Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/972/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 186 (82, 86-1, 141) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.12.2016 року м. Кропивницький
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_9 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 жовтня 2016 року про призначення ОСОБА_9 остаточного покарання за наявності кількох вироків,

ВСТАНОВИЛА:
З представлених матеріалів кримінального провадження вбачається, що 01 серпня 2016 року в.о. начальника Кіровоградської ВК №6 звернувся до суду з поданням про призначення засудженому ОСОБА_9 остаточного покарання за наявності кількох вироків.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 жовтня 2016 року,вказане подання задоволено, вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 лютого 2016 року, за яким ОСОБА_9 відбуває покарання, приведено у відповідність з вироком апеляційного суду Миколаївської області від 18 лютого 2016 року в частині призначеного покарання, а саме на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_9 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу районного суду, вказуючи на порушення його права та неефективний захист з сторони призначеного йому судом адвоката, який на думку ОСОБА_9 , не був ознайомлений з його справою та не подав в його інтересах апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_9 , який підтримав апеляційну скаргу, в дебатах думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_9 задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу та установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно із п. 11 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України суд призначає покарання за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

В даному випадку, за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 04 грудня 2015 року ОСОБА_9 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 5 місяців.

Згідно вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 лютого 2016 року ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 та ч.3 ст.186 КК України, з призначенням на підставі ч.1 ст. 70 КК Украйни остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.

Вироком апеляційного суду Миколаївської області від 18 лютого 2016 року, вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 04 грудня 2015 року в частині призначеного покарання скасовано, за ч.3 ст.186 КК України ОСОБА_9 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.

При таких обставинах, за клопотанням начальника виправної колонії, суд першої інстанції правильно та цілком обґрунтовано, відповідно до положень ч.4 ст. 70 КК України, а також ст. ст. 537 та 539 КПК України, призначив ОСОБА_9 ,за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років, про що змістовно та обґрунтовано зазначив в оскаржуваній ухвалі.

Як пояснила в судовому засіданні апеляційного суду захисник засудженого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_8 , під час розгляду цієї справи, судом першої інстанції істотних порушень вимог КПК України не допущено, права на захист ОСОБА_9 забезпечено в повній мірі, перед початком розгляду справи вона ознайомилась з матеріалами справи, узгодила правову позицію зі своїм підзахисним, яка зводилась до того, що ОСОБА_9 вирок апеляційного суду Миколаївської області від 18 лютого 2016 року не оскаржував і погодився з призначеним покаранням у виді 7 років позбавлення волі, заперечував проти доводів прокурора ОСОБА_10 про призначення йому 8 років позбавлення волі.

Вважає, доводи апеляційної скарги ОСОБА_9 щодо неефективного захисту безпідставними та необґрунтованими.

Колегія суддів, з урахуванням доводів та вимог апеляційної скарги ОСОБА_9 , також не вбачає підстав для її задоволення і скасування законного та обгрунтованого рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 424, 539 КПК України, колегія суддів -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 жовтня 2016 року про призначення ОСОБА_9 остаточного покарання за наявності кількох вироків - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
СУДДІ (підписи):
Згідно з оригіналом:
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2 .