викрутку «makita 6723dw» загальною вартістю 955,40 гривень,
болгарку «makita hr125» загальною вартістю 1530 гривень,
з`ємний патрон до перфоратора під ключ загальною вартістю 650 гривень,
зажимний патрон до перфоратора загальною вартістю 722,50 гривень,
відрізний круг до болгарки у кількості 2 штук загальною вартістю 20 гривень,
мотузка 100 метрів загальною вартістю 170 гривень,
сумка до ноутбука загальною вартістю 250 гривень,
постанова слідчого про визнання речовим доказом автомобіля ВАЗХ 2107 НОМЕР_2 (ас. 51 том1), який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_9 (а.с. 53 том1)
постанова про визнання речовим доказом автомобіля ВАЗ 2106 АЕ 66 55 ВТ (а.с.54 том1) та передачу речового доказу на відповідальне зберігання ОСОБА_10 (а.с.56 том1);
пластиковий чемодан загальної вартості 425 гривні,
набір для нарізання різьби загальною вартістю 510 гривень,
викрутку загальною вартістю 20 гривень,
плоскогубці загальною вартістю 45 гривень,
посилювач антенний «Візі» загальною вартістю 917 гривень,
посилювач антенний «Х126» загальною вартістю 1063 гривні,
паяльник загальною вартістю 90 гривень,
свища 1*8 «АСУС» загальною вартістю 328 гривень,
свища 1*8 «ТП-лінк» загальною вартістю 216 гривень,
точки доступу «ТП-лінк 740» загальною вартістю 389 гривень,
точки доступу «Делінк 735» загальною вартістю 1121 гривень,
буксирний шнур загальною вартістю 139 гривень,
електронний насос загальною вартістю 340 гривень,
попереджувальний знак «катафотний» у вигляді трикутника загальною вартістю 80 гривень,
вогнегасник (автомобільний) загальною вартістю 75 гривень,
супутникове кріплення для бокових конвекторів у кількості 10 штук загальною вартістю 400 гривень,
обжимка для інтернет кабелю «Проскіт» загальною вартістю 663 гривні,
тестер інтернетного кабелю загальною вартістю 233,75 гривень,
роз`єми «RG 45», у кількосту 60 штук загальною вартістю 250 гривень,
пачкордів у кількості 10 штук загальною вартістю 30 гривень,
спутниковий конвектор «інверто», на чотири виходи, у кількості 40 одиниць загальною вартістю 14080 гривень,
свердла у кількості 15 одиниць по бетону, (діаметр от 24 до 8; метровий, 480, 680,- перфораторні) загальною вартістю 850 гривень,
бури у кількості 4 штуки, метрові. (перфораторні діаметром від 4 до 6, 8, 10) загальною вартістю 1020 гривень,
накидний ключ (вороток Г-образний) автомобільний загальною вартістю 127,50 гривень,
набір голівок у кількості 7 одиниць. (до накидного автомобільного ключа від 2 до 14) загальною вартістю 170 гривень,
кріплення до кронштейнів. (анкера. саморізи) загальною вартістю 600 гривень,
3-х одиниць радіопередавачів 4-х діапазонних загальною вартістю 1620 гривень,
домофон «Комакс» чорно білого кольору загальною вартістю 2000 гривень,
домофон «Комакс» кольорового кольору загальною вартістю 6000 гривень,
роутер «Київстар» у кількості 2 штук загальною вартістю 400 гривень,
металева розкидна драбини 3-х секційна, виробник «Польща» фірми «Краузе», бувша у використані загальною вартістю 2913 гривень ,
Свич на 16 портів загальною вартістю 500 гривень,
роутер «Д-Лінк» загальною вартістю 350 гривень,
відеокамера зовнішнього відео спостереження «Авігар» загальною вартістю 3700 гривень,
роз`єми ТВ відео у кількості 40 одиниць загальною вартістю 160 гривень,
панель виклику «Солекс» загальною вартістю 1200 гривень,
кріплення (анкера) у кількості 42 одиниць загальною вартістю 105 гривень,
тапи (розгалужувальні коробки) у кількості 68 одиниць загальною вартістю 3264 гривень,
блок живлення до супутникової тарілки загальною вартістю 60 гривень,
блоки живлення у кількості 14 одиниць загальною вартістю 700 гривень,
кліпси та суматори у кількості 10 одиниць загальною вартістю 400 гривень,
розвідний ключ (газовий), бувший у використані загальною вартістю 120 гривень,
трубка від домофону загальною вартістю 150 гривень,
універсальні дистанційні пульти (у формі брилка) у кількості 10 штук загальною вартістю 5440 гривень,
комплект гуми автомобільної літньої, у кількості 4 шт., R13, бувша у використані загальною вартістю 1350 гривень,
колесо зимової гуми з диском, R13, бувше у використані загальною вартістю 550 гривень,
карбюратор «Солекс», бувший у використані загальною вартістю 950 гривень,
автомобільний багажник на дах, бувший у використані загальною вартістю 300 гривень,
бухта зі сталевою (проволокою) в ізоляції довжиною 300 метрів загальною вартістю 450 гривень.
Після чого ОСОБА_11 з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_9 було спричинено матеріальну шкоду у великих розмірах на загальну суму 265 017 гривень 75 копійок, що понад 250 разів перевищує неоподаткований мінімум доходу громадян.
Суд прийшов до висновку, щодо винуватості ОСОБА_7 . Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена у великих розмірах.
Крім того, ОСОБА_7 , повторно 17.08.2015 року о 00:00 годині, маючи намір на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи з корисливих мотивів, знаходячись біля гаражу № НОМЕР_1 розташованого в ГБК «Заводський» по вул. Балакіна в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, шляхом підбору ключів, таємно проник до вказаного вище гаражу, в якому знаходився автомобіль ВАЗ 2107 н. з. НОМЕР_2 , 2001 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_9 , де продовжуючи свій злочинний намір на незаконне заволодіння транспортним засобом, проник до салону вказаного автомобіля, після чого привів двигун автомобіля в дію, за допомогою ключів, які знаходилися в замку запалення, після чого покинув на ньому місце злочину, таким чином незаконно заволодів даним автомобілем, який 11.09.2015 року було вилучено працівниками міліції.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 було пошкоджено автомобіль ВАЗ 2107 н. з. НОМЕР_2 2001 року випуску, потерпілого ОСОБА_9 , а саме згідно висновку експертизи № 70/37-386 від 05.11.2015 року потерпілому завдано матеріального збитку на загальну суму 14868,19 гривень.
Суд прийшов до висновку, щодо винуватості ОСОБА_7 . Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України, за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно з проникненням в приміщення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор не оскаржуючи кваліфікацію дій та винуватість засудженого, зазначає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Прокурор вважає, що суд першої інстанції, при постановленні вироку не в повній мірі прийняв до уваги ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_7 злочинів, а саме те, що вони відносяться до тяжких злочинів, за їх вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років. Потерпілому завдано збитки у великих розмірах. Майно, яке повернуто потерпілому пошкоджене та не придатне для подальшого використання і сума відшкодування збитків в результаті повернення майна є надто незначною порівняно з заподіяними збитками.

Крім того, прокурор посилається на те, що обвинувачений заперечував свою вину, в скоєних злочинах не розкаявся, не вказав місця збуту викраденого майна, що могло значно вплинути на відшкодування шкоди потерпілому. На думку прокурора, суд незаконно при призначенні покарання врахував обставину, що пом`якшує покарання, згідно ст.66 КК України часткове відшкодування заподіяної шкоди шляхом повернення майна.

Прокурор вказує, що суд не в повному обсязі дав оцінку особі обвинуваченого, який раніше судимий за скоєння аналогічних злочинів до 5 років 3 місяців позбавлення волі, знаходячись у розшуку повторно скоїв незаконне заволодіння транспортним засобом та викрадення майна у потерпілого ОСОБА_12 .

Також прокурор в апеляційній скарзі зазначає, що суд у вступній частині вироку невірно вказав останню судимість ОСОБА_7 Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 13.01.2016 року, вказавши дату 12.01.2016 року, у зв`язку з чим вирок підлягає зміні.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник обвинуваченого не оскаржуючи кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.2 ст.289 КК України, зазначає про те, що вирок суду за ч.4 ст.185 КК України є незаконним, невмотивованим та необґрунтованим, порушує засади кримінального провадження. Постановляючи вирок, суд не дав критичної оцінки поясненням потерпілого. Так, в своїх поясненнях потерпілий вказав, що у нього було викрадено багато товару і на яку суму. Ці пояснення потерпілого нічим не підтверджені, не надано квитанції про придбання цих товарів, кількість викраденого майна, тобто вартість та кількість майна встановлено тільки потерпілим. Неможливо запам`ятати кількість найменувань викраденого, про яку в судовому засіданні говорив потерпілий. На думку захисника, потерпілий є зацікавленою особою у вирішенні справи, тому його пояснення повинні оцінюватись критично. Сам обвинувачений пояснив, що дійсно заходив до гаражу, але взяв майна не більше, як на 30 000 гривень, частину якого мама віддала слідчому. Пояснення свідків фактично не підтвердили пояснення потерпілого про кількість та вартість викраденого майна. Тому захисник вважає, що пояснення потерпілого не є допустимим доказом, а висновок суду щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 за ст.185 ч.4 КК України викликає багато сумнівів.

Захисник обвинуваченого вважає, що в діях ОСОБА_7 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Крім того, у суду не було підстав для стягнення матеріальної шкоди, тому що потерпілий не надав доказів щодо вартості та кількості викраденого майна. Моральна шкода у сумі 15 000 гривень також ні чим не підтверджена, тому що потерпілий не надав доказів спричинення йому моральних страждань.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 , кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу захисника, проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечували, просили вирок суду змінити та пом`якшити покарання.
Прокурор у судовому засіданні просив колегію суддів апеляційну скаргу прокурора задовольнити, вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому більш суворе покарання, проти апеляційної скарги захисника обвинуваченого заперечував.
Відповідно до ст.402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження подані не були.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, перевіривши матеріали кримінального провадження, прослухавши технічний запис судових засідань, заслухавши думку учасників процесу та обговоривши наведені у апеляційних скаргах доводи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та захисника обвинуваченого задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Суд обґрунтовує вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими у сукупності судом відповідно до статті 94 КПК України, згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав ухвалення свого рішення.
Зазначені вимоги Закону були дотримані судом першої інстанції.
Висновок суду щодо доведеності вини обвинуваченого у вчиненні зазначених у вироку злочинних діях, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується всією сукупністю досліджених судом доказів, які повно і правильно відповідно до вимог ст. 374 КПК України, приведені у вироку, не викликають сумнівів у своїй достовірності, а скоєні ОСОБА_7 кримінальні правопорушення правильно кваліфіковано за ч.4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України.
Доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого щодо незаконності та необґрунтованості вироку є безпідставними.
Як на докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, суд обґрунтовано послався на покази обвинуваченого, потерпілого, свідків та ряд письмових доказів по кримінальному провадженню в тому числі отриманих під час проведення досудового розслідування та в суді першої інстанції, які отримано у відповідності до вимог КПК України.
Так, судом досліджено всі обставини справи: допитаний обвинувачений, потерпілий, свідки, досліджені письмові докази, що підтверджено матеріалами провадження, журналом судових засідань і звукозаписом судових засідань, що міститься на технічному засобі фіксування судового провадження і в свою чергу спростовує посилання захисника обвинуваченого на те, що були істотні порушення вимоги закону.
Доводи захисника ОСОБА_6 в апеляційній скарзі про те, що дії ОСОБА_7 необхідно перекваліфікувати з ч.4 ст.185 КК України на ч.3 ст. 185 КК України, так як суд не дав критичної оцінки поясненням потерпілого та не встановив на яку суму було викрадено товару, спростовуються поясненнями потерпілого, свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , які є чіткими, послідовними та не суперечать поясненням наданим в ході досудового розслідування.

Потерпілий пояснював в судовому засіданні, що із гаражу та автомобіля зникло обладнання, перелічене в обвинувальному акті, яким він постійно користувався в своїй роботі. В його транспортний засіб усе перелічене ним може поміститись, він кожного дня користується приладдям, тому добре пам`ятає, де що знаходилось, в якій кількості, автомобілем користувався лише для роботи пов`язаною з встановленням відео, охоронних систем. В приміщення гаражу він їздив декілька разів на день, за приладдям необхідним для роботи, тому чітко контролював кількість майна, яке знаходилось в машині та в гаражі.
Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , підтвердили у судовому засіданні, що працюють разом із потерпілим, вони кожного дня їздили виконувати замовлення, пересуваючись на автомобілі, який було викрадено і потерпілий дійсно купляв усі викрадені матеріали і знав у якій кількості та де розміщені матеріали в гаражі.

Крім того, судом перевірялась версія обвинуваченого щодо неможливості перебування такої кількості майна в автомобілі потерпілого. Однак версія обвинуваченого спростовується показами потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які зазначили що в своїй роботі кожного дня використовували таку кількість обладнання, контролювали її кількість та асортимент.
Свідчення останніх також підтвердились під час проведення слідчого експерименту від 15.07.2016 року , який проводився за порученням суду ( а.кп.99-103 т.2) , під час проведення якого до автомобіля ВАЗ 2107 НОМЕР_2 було завантажене майно , вказане в обвинувальному акті , як те , що було викрадено у потерпілого.
Також кількість та вартість викраденого майна підтверджується висновком експерта № 954 від 30.11.2015 року (том 3 а.кп.34-49) та висновком експерта № 88 від 20.01.2016 року (том 3 а.кп.55-61).

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги захисника, в частині того, що у суду не було підстав для стягнення матеріальної та моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_9 , оскільки вартість та кількість викраденого майна підтверджується висновками експертів, а що стосується моральної шкоди, то потерпілий просив стягнути її у сумі 80 000 гривень, а суд взявши до уваги те, що потерпілому спричинені моральні страждання, оскільки він переживав з приводу втрати майна, яке він використовував у роботі, був позбавлений джерела доходу, приклав багато зусиль, щоб відновити можливість працювати і задовольнив цивільний позов частково, а саме стягнув моральної шкоди у сумі 15 000гривень.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

У відповідності з вимогами ст.374 КПК України, в мотивувальній частині вироку суд першої інстанції, проаналізувавши зібрані по справі докази, обґрунтував правильність висновків щодо винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено та навів мотиви прийнятого рішення , правильно кваліфікувавши дії обвинуваченого за ч.4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України обґрунтувавши кваліфікуючі ознаки.
На думку колегії суддів, сукупності викладених у вироку доказів достатньо для того, щоб зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_7 , у скоєнні злочинів передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, навіть при невизнанні обвинуваченим своєї вини.
Докази, які б викликали сумнів в об`єктивності показань допитаного в суді потерпілого та свідків відсутні. Натомість, докази, зібрані по кримінальному провадженню, є достовірними, допустимими і достатніми. Ніяких даних про те, що вони здобуті з порушеннями вимог кримінального процесуального законодавства не встановлено.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного ОСОБА_7 покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, то їх не можна визнати обґрунтованими.
Так, вирішуючи зазначені питання, суд першої інстанції, з дотриманням вимог ст. 65 КК України, взяв до уваги обставини, що підлягають врахуванню, а саме: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів, особу обвинуваченого,який визнав вину частково, розкаявся в скоєному, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, за місцем проживання характеризується негативно, під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами що пом`якшують покарання є часткове відшкодування заподіяної шкоди шляхом повернення майна, обставинами, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання є рецидив злочину.
З таким висновком колегія суддів погоджується, оскільки він є правильним та ґрунтується на вищенаведених обставинах, що були судом досліджені та вірно оцінені, а призначене обвинуваченому покарання є справедливим за видом та розміром, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.
Крім того, колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги прокурорапро необхідність зміни вступної частини вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 03.11.2016 року стосовно ОСОБА_7 , а саме необхідності зазначити дату ухвалення вироку Тернівського районного суду м. Кривого Рогу - 13.01.2016 року, замість 12.01.2016 року , яка була зазначена судом ,так як відповідно до матеріалів кримінального провадження 12 грудня 2016 року судом було винесено ухвалу про виправлення описки у вироку суду від 03.11.2016 року ,саме в частині зазначення у вступній частині дати ухвалення вироку Тернівського районного суду м. Кривого Рогу вказавши дату ухвалення вироку 13 січня 2016 року (том 2 а.кп.143).

За викладених обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, в частині скасування вироку суду, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання, внаслідок його м`якості та зміни вступної частини вироку.
З вироку суду вбачається, що у резолютивній частині вироку судом не вірно зазначено розмір шкоди, стягнутої на користь потерпілого ОСОБА_12 , а саме зазначено, суму 1500 грн. замість 15 000 грн. (т.2 а.кп. 132). В той час, як відповідно до технічного засобу, який міститься в матеріалах кримінального провадження, судом було проголошено вирок, відповідно до якого було стягнуто на користь потерпілого відшкодування моральної шкоди в сумі 15 000 грн., тому в резолютивній частині вироку суд допустив описку та помилково зазначив суму стягнення 1500 грн. Відповідно до вимог ст. 537 КПК України суд має право виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 листопада 2016 року відносно ОСОБА_7 , засудженого за ч.4 ст.185, ч.2 ст. 289 КК України залишити без змін.
Запобіжний захід ОСОБА_7 за даним кримінальним провадженням - не обирався.

Рекомендувати суду в порядку ст.537 КПК України усунути описку в резолютивній частині вироку в зазначені розміру матеріальної шкоди, стягнутої на користь потерпілому ОСОБА_9 .

На судові рішення першої та апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з моменту отримання ним копії судового рішення.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3