Єдиний унікальний номер:343/362/17
Номер провадження: 1-в/0343/71/17
У Х В А Л А
про відмову умовно-дострокового звільнення від відбування покарання
15 березня 2017 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Долинського ВЦ №118 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області заяву засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ,-
ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
У судовому засіданні засуджений просив задовольнити подану ним заяву та умовно-достроково звільнити від відбування покарання на невідбутий строк. Суду пояснив, що працевлаштований з часу прибуття в установу, перебуває в цивільному шлюбу з жінкою, яка являєься інвалідом 3 групи та має на утриманні непослушного сина.
Представник адміністрації "Долинський виправний центр № 118" Івано-Франківської області в судовому засіданні розгляд даного клопотання просив покласти на розсуд суду. Характеризується позитивно, засуджений не конфліктний.
Прокурор в судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого, оскільки невідбутий термін призначеного покарання становить 1 рік 5 місяців 6 днів. Окрім цього, йому заразовано за ст. 72 ч.5 КК України 1 рік 7 місяців терміну та накладались два стягнення у виді догани та суворої догани, які погашені у встановленому законом порядку.
У судове засідання представник спостережної комісії при Долинській районній державній адміністрації не прибув, причину неявки суду не повідомив, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.
Дослідивши матеріали особової справи ОСОБА_5 , відомості про поведінку засудженого, заслухавши представника адміністрації виправного центру, пояснення засудженого та прокурора, суд дійшов до наступних висновків.
Положення ст. 81 КК України передбачають дві умови для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання: засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення; засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Сумлінна поведінка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень в процесі виконання покарання, гарної поведінки в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечним виконанням законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватись інші особи, які відбувають покарання.
Аналізуючи викладене, зазначені вище норми вказують на те, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.
Окрім цього, з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у постанові № 2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", вбачається, що умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

У відповідності до п. 1 вказаної постанови умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.
Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого ОСОБА_5 судом встановлено наступні обставини.

ОСОБА_5 востаннє засуджений 13.03.2014 року Шевченківським районним судом м. Львова за ст. 187 ч.3 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 26.01.2016 року засудженому ОСОБА_5 в строк відбування покарання за правилами ст. 72 ч.5 КК України зарахувати час його попереднього ув`язнення з 06.04.2013 року по 06.11.2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 22.09.2016 року засудженому замінено невідбуту частину покарання більш м`яким на строк 01 рік 11 місяців 14 днів обмеження волі
Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27.10.2016 року ОСОБА_5 зараховано в строк відбування покарання за правилами ст. 72 КК України час слідування його під вартою з 22.09.2016 року по 07.10.2016 року, із розрахунку один день тримання під вартою за два дні обмеження волі.
Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 15.12.2016 року розгляд щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 залишено без розгляду.
З урахуванням всіх перерахунків, проведених на підставі ухвал суду, початок відбуття покарання засудженому рахується з 05.04.2013 року, кінець терміну 21.08.2018 року. Фактично невідбута частина терміну покарання станом на 15.03.2017 року становить 1 рік 5 місяців 6 днів, що свідчить про те, що Саракулою відбуто необхідні 2/3 частини, призначеного судом покарання.

З характеристики засудженого ОСОБА_5 вбачається, що останній під час тримання в СІЗО м. Львова допускав порушення вимог режиму тримання під вартою, за що було накладено одне дисциплінарне стягнення правами начальника СІЗО, яке на даний час погашене у встановленому законом порядку. Заохочення не оголошувались.
З 25.11.2014 року відбував покарання в Сокирянській ВК (№67). Був працевлаштований в майстерні установи. Допускав порушення вимог режиму відбування покарання, за що було накладено одне дисциплінарне стягнення правами начальника установи, яке на даний час погашено у встановленому законом порядку. Оголошувалось одне заохочення. Був слухачем Сокирянського навчального центру №67 та сумлінно ставився до навчання, за що 04.08.2016 року був нагороджений грамотою.
07.10.2016 року прибув в Долинський виправний центр (№118). Був працевлаштований на дільниці МПП "Таля". Не допускав порушення вимог режиму відбування покарання, дисциплінарні стягнення не накладалися, оголошувалось одне заохочення правами начальника відділення СПС. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Приймає участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених за напрямком "Фізкультура і спорт". Вину у скоєному злочині визнав повністю. Згідно вироку позов не значиться. Виконавчі листи на адресу установи не поступали.
Як вбачається з довідки № 4/1-67 с/к від 14.03.2017 року за час відбування покарання в Долинському ВЦ №118 засудженому бухгалтерією була нарахована заробітна плата: з жовтня 2016 року по лютий 2017 року.
Судом встановлено, що адміністрація установи Долинського виправного центру №118, в якій відбуває покарання засуджений, зверталась до суду у встановленому законом порядку про умовно-дострокове звільнення засудженого після відбуття ним установленої КК України частини строку покарання, однак на підставі заяви засудженого Долинським районним судом 15.12.2016 року дане клопотання залишено без розгляду.
При вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд бере до уваги той факт, що за порушення розпорядку дня та вживання спиртних напоїв були накладені дисциплінарне стягнення у виді догани та суворої догани, що не може свідчити про його постійну зразкову поведінку, на яку повинні орієнтуватись інші особи, які відбувають покарання. Судом також враховуються тяжкість вчинення ОСОБА_5 злочину, термін невідбутого за вироком суду покарання, та те, що раніше він уже відбував покарання за вчинення умисного злочину, однак на шлях виправлення не став.
З огляду на зазначене, коли єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання, суд вважає, що поведінка засудженого не свідчить про його виправлення. Те, що ОСОБА_5 був працевлаштований, не може слугувати переконливою підставою для висновку про те, що він виправився та не буде продовжувати вчиняти нові злочини. Сумлінна поведінка засудженого повинна свідчити про сумлінне виконання громадських доручень, підвищення загальноосвітнього рівня, зразкової поведінки в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин. Переконливих доказів такої сумлінної поведінки засудженого під час відбування покарання в судовому засіданні не здобуто. Тому, наявність в конкретному випадку лише формально-юридичних підстав, не свідчить про виправлення засудженого та не надає йому право на беззаперечне умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Таким чином, дані про особу засудженого та вищеописані обставини не дають суду достатніх підстав дійти до переконання, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком. А тому суд вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є передчасним та не підлягає до задоволення.
На підставі викладеного, ст. 81 Кримінального кодексу України, керуючись ст.ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення- відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: