Провадження №1-кс/760/7738/17
Справа №760/1845/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2017 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Солом`янського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Київської місцевої прокуратури №9 м. Києва ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Херсонської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання в м. Києві, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.07.2016 року за №0006928,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Солом`янського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №9 м. Києва ОСОБА_7 , звернулась до слідчого судді з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, а саме: - 16.10.2001 В.Олександрівським районним судом Херсонської області за ч. 3 ст. 81 КК України, переданий під нагляд матері, -29.08.2002 В.Олександрівським районним судом Херсонської області за ч.2 ст. 185. ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, - 05.02.2007 В.Олександрівським районним судом Херсонської області за ч.1 ст. 162 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки, - 05.02.2009 В.Олександрівським районним судом Херсонської області за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі, - 06.09.2011 В.Олександрівським районним судом Херсонської області за ч.2 ст. 185 до 2 років позбавлення волі. Звільнившись 07.05.2013 з Чорнухівської ВК № 23 Луганської області на підставі ухвали Перевальського районного суду Луганської області умовно достроково на не відбутий строк 4 місяці 8 днів, маючи не зняту та не непогашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і повторно вчинив умисний злочин при наступних обставинах.
18.07.2015 приблизно о 19.55 год., ОСОБА_4 перебуваючи на зупинці громадського транспорту «вул. Білгородська», що розташована по проспекту Червонозоряному (В.Лобановського ), 35 в м. Києві, помітивши раніше незнайому йому раніше ОСОБА_8 , яка в цей час на лівій руці на матерчатому шнурку тримала належний їй мобільний телефон «Texet- ТМ- 511R», вирішив відкрито повторно викрасти чуже майно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , помітивши, що ОСОБА_8 направляється до бордюру тротуару, щоб сідати на під`їжджаючи автобус, 18.07.2015 приблизно о 20.00 год. швидко зі спини підбіг до ОСОБА_8 та, схопивши мобільний телефон «Texet- ТМ- 511R», шляхом ривка, розірвав шнурок, вартістю 50 грн., та відкрито повторно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_8 , а саме: мобільний телефон «Texet- ТМ- 511R», вартістю 1500 грн., в якому знаходилися сім-карта оператора «Лайф», вартістю 25 грн., на рахунку якої знаходилися гроші в сумі 30 грн. та сім-карта оператора «Київстар», вартістю 30 грн., на рахунку якої знаходилися гроші в сумі 30 грн.

Відкрито повторно викравши чуже майно, яке належить ОСОБА_8 , ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, завдавши потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 1665 грн.

В діях ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена ч.2 ст.186 КК України.

19.07.2015 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України.

19.07.2015 о 16.05 години ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

20.07.2015 відносно ОСОБА_4 слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляду домашнього арешту до 20.00 години 11.09.2015.

Підозрюваний ОСОБА_4 30.07.2015 на виклик до слідчого СВ Солом`янського УП ОСОБА_10 не з`явився без поважних причин, його місцезнаходження не було встановлено.

27.08.2015 слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_11 було винесено ухвалу про надання дозволу на затримання ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в розшук.

06.12.2016 місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 було встановлено, повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ч. 2 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, мотивуючи, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, продовжити злочинну діяльність, тому просить застосувати до підозрюваної запобіжний захід у виді тримання під вартою.
В судовому засіданні підозрюваний та його захисник заперечували проти обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили обрати відносно ОСОБА_4 домашній арешт.
Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, прихожу до висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Встановлено, що в провадженні СВ Солом`янського управління поліції ГУ НП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження №0006928, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.07.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, а саме: - 16.10.2001 В.Олександрівським районним судом Херсонської області за ч. 3 ст. 81 КК України, переданий під нагляд матері, -29.08.2002 В.Олександрівським районним судом Херсонської області за ч.2 ст. 185. ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, - 05.02.2007 В.Олександрівським районним судом Херсонської області за ч.1 ст. 162 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки, - 05.02.2009 В.Олександрівським районним судом Херсонської області за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі, - 06.09.2011 В.Олександрівським районним судом Херсонської області за ч.2 ст. 185 до 2 років позбавлення волі. Звільнившись 07.05.2013 з Чорнухівської ВК № 23 Луганської області на підставі ухвали Перевальського районного суду Луганської області умовно достроково на не відбутий строк 4 місяці 8 днів, маючи не зняту та не непогашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і повторно вчинив умисний злочин при наступних обставинах.
18.07.2015 приблизно о 19.55 год., ОСОБА_4 перебуваючи на зупинці громадського транспорту «вул. Білгородська«, що розташована по проспекту Червонозоряному (В.Лобановського ), 35 в м. Києві, помітивши раніше незнайому йому раніше ОСОБА_8 , яка в цей час на лівій руці на матерчатому шнурку тримала належний їй мобільний телефон «Texet- ТМ- 511R», вирішив відкрито повторно викрасти чуже майно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , помітивши, що ОСОБА_8 направляється до бордюру тротуару, щоб сідати на під`їжджаючий автобус, 18.07.2015 приблизно о 20.00 годині швидко зі спини підбіг до ОСОБА_8 та, схопивши мобільний телефон «Texet- ТМ- 511R», шляхом ривка, розірвав шнурок, вартістю 50 гривень, та відкрито повторно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_8 , а саме: мобільний телефон «Texet- ТМ- 511R»,вартістю 1500 гривень, в якому знаходилися сім-карта оператора «Лайф», вартістю 25 гривень, на рахунку якої знаходилися гроші в сумі 30 гривень та сім-карта оператора «Київстар», вартістю 30 гривень, на рахунку якої знаходилися гроші в сумі 30 гривень.

Відкрито повторно викравши чуже майно, яке належить ОСОБА_8 , ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, завдавши потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 1665 гривень.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В діях ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена ч.2 ст.186 КК України.

19.07.2015 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України.

19.07.2015 о 16.05 години ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

20.07.2015 відносно ОСОБА_4 слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляду домашнього арешту до 20.00 години 11.09.2015.

30.07.2015 було винесено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 з ч. 1 ст. 186 КК України на ч. 2 ст. 186 КК України

Підозрюваний ОСОБА_4 30.07.2015 на виклик до слідчого СВ Солом`янського УП ОСОБА_10 не з`явився без поважних причин, його місцезнаходження не було встановлено.

27.08.2015 слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_11 було винесено ухвалу про надання дозволу на затримання ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в розшук.

06.12.2016 місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 було встановлено, повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ч. 2 ст. 186 КК України.

Після проведення 12.12.2016 слідчих дій з підозрюваним ОСОБА_4 , а саме: слідчого експерименту за його участю, та одночасного допиту між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_8 , Рябусі було повідомлено про обрання останньому запобіжного заходу виді тримання під вартою, але після 12.12.2016 місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 встановлено не було, номер його телефону відразу ж вимкнувся.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.
Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.
З положень ст. 183 КПК України випливає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу, зокрема він не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Як вбачається з матеріалів клопотання необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 об`єктивно підозрюється, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, а його вина підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема протоколом заявою ОСОБА_8 від 18.07.2015 про скоєння відносно неї вищевказаного кримінального правопорушення; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 18.07.2015 , в ході якого остання розповіла про обставини вчинення відносно неї кримінального правопорушення; рапортом інспектора роти №4 ПП №9 УПП у м. Києві ОСОБА_12 про затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 18.07.2015 о 20.00 години по проспекту Червонозоряному, 14 в м. Києві; протоколом огляду місця події від 18.07.2015 в ході якого було виявлено та вилучено мобільний телефон; протоколами допиту в якості свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06.12.2016; протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 від 12.12.2016; іншими матеріалами кримінального провадження.

Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Отже, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
За таких умов, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.
Таким чином, обставини визначені п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, слідчий суддя визнає обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами, у зв`язку з чим клопотання органу досудового розслідування підлягає задоволенню.
Доводи сторони захисту про можливість уникнення наявним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів слідчий суддя, враховуючи дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше неодноразово судимий, переховувався від органів слідства, наявність повідомлення про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, не приймає до уваги. Крім того, доводи захисника не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України), у зв`язку з чим, останні є надуманими та не відповідають конкретним обставинам справи на даному етапі її провадження.
На той факт, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду вказує те, що ОСОБА_4 відразу після вчинення злочину його покинув та тривалий час переховувався від органів досудового розслідування, окрім цього повідомлена підозра повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, а санкція статті кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 передбачає ч. 2 ст. 187 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна та ч. 2 ст. 186 КК України передбачає позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, тобто усвідомлюючи невідворотність покарання, яке пов`язане із позбавленням волі максимальним строком до 4 років за вчинення вказаного кримінального правопорушення, підозрюваний може переховуватися значний термін від правоохоронних органів та суду.
Про ту обставину, що підозрюваний може впливати на свідків, з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин, вказує те, що він вчинив умисне тяжке кримінальне правопорушення, що свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_4 може погрожувати свідкам, а також здійснювати на них моральний тиск, з метою зміни їх свідчень у частині фактичних обставин.
Про те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення вказує те, що підозрюваний ОСОБА_4 офіційно не працює, неодноразово судимий, постійного місця проживання немає.
Враховуючи викладене та беручи до уваги, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого ч. 1 п. 1 та п. 5 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам останнього переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 офіційно не працює, не має джерела доходу, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчиняючи на них тиск та схиляючи до надання ними показів на його користь, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя дійшов до висновку про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб.
Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Отже, задовольняючи клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи, що злочин, у вчиненні якого він підозрюється не спричинив загибель людини, запобіжний захід у вигляді застави йому раніше не обирався, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_4 , розмір завданої злочином шкоди, а також те, що він раніше не притягався до кримінальної відповідальності, офіційно не працює, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати до слідчого із встановленою ним періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває.

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 193-194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Херсонської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання в м. Києві, запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 17 год. 00 хвилин 24 травня 2017 року.
Дата закінчення дії ухвали про обрання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою 17 година 00 хвилин 22 липня 2017 року.
Розмір застави визначити у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 32000 грн. (тридцять дві тисячі) грн. 00 коп., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: отримувач: ТУДСАУ в місті Києві, , МФО: 820172, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ, р/р № 2089, та надати документ, що це підтверджує, до Солом`янського районного суду міста Києва.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом та вимогою, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні;

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Солом`янського районного суду м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську місцеву прокуратуру №9 м. Києва.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1