Дата документу 01.12.2016 Справа № 554/9964/16-к
Провадження №1-кс/554/8532/2016
УХВАЛА

про повернення скарги

01 грудня 2016 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого та прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В С Т А Н О В И В:

30 листопада 2016 року до Октябрського районного суду м.Полтави надійшла вищевказана скарга ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого та прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно заяви ОСОБА_2 від 16.08.2016 року. Скарга датована 25.11.2016 року (направлена поштовим відправленням 26.11.2016 року).

У скарзі зазначено, що 17.08.2016 року заявник звернулась до ГУНП в Полтавській області і на особистому прийомі у заступника начальника ГУНП в Полтавській області здала заяву від 16.08.2016 року про вчинення кримінального правопорушення групою посадових осіб. Як зазначено у скарзі, вищевказану заяву від 16.08.2016 року було приєднано до кримінального провадження від 23.04.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України про зловживання посадовими особами у квартирному питанні, та до обставин вчинення якого ця заява жодним чином не стосується. Заявник вказує, що відомості по вказаній заяві повинні бути внесені до ЄРДР,, однак прокурор цього не зробив, та 08.11.2016 року заявник отримала лист з висновком, у яких зазначено про недостатність відомостей для внесення матеріалу до ЄРДР.

На підставі викладеного, з урахуванням доводів, викладених у скарзі, заявник просить витребувати з Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області заяву з додатками; зобов`язати внести до ЄРДР повідомлення про кримінальне правопорушення по трудовому законодавству трьох посадових осіб.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає поверненню особі, яка її подала з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється § 1 Глави 26 КПК України.

Так, згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами ст. 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 304 КПК України передбачено, що скарга повертається, якщо подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

В силу ст.113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Таким чином, виходячи з положень вищезазначеної норми КПК України обрахування 10-денного строку на оскарження бездіяльності слідчого, прокурора розпочинається з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.214 КПК України, зазначена бездіяльність слідчого чи прокурора означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Як вказує заявник у скарзі, 17.08.2016 року нею було подано на особистому прийомі у заступника начальника ГУНП в Полтавській області заяву про вчинення кримінального правопорушення від 16.08.2016 року, після чого вказану заяву було направлено та розглянуто начальником СВ Полтавського ВП, який приєднав заяву до кримінального провадження, порушеного 23.04.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

За результатами розгляду вказаної заяви заявником 08.11.2016 року отримано лист з висновком, згідно яких останню повідомлено про відсутність достатніх відомостей для внесення до ЄРДР за її заявою.

Проте, обчислення строку оскарження з моменту отримання заявником вищевказаного листа-відповіді суперечить положенням закону, оскільки лист, який містить інформацію за результатами розгляду звернення заявника, у будь-якому випадку не є процесуальним рішенням слідчого чи прокурора у розумінні положень ч.3 ст.110 КПК України.

Частиною 1 ст. 110 КПК України передбачено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Як вбачається з положень ч. 3 вказаної статті цього Кодексу, рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови.

Отже, за змістом скарги, заявником фактично оскаржується бездіяльність посадових осіб слідчого та прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР згідно заяви про кримінальне правопорушення ОСОБА_2 , яку отримано 17.08.2016 року.

Разом з тим, можлива бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР згідно заяви від 16.08.2016 року розпочалася після спливу 24 годин після отримання матеріалів відповідної заяви.

У розумінні вимог ч.1 ст.303 КПК України, скарга на зазначену бездіяльність може бути подана заявником протягом десяти днів з моменту вчинення бездіяльності.

До суду скарга на бездіяльність слідчого та прокурора надійшла 30.11.2016 року, тобто після перебігу визначеного законом 10-денного терміну на оскарження бездіяльності.

Заявник же, не отримавши відомостей про внесення до ЄРДР даних із його заяви про кримінальне правопорушення, тривалий час з моменту, коли дізналась про отримання матеріалів її заяви ГУНП в Полтавській області, не зверталась до суду у порядку ст. 303 КПК України з оскарженням бездіяльності, наслідком чого є пропущення десятиденного строку на подання скарги.

Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 09.11.2012, № 1640/0/4-12 «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» у випадку пропуску строку, встановленого для подання скарги, скарга повертається особі, якщо при її поданні особа не порушила питання про поновлення цього строку. Слідчий суддя, за наявності відповідної заяви, може поновити строк, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо). Підставою для поновлення строків також може бути визнано й об`єктивні причини, внаслідок яких особа не змогла вчасно реалізувати своє право на подання скарги.

Поважних причин пропуску зазначеного строку заявник у скарзі не вказала.

Натомість, будь-яких доказів на підтвердження обставин наявності перешкод для звернення до суду з метою реалізації права на оскарження, згідно ст. 303 КПК України, у термін, визначений кримінальним процесуальним законодавством, у скарзі також не вказано.

Крім того, заявником клопотання про поновлення строку звернення до суду не подавалося і тому по суті не розглядалося, в результаті чого, слідчий суддя, в контексті п. 3 ч.2 ст.304 КПК України, не може вважати скаргу поданою в межах встановлених процесуальних законодавством строків, а суд не вправі самостійно ініціювати питання про поновлення пропущеного строку.

Тому, відповідно до положень ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга підлягає поверненню.

Згідно ч.7 ст.304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 110, 113,115, 214, 303, 304 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Повернути скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого та прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань разом з доданими до неї матеріалами особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом 5 днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1