Справа № 638/9396/16-к
Провадження № 1-кс/638/1207/17
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
11 травня 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
слідчого судді ОСОБА_1
слідчого ОСОБА_2
при секретарі ОСОБА_3
за участю потерпілої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого,
В С Т А Н О В И В:
27.04.2017 року в провадження суду надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого в порядку ст.ст. 303-307 КПК України, в якій просить визнати бездіяльність слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_2 щодо розгляду її клопотання від 20.04.2017 року та зобов"зати слідчого повідомити ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.
Свою скаргу заявник обґрунтовує тим, що слідчим СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_2 проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0001538 від 31.03.2016 року. ОСОБА_4 слідчому було подано клопотання від 20.04.2017 року № Ш-954, однак, заявник зазначає, що в передбачений триденний строк, слідчим ОСОБА_2 не прийнято відповідного рішення. Таким чином, слідчий не задовольнила клопотання і не винесла рішення про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання, про що повинна була винести вмотивовану постанову, однак цього не зробила. На підставі чого, ОСОБА_4 звернулася з даною скаргою до суду.
Заявник в судовому засіданні підтримала доводи скарги та просила її задовольнити в повному обсязі. Пояснила, що на її думку органом досудового слідства зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру винній особі.
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_2 пояснила, що за вих. № Ш-954 від 24.04.2017 року ОСОБА_4 було надіслано лист на її клопотання від 20.04.2017 року та надала копію даної відповіді. Враховуючи вказане, порушень вимог ст.. 220 КПК України при розгляді клопотання заявниці допущено не було. Додатково пояснила, що у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи, на яку вказує заявниця у вчиненні кримінального правопорушення, нею за погодженням з прокурором, буде вчинено відповідну процесуальну дію. На дійсний час доказів, які б вказували на винність особи не зібрано. Досудове слідство триває. На підставі чого просила відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі.
Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, дійшов до наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що 20.04.2017 року ОСОБА_4 звернулася до слідчого СВ Шевченківського відділення поліції Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 з клопотанням по кримінальному провадженню № 0001538 від 31.03.2016 року, в якому просила винести постанову про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Листом від 24.04.2017 року за вих. № Ш-954 слідчим ОСОБА_2 на адресу ОСОБА_4 було надіслано повідомлення, в якому зазначено, що її клопотання вх. № Ш-954 від 20.04.2017 року за кримінальним провадженням № 0001538 від 31.03.2016 року, яке надійшло до Шевченківського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області розглянуто та долучено до матеріалів кримінального провадження. В ході досудового розслідування згідно ст.ст. 42, 276, 278 КПК України на даний час недостатньо доказів для повідомлення ОСОБА_5 про підозру та для допиту його у якості підозрюваного. Про дане рішення Вам буде повідомлено додатково.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Таким чином, достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення в кожному випадку повинні встановлювати уповноважені особи, залежно від характеру вчиненого правопорушення, його індивідуальних особливостей та конкретних обставин. На момент повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення повинно бути зібрано достатньо доказів, які вказують на те, що: 1) кримінальне правопорушення дійсно мало місце, дані про нього внесені до ЄРДР; 2) вчинене воно особою, стосовно якої вирішується питання щодо вручення їй повідомлення про підозру; 3) суспільно небезпечне діяння містить склад конкретного кримінального правопорушення.
Положенням ст.303 КПК України, передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що підлягають оскарженню, а саме на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення , у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодекс, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування -потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження -заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження -заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим -особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки -особами, до яких можуть застосовані заходи безпеки, передбачені законом;7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій -особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Тобто, скаржник повинен обґрунтувати свою позицію, що слідчий чи прокурор у певний конкретний процесуальний строк передбачений КПК України повинен був вчинити певну конкретну процесуальну дію, але не вчинив її, чим допустив бездіяльність.
Відповідно до вимог ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Зі змісту ч. 2 ст. 220 КПК України вбачається, що про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин- надсилається їй.
За ч. ч. 1, 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Слідчий суддя вважає, що бездіяльності з боку слідчого щодо розгляду клопотання не вбачається, оскільки заявнику було своєчасно надіслано листа, в якому повідомлено про наслідки розгляду клопотання та про недостатність доказів для повідомлення про підозру. Питання щодо вручення підозри вирішується уповноваженою особою за результатами проведення досудового розслідування. До компетенції слідчого судді не входить вирішення питання щодо зобов"язання слідчого приймати рішення про повідомлення про підозру винній особі.
За правилами ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про відмову у задоволенні скарги.
Зважаючи, на вищевикладене, скарга ОСОБА_4 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, оскільки доводи скарги не знайшли свого підтвердження в судового засіданні.
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 9, 220, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України,
У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1