Провадження № 1-кп/520/595/14
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.12.2014 року

Київський районний суд м. Одеси, в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника законного представника потерпілої ОСОБА_5

законного представника потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003378 від 21.08.2014 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси,

громадянина України, українця,

з середньо-спеціальною освітою, розлученого,

працюючого моряком, не судимий,

зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 156 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В період зими 2013 року, ОСОБА_7 за місцем свого мешкання, а саме в кв. АДРЕСА_2 , діючи умисно, з метою задоволення статевої пристрасті, усвідомлюючи, що вчиняє дії щодо малолітньої особи та скориставшись її безпорадним станом, періодично вчиняв розпусні дії спрямовані на фізичне та моральне розбещення свої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які виражались у цинічних розмовах на сексуальні теми, демонстрації непристойного зображення статевого життя в кіно, чим порушив її нормальний фізичний і психічний розвиток.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_7 пояснив, що вину у скоєному кримінальному правопорушенні, передбаченого ст. 156 ч 2 КК України визнає в повному обсязі. В взимку 2013 року дійсно один раз показав фільм порнографічного характеру та провів бесіду з донькою в цілях виховного характеру. На момент скоєння кримінального правопорушення йому не було відомо, що розмови на сексуальні теми без матері або спеціаліста в даній галузі не міг він проводити з донькою. Донька займалась в художній школі, він приймав участь у її вихованні та був до неї дуже уважним.

В судовому засіданні законний представник потерпілої ОСОБА_8 подала заяву про відсутність матеріальних, моральних претензій до обвинуваченого ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження.

За погодженням учасників процесу, з якими було погоджено щодо порядку дослідження доказів по справі, суд не досліджує інші докази по кримінальному провадженню, крім показів обвинуваченого в силу ст. 349 ч. 3 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового процесу, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового процесу зміст цих обставин, чи немає у них сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд їм роз`яснив що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи зібрані по кримінальному провадженню докази та оцінюючи їх сукупно, суд вважає, що в судовому засіданні правильно встановлено вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення, та його слід кваліфікувати за ст. 156 ч. 2 КК України вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи батьком.

Пом`якшуючими обставинами по справі згідно з ст. 66 КК України необхідне визнати щире каяття, повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючої обставини, по справі згідно ст. 67 КК України не встановлено.

На підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінюючи в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, суд, при обранні міри покарання підсудному бере до уваги обставини вчинення злочину, характер і ступень суспільної небезпеки скоєного, особу підсудного, вік та стан здоров`я підсудного, відсутність матеріальних та моральних претензій з боку потерпілої, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем мешкання характеризується позитивно, працює моряком другим помічником капітана, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, на утриманні знаходяться батьки пенсійного віку, враховуючі наявність декілька обставин які пом`якшують покарання та істотно зніжують ступень тяжкості вчиненого злочину, приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_7 покарання нижче нижчої межі, передбаченої санкцією ч. 2 ст.156 КК України у вигляді позбавлення волі із застосуванням вимог ст.69 ч.1 КК України.

Суд, вважає необхідним застосувати до основного покарання положення ст.75 КК України, тобто звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням, оскільки на думку суду, призначення такого покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення, та попередження скоєння нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 349, 366-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 156 ч. 2 КК України та призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він на протягом 1 (одного) року не скоїть нового злочину, і згідно ст.76 КК України виконає покладені на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_7 обраний на досудовому слідстві у вигляді застави - скасувати.

Повернути ОСОБА_9 грошові кошти внесені у якості застави, у розмірі 24 360 гривень.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1