Справа № 317/4754/16-к
№/п 1-кп/317/50/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2017 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження № 0001943 від 28.10.2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, українця, громадянина України, з середньою повною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1)16.01.2012 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рок;

2)25.09.2012 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до покарання у вигляду штрафу розміром 850 гривень. 03.12.2012 було переглянуто вирок і остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя та остаточно призначено покарання у вигляді до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений умовно-достроково за ухвалою Дергачівського районного суду Харківської обл. від 23.03.2015 р. на строк 1 рік 4 міс.30 днів;

В С Т А Н О В И В:
27.10.2016 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , знаходячись поблизу продовольчого магазину «Віват» за адресою: вул.Тельманівська, с. Широке, Запорізького району, Запорізькій області діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння під час сварки з ОСОБА_5 , наніс останньому один удар рукою в область попереку та не менше десяти ударів рукою стиснутою в кулак в область голови та обличчя.

Після цього, 27.10.2016 приблизно о 20 годині 30 хвилин продовжуючи свій єдиний злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , ОСОБА_6 знаходячись на вул. Радянській, в с. Широке, Запорізького району, Запорізької області наніс не менше 3 ударів ногою в область правої ноги, тулуба, та обличчя ОСОБА_5 , в результаті чого потерпілий отримав тілесні ушкодження у вигляді: синця з набряком м`яких тканин у лівій щічно-виличної області, синці в лобовій області, в області лівої і правої вушних раковин, крововилив під білковою оболонкою лівого ока, садна в ділянці нирок з переходом на зону крижів зліва і справа, в правій підколінній ямці. Такі ушкодження згідно з висновком експерта № 4256 від 29.10.2016 року кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, та закритий перелом лівої ключиці, яке кваліфікується як середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених статтею 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий, більше 21 дня, розлад здоров`я.

Суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України постановив не досліджувати докази відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, при цьому допитати обвинуваченого і вивчити матеріали кримінального провадження в частині які характеризують особу обвинуваченого, а також дослідити докази в частині цивільного позову.
Проти такого порядку дослідження доказів не заперечують учасники судового провадження.
Опитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 , повністю визнав свою вину і пояснив, що 27.10.2016 року вони разом з потерпілим та іншими особами вживали спиртні напої у вітчима ОСОБА_6 , який є двоюрідним дядьком потерпілого ОСОБА_5 . Випили всі разом 5 пляшок горілки. Після чого ОСОБА_5 почав себе поводити неадекватно і його вивели з будинку. Після того, як його вивели з будинку він взяв кусок фанери та розбив вікно. ОСОБА_6 обурили такі дії потерпілого, він наздогнав його біля продовольчого магазину «Віват» за адресою: вул.Тельманівська, с. Широке, Запорізького району, Запорізькій області, та наніс йому близько 8-10 ударів в область попереку та голови. У зв`язку з тим, що потерпілий так і не вибачився перед своїм дядьком, приблизно через півгодини ще раз наздогнав ОСОБА_5 на АДРЕСА_3 та наніс не менше 3 ударів ногою в область правої ноги, тулуба, та обличчя ОСОБА_5 . В скоєному розкаявся.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 122 КК України тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених статтею 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий, більше 21 дня, розлад здоров`я.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, характеризується за місцем проживання негативно, повністю визнав себе винним, щиро розкаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, не перебуває на обліку у нарколога та психіатра, цивільний позов визнав частково в частині відшкодування моральної шкоди, в частині відшкодування матеріальної шкоди визнав повністю.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд вважає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 є щире каяття та визнання вини.
Враховуючи особу обвинуваченого, ступень тяжкості вчиненого злочину, що відноситься до злочинів середньої тяжкості, поведінку самого потерпілого, який не заперечував, що дійсно вживав разом з обвинуваченим алкогольні напої та в подальшому розбив скло, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення та попередження нових злочинів обвинуваченому ОСОБА_6 має бути максимальне покарання, передбачене санкцією статті 122 КК України, однак із застосуванням іспитового строку.
В кримінальному провадженні заявлений цивільний позов потерпілим ОСОБА_5 щодо стягнення з обвинуваченого на його користь матеріальної шкоди на суму 9497,91 грн., яка полягає в витратах, понесених потерпілим на лікування та підтверджується неданими оригіналами квитанцій та моральної шкоди в сумі 50000 грн. Завдану моральну шкоду потерпілий ОСОБА_5 обґрунтовує тими обставинами, що йому спричинено фізичного болю, він переніс оперативне втручання, на теперішній час у зв`язку з переломом ключиці ліва рука повністю не відновила свої функції, він потребує додаткової операції і не має змоги працювати.
Обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав вимоги щодо стягнення з нього матеріальної шкоди на суму 9497,91 грн. та частково щодо стягнення моральної шкоди на суму 15000 грн.
Вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, суд вважає, що цивільний позов потерпілого підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Положеннями ч. 1 ст. 129 КПК України встановлено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

При цьому, суд вважає за можливе повністю задовольнити вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди тому як вони повністю визнані обвинуваченим та в повному обсязі підтверджуються наданими квитанціями та чеками на придбання лікарських препаратів та частково задовольнити вимоги щодо стягнення моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров`я.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до роз`яснень п. 16 постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд приходить до висновку, що потерпілому ОСОБА_5 дійсно спричинена моральна шкода, яка полягала в перенесенні фізичних страждань від спричинення тілесних ушкоджень, в отриманні психологічного стресу, в зв`язку з тривалим лікуванням та реабілітаційними заходами, нормальні життєві устої були порушені, враховуючи характер та тяжкість отриманих тілесних ушкоджень, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд оцінює моральну шкоду, спричинену потерпілому ОСОБА_5 у розмірі 20 000 грн., яку необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 .

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України і призначити йому покарання - у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання якщо протягом іспитового строку два роки він не вчинить нового злочину.
На підставі ч.1,2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 повідомляти уповноважені органи з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись для реєстрації.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили - не обирати.
Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 9497,91 грн. та моральну шкоду в розмірі 20000 грн.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1