Справа № 755/1308/17
В И Р О К
іменем України
"03" лютого 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт за №0014543 від 19 жовтня 2016 року стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що 19 жовтня 2016 року о 13 годин 00 хвилин ОСОБА_5 перебував у магазині «Бершка», що належить ТОВ «Бершка Україна», розташованого за адресою: м. Київ, пр. Ватутіна, 2-Т, в ТЦ «Скай Молл», де у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме одягу, що перебуває у продажу, з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів з метою власного протиправного збагачення, ОСОБА_5 , перебуваючи у вище вказаному магазині, взяв з торгових полиць: светр чоловічий, закупівельною вартістю 185 грн. 37 коп., головний убір, закупівельною вартістю 75 грн. 67 коп., кросівки чоловічі, закупівельною вартістю 388 грн. 25 коп., що належать ТОВ «Бершка Україна».

В подальшому, пройшовши до примірочної кабінки, ОСОБА_5 , впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, та його дії залишаються таємними для сторонніх осіб, з числа персоналу магазину та покупців, усвідомлюючи, що вихід з магазину обладнано сигнальними рамками системи «антикрадіжка», бажаючи приховати свої дії, зірвав з товарів всі цінники та бирки, а також зламав сигнальні магнітні кліпси, якими обладнано товар. Продовжуючи свої протиправні дії, що спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 одягнув чоловічий светр, який він мав намір викрасти на себе, заховав за пояс штанів головний убір, який він мав намір викрасти, та взув кросівки, які він мав намір викрасти. Бажаючи приховати свої дії, розуміючи, що після його виходу з примірочної кабінки, приміщення примірочної кабінки буде перевірятись персоналом магазину, щоб мати змогу безперешкодно залишити приміщення магазину, зірвані цінники та зламані сигнальні магнітні кліпси, ОСОБА_5 заховав у примірочній кабінці.

Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 з неоплаченими товарами, що належать ТОВ «Бершка Україна», на загальну суму 649 грн. 29 коп., в які він був одягнений, почав рухатись в напрямку виходу з приміщення магазину, проте на виході з магазину спрацювали сигнальні рамки системи «антикрадіжка», оскільки кросівки обладнано додатковими прихованими захисними елементами. Незважаючи на спрацювання сигнальних рамок, ОСОБА_5 вийшов за межі магазину, проте в загальному коридорі торгівельного центру був затриманий працівниками ОПВ УКР ГУНП в м. Києві.

Таким чином, ОСОБА_5 , виконавши всі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не зміг довести свій злочинний умисел до кінця, а саме таємно викрасти з магазину «Бершка» чоловічий светр, головний убір та чоловічі кросівки, загальною закупівельною вартістю 649 грн. 29 коп., та розпорядитись ними на власний розсуд, з причин що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками поліції при виході з даного магазину.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе визнав повністю, дав суду показання, які відповідають інкримінованим йому фактичним обставинам кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому і просив суворо його не карати.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів щодо його особи.

За таких обставин, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у тому, що він своїми умисними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), однак свій злочинний умисел до кінця довести не зміг з причин, що не залежали від його волі, а тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначені обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, відсутність завданої шкоди, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, який неодружений, не працює, характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога не перебуває, у лікаря-психіатра перебуває, раніше не судимий.
Пом`якшуючими покарання обставинами відносно обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає щире каяття в скоєному.

Обтяжуючих покарання обставин відносно обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, наявності пом`якшуючої вину обставини, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання, враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України, та даних про його особу слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Речові докази у кримінальному проваджені чоловічі кросівки, чоловічий светр, чоловічий головний убір залишити у володінні ТОВ «Бершка Україна»

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м.Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: