ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала
ІМЕНЕМ України

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6
секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,
розглянув 14 лютого 2017 року в м. Києві кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за касаційними скаргами потерпілого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_5 на вирок Апеляційного суду м. Києва від 24 вересня 2015 року.

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 3 липня 2014 року
ОСОБА_6 , 1983 р. н., громадянина України, не судимого, уродженця та мешканця міста Києва,

- виправдано за ч. 1 ст. 122 КК України через не встановлення достатніх доказів для доведеності його винуватості.
Апеляційний суд м. Києва 24.09.2015 скасував цей вирок й ухвалив новий, яким визнав ОСОБА_6 винуватим та засудив його за ч. 1 ст. 122 КК України до 3 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням протягом дворічного іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених пп. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.
Згідно обвинувального вироку ОСОБА_6 20.09.2009 у нічний час, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння біля будинку № 4 на вулиці Яблунській у м. Києві, під час сутички з ОСОБА_8 на ґрунті неприязних стосунків, що виникли раптово, ударив останнього кулаком в щелепу, умисно заподіявши потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
У касаційних скаргах:

- потерпілий ОСОБА_8 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить змінити вирок апеляційного суду в частині цивільного позову;
- захисник ОСОБА_5 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати вирок апеляційного суду.

В запереченнях на касаційну скаргу захисника потерпілий просить залишити її без задоволення, як необґрунтовану.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про часткову обґрунтованість касаційних скарг та необхідність скасування оскарженого рішення з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, пояснення засудженого та захисника, які підтримали скаргу останнього, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів визнає їх такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Фактичні обставини кримінального провадження були предметом оцінки суду апеляційної інстанції і перегляду в касаційному порядку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України, не підлягають.
Твердження захисника про невинуватість ОСОБА_6 є безпідставними, оскільки протилежні висновки апеляційного суду в цій частині ґрунтуються, у відповідності до вимог ст. 370 КПК України, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час апеляційного розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Такий висновок відповідає показанням потерпілого ОСОБА_8 про обставини за яких ОСОБА_6 умисно заподіяв йому тілесне ушкодження середньої тяжкості; показанням свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про те, як 20.09.2009 між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 виник конфлікт і як останній наносив удари потерпілому в обличчя; показанням свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 які зі слів свідка ОСОБА_9 та потерпілого знали, що останній у ніч на 20.09.09 був побитий ОСОБА_6 ; висновкам судово-медичної експертизи від 03.12.2009 та комісійної судово-медичної експертизи від 09.04.2014 про характер, локалізацію й тяжкість заподіяних потерпілому тілесних ушкоджень.
Вказані докази, в тому числі й показання з чужих слів, досліджені апеляційним судом, усупереч твердженню захисника в касаційній скарзі, безпосередньо у судовому засіданні та їм дана належна оцінка, зокрема й з урахуванням положень ст. 97 КПК України.
Апеляційний суд обґрунтовано визнав ці докази допустимими та достовірними і, оцінивши їх у сукупності з іншими фактичними даними, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122КК України.
При цьому суд обґрунтовано врахував дані, які містяться в постанові слідчого про відмову в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки вказане рішення набрало законної сили і ніким не оспорювалось, а суперечності в показаннях потерпілого, на які звертає увагу захисник у своїй скарзі не є істотними, як правильно визнав апеляційний суд.
Також обґрунтовано суд апеляційної інстанції визнав і те, що під час вчинення злочину ОСОБА_6 , який перебував у нетверезому стані, не знаходився у стані необхідної оборони
Призначене апеляційним судом покарання відповідає загальним засадам, передбаченим ст. 65 КК України, і є справедливим, а рішення про залишення цивільного позову без розгляду є обґрунтованим, вмотивованим і таким, що, крім іншого, не порушує прав потерпілого ОСОБА_8 , оскільки останній має можливість звернутись з вимогою про відшкодування матеріальної й моральної шкоди у порядку цивільного судочинства.
За вказаних обставин суд визнає оскаржений вирок апеляційного суду законним й обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам ст. ст. 374, 420 КПК України.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити апеляційному суду повно та всебічно розглянути справу й постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення, при розгляді даної справи не було допущено.
Зважаючи на зазначене, керуючись ст. ст. 434, 436 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Вирок Апеляційного суду м. Києва від 24 вересня 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, касаційні скарги потерпілого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_5 - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_13 ОСОБА_14