Справа № 446/734/13-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2014 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
підсудного ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кам`янка-Бузька Львівської області кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львів, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, в скоєнні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч. 2, 368 ч. 2 Кримінального кодексу України,-
ОСОБА_5 органом досудового слідства обвинувачується в тому , що працюючи на посаді державного виконавця Кам`янка -Бузького районного управління юстиції, будучи службовою особою, в період з 13.10.2009р. по 16.10.2009р., вчинив замах на вимагання хабара від ОСОБА_6 в сумі 1500 гривень,яке виразилось в тому, що коли ОСОБА_6 13.10.2009р. звернувся до ВДС у Кам`янка-Бузькому районі з проханням надати йому довідку про відсутність у нього заборгованості в сумі 2550 грн. за вчинене адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП , то державний виконавець ОСОБА_5 погодився допомогти отримати ОСОБА_6 постанову про повернення без виконання виконавчого провадження, однак при цьому в період часу з 13.10.2009 по 16.10.2009р. став вимагати передачі йому хабара в сумі 1500 гривен., які ОСОБА_6 приніс 16.10.2009р. Однак, ОСОБА_5 , щоб забезпечити собі особисту безпеку на момент передачі хабара, дав вказівку ОСОБА_6 передати гроші громадянину ОСОБА_7 , який працює робітником в МКП УЖКГ та який після передачі йому грошей в сумі 1500 гривень, був затриманий працівниками УДСБЕЗ ГУ МВСУ.
Свої висновки про винуватість підсудного ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ст.ст. 15 ч.2, ч. 2 ст. 368 КК України органи досудового слідства обґрунтовують наступними доказами і фактичними обставинами.
Прямими доказами винуватості підсудного, які б вказували на його причетність до вчиненого злочину орган досудового слідства зазначає заява подана ОСОБА_6 16.10.2009р. в УБЕЗ ГУ МВСУ у Львівській області (т.1 а.с.4), протокол огляду грошових коштів від 16.10.2009р. (а.с.9-10 т.1), протокол явки з повинною ОСОБА_5 від 16.10.2009р. (а.с.11 т.1), протокол огляду в ОСОБА_7 грошей в сумі 1500 грн. (а.с. 35-40 т.1), матеріалами виконавчого провадження (а.с.42-63 т. 1), показання свідка ОСОБА_8 (а.с. 136-138 т.1), показаннями свідка ОСОБА_7 (а.с. 142-145 т.1), показання свідка ОСОБА_9 (а.с.131-134 т.1), показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 а.с.151-156, т.1, а.с. 157-162 т.1), висновок криміналістичної експертизи № 3658 від 26.11.2009р. (а.с.227-231 т.1), висновком криміналістиної експертизи № 3666 від 25.11.2009р., ( а.с. 220-222т.1), висновком криміналістиної експертизи № 3665 від 25.11.2009р., ( а.с. 224-226 т.1), стенограму розмови від 13.10.2009р. (а.с.76 т.1), наказ від 08.09.2008р. про переведення ОСОБА_5 на посаду державного виконавця (а.с.109 т.1).
Під час судового розгляду справи в повному обсязі було проведено судове слідство, допитано підсудного, свідків, досліджено протоколи слідчих дій та інші докази у справі.
Так, допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в скоєнні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч. 2, 368 ч. 2 Кримінального кодексу України, не визнав, пояснивши суду, що допомагав ОСОБА_12 в отриманні постанови про повернення виконавчого листа без виконання не як службова особа відділу державної виконавчої служби, оскільки будь-яких владних повноважень щодо винесення даного процесуального документа не мав, не міг давати жодних вказівок державному виконавцю ОСОБА_13 , та не обіцяв їй жодної грошової винагороди.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що він працює у комунальному підприємстві, яке розташоване в тому самому приміщенні, що і ВДВС Кам`янка-Бузького РУЮ. 16.10.2009р. до нього підійшли двоє працівників ВДВС Кам`янка-Бузького РУЮ ОСОБА_5 та ОСОБА_8 та попросили забрати у незнайомого йому чоловіка гроші. Він погодився та в приміщенні кафе-бару «Асамблея» незнайомий йому чоловік, як пізніше він дізнався потерпілий ОСОБА_6 передав йому гроші, в якій саме сумі йому не відомо, які він положив в кишеню куртки. На території підприємства до нього підійшли працівники міліції та в присутності понятих вилучили вищевказані гроші.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що в 2009 році він працював на посаді державного виконавця у ВДВС Кам`янка-Бузького РУЮ. 16.10.2009 р. він разом із ОСОБА_5 , який також займав посаду державного виконавця, ідучи в кафе «Асамблея», зустріли раніше незнайомого йому мужчину, як пізніше він дізнався ОСОБА_6 , який про щось розмовляв із ОСОБА_5 , зокрема мова йшла про «фантики». Закінчивши розмову, він та ОСОБА_5 пішли в кафе-бар «Асамблея» для того, щоб купити щось поїсти. ОСОБА_5 зайшов в середину, а він залишився надворі. При цьому, знаходячись біля кафе-бару «Асамблея», зустріли ОСОБА_7 , якому купили випити та ОСОБА_5 про щось із ним розмовляв. Після цього вони повернулись на роботу та через декілька хвилин до них в приміщення службового кабінету зайшли працівники міліції і почали проводити обшук, вилучили мобільні телефони. Також вказав, що на досудовому слідстві на нього чинився тиск зі сторони працівників міліції та його примушували давати покази які б співпадали з показами інших свідків.

Допитана судом в якості свідка ОСОБА_14 пояснила, що в 2009 році вона працювала у ВДВС Кам`янка-Бузького РУЮ на посаді державного виконавця та у неї на виконанні перебувало виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_6 адміністративного штрафу. За вказівкою начальника ВДВС ОСОБА_15 нею було винесено постанову про повернення виконавчого документа без виконання. Крім цього вказала, що до неї підходив підсудний ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 , який також на той час працював державним виконавцем ВДВС, та цікавився ходом виконання постанови суду. В подальшому, після порушення кримінальної справи, винесена нею постанова про повернення виконавчого документа була скасована, однак прийнято аналогічне рішення, через відсутність майна боржника яке підлягає опису.
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що ним було проведено досудове слідство по кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_17 за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 368 КК України, в ході якого ним було здобуто всі докази та проведено всі необхідні слідчі дії на підтвердження вини ОСОБА_5 . Грошові кошти вилучені працівниками УБЕЗ ГУ МВСУ у Львівській області у ОСОБА_7 ним були скеровані у НДЕКЦ при ГУМВСУ у Львівській області для проведення експертизи після повернення з якої вищевказані кошти були згідно постанови огляду речових доказів від 18.12.2009 р. були оглянуті, упаковані, опечатані та скеровані в Камянка-Бузький РВ ГУМВСУ у Львівській області.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка експерт ОСОБА_18 , пояснив, що ним проводились експертизи за № 3666, 3665 та 3658, в ході яких ним було досліджено речові докази по справі, а саме грошові купюри, ватні тампони, полімерні рукавиці та зразок хімречовини «Світлячок» і він повністю підтвердив викладені ним у вищевказаних висновках обставини. Крім того, додатково вказав, що в описовій частині висновку № 3666, складеного 25.11.2009 р. помилково вказано номінали банкнот по 50 та 200 гривень, які були скеровані для проведення дослідження.
Потерпілий ОСОБА_6 , покази котрого були оголошені в судовому засіданні, в зв`язку з неможливістю його допиту через смерть, на досудовому слідстві пояснив, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 2550 гривень, які ним через відсутність коштів сплачений не був. На початку жовтня 2009 року у нього виникли проблеми з реєстрацією автомобіля через несплачений штраф та 13.10.2009 р. він прийшов у ВДВС Кам`янка -Бузького РУЮ на прийом до начальника ОСОБА_15 та розповів про суть своєї проблеми. ОСОБА_15 вийшов зі свого службового кабінету покликав підсудного ОСОБА_5 та сказав йому вирішити його прохання. Він разом із ОСОБА_5 пішли в МРЕВ ДАІ, де останній повідомив йому, що зможе допомогти, однак запитав при цьому що натомість він запропонує йому за дану послугу. В цей момент він зрозумів, що ОСОБА_5 вимагає від нього хабар та сказав, що зможе заплатити йому 1500 гривень. Тоді ОСОБА_5 відійшов на п`ять хвилин, а повернувшись запитав, чи є у нього гроші, однак потерпілий сказав, що йому потрібно їх зібрати. Тоді підсудний знову вийшов на вулицю, на його думку для того щоб подзвонити, та повернувшись взяв у нього документи та зайшов у МРЕВ для того щоб щось перевірити. Повернувшись через півгодини, між ними виникла домовленість про те, що гроші він зможе принести 15.10.2009 р. 15.10.2009р. він прийшов у ВДВС Кам`янка -Бузького РУЮ, де в коридорі зустрів ОСОБА_5 та разом з яким зайшли в кабінет до державного виконавця ОСОБА_9 , де на прохання ОСОБА_5 остання підняла його справу з метою перевірити, чи є у нього майно на яке можна було б накласти стягнення, однак через відсутність на службовому місці начальника ВДВС ОСОБА_15 видати таку довідку ОСОБА_9 не змогла. Після чого він повернувся додому та на наступний день зранку, тобто 16.10.2009 р., він звернувся в УДСБЕЗ ГУ МВС України де розповів, що державний виконавець ОСОБА_5 разом із начальником ВДВС ОСОБА_15 вимагають у нього хабар. Після цього надав свої гроші в сумі 1500 гривень, які працівниками міліції в присутності понятих були помічені спецхімречовиною. В подальшому, разом із працівниками міліції поїхав в м. Кам`янка -Бузька. Ідучи по дорозі до приміщення ВДВС Кам`янка -Бузького РУЮ він зустрів ОСОБА_5 та ще одного державного виконавця. ОСОБА_5 запитав чи приніс потерпілий «фантики» та дізнавшись, що гроші у нього з собою вони разом зайшли в приміщення ВДВС, однак через те, що начальника ВДВС ОСОБА_15 не було на робочому місці ОСОБА_5 сказав йому почекати. Після приїзду ОСОБА_15 до нього вийшов ОСОБА_5 та сказав йому йти в приміщення кафе-вагончика, який був розташований неподалік та чекати його там. Через півгодини в приміщення кафе зайшов ОСОБА_5 разом із ще одним виконавцем та відав йому постанову про закінчення виконавчого провадження та сказав щоб гроші він передав чоловікові, одягненому в темну куртку. Після чого він вийшов з кафе та зайшовши назад із чоловіком у чорній куртці, передав йому гроші в сумі 1500 гривень.

Заслухавши пояснення підсудного, показання свідків, дослідивши представлені суду докази у справі, перевіривши доводи учасників процесу, вияснивши у них, чи всі докази вони подали на підтвердження своїх доводів, виконавши вимоги ст.323 КПК України 1960року, суд прийшов до переконання про те, що як під час досудового розслідування справи, так і під час судового розгляду не встановлено наявність в діях ОСОБА_5 складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 368 КК України, а тому він по пред`явленому обвинуваченню підлягає визнанню невинуватим та по суду виправданим виходячи з наступного.
Згідно ст. 64 КПК України при провадженні досудового слідства, дізнання і розгляді кримінальної справи в суді підлягають доказуванню: подія злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину; винність обвинуваченого у вчиненні злочину і мотиви злочину; обставини, що впливають на ступінь тяжкості злочину а також обставини, що характеризують особу обвинуваченого, пом`якшують та обтяжують покарання; характер і розмір шкоди, завданої злочином, а також розмір витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину
У відповідності до ч. 3 ст. 3 Кримінального кодексу України злочинність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом.
За змістом диспозиції ч. 1 ст. 368 Кримінального кодексу України відповідальність за одержання хабара настає лише за умови, що службова особа одержала його за виконання чи невиконання таких дій, які вона могла або повинна була виконати з використанням наданої їй влади, покладених на неї організаційно-розпорядчих чи
адміністративно-господарських обов`язків, або таких, які вона не уповноважена була вчинювати, але до вчинення яких іншими службовими особами могла вжити заходів завдяки своєму службовому становищу.
Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 26 квітня 2002р. «Про судову практику у справах про хабарництво» відповідальність за одержання хабара настає лише за умови, що службова особа одержала його за виконання чи невиконання таких дій, які вона могла або повинна була виконати з використанням наданої їй влади, покладених на неї організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або таких,які вона не уповноважена була вчинювати, але до вчинення яких іншими службовими особами могла вжити заходів завдяки своєму службовому становищу.
Згідно наказу за № 789-К від 08.09.2008р. , виданого начальником управління юстиції ОСОБА_19 , ОСОБА_5 08.09.2008р. призначено в порядку переведення на посаду державного виконавця відділу державної виконавчої служби Кам`янка -Бузького районного управління юстиції Львівської області звільнивши з посади старшого державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції із збереженням 13 рангу державного службовця, тимчасово.
Відповідно до п.1.2. посадової інструкції державного виконавця відділу державної виконавчої служби Кам`янка -Бузького районного управління юстиції державний виконавець безпосередньо підпорядковується заступнику начальника Кам`янка -Бузькогого районного управління юстиції - начальну відділу державної виконавчої служби.
З показань потерпілого ОСОБА_12 вбачається, що підсудний ОСОБА_5 допомагав йому отримати постанову про повернення виконавчого листа, проте прийняття вказаного документа від нього не залежало. Суму винагороди за сприяння визначив сам потерпілий.
Аналогічні обставини повідомила суду і свідок ОСОБА_9 , яка безпосередньо виготовляла постанову про повернення виконавчого листа без виконання.
Матеріалами, проведеної за дорученням суду перевірки підстав повернення виконавчого листа без виконання, підтверджується факт відсутності майна у потерпілого ОСОБА_6 на час винесення постанови.
На підтвердження винуватості підсудного у вчиненні інкримінованого йому злочину досудове слідство як на доказ посилається на речові докази по справі, а саме грошові кошти в сумі 1500 гривень, які були вилучені у ОСОБА_7 16.10.2009 р. та відносно яких були проведені криміналістичні експертизи речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин. Однак, під час дослідження судом саме цього речового доказу, на запит суду від 19.03.2014р. Кам`янка-Бузьким РВ ГУМВСУ у Львівській області було надано пакет в якому містились грошові купюри номіналами по 200 та 100 гривень, які, як було встановлено в судовому засіданні, не відповідають матеріалам справи, що виключає можливості їх дослідження. Крім того, слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо скерування до суду речових доказів по справі зазначених у п. 2-7 постанови від 18.12.2009р.
Також суд не приймає до уваги стенограму розмови, яка відбулась 13.10.2009 р. між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 як доказ вини останнього, оскільки таке не була предметом дослідження, незважаючи на призначену в справі 07.12.2009 р. судово-фоноскопічну експертизу.
У відповідності до ст. 62 Конституції України визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У відповідності до вимог ч.4 ст.327 КПК України 1960 року, виправдальний вирок постановляється у випадках, коли не встановлено події злочину, коли в діяннях підсудного немає складу злочину, а також коли не доведено участі підсудного у вчиненні злочину.

Аналізуючи встановлені обставини, оцінюючи зібрані докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку про те, що в діях підсудного ОСОБА_5 відсутній склад злочину передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 368 КК України, бо він не використовував і не міг використати своє службове становище, сприяючи ОСОБА_12 в отриманні постанови, більше того, він навіть не створював у потерпілого ілюзії своєї значущості.
Проте факт отримання державним службовцем державним виконавцем відділу державної виконавчої служби ОСОБА_5 незаконної винагороди є протиправним і потребує відповідної кваліфікації.
На час вчинення зазначених дій, а саме жовтень 2009 року, діяв Закон України «Про боротьбу з корупцією», пунктом «а» статті 1 якого незаконне одержання особою, уповноваженою на виконання функцій держави, у зв`язку з виконанням таких функцій матеріальних благ визначалось як корупційне діяння, відповідальність за яке передбачалась в статті 7 цього ж Закону.
01 січня 2011 року цей Закон втратив чинність, тому відповідальність осіб за новими складами правопорушень чи кваліфікація їх дій за новими складами злочинів, які передбачають відповідальність за отримання неправомірної вигоди буде суперечити статті 58 Конституції України, оскільки вона встановлює, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, та порушуватиме вимоги п. 1 ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 2 ст. 11 Загальної декларації прав людини, прийнятої на третій сесії Генеральної Асамблеї ООН резолюцією 217A(III) від 10 грудня 1948 року, у відповідності до яких нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення згідно з національним законом або міжнародним правом.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що у діянні підсудного ОСОБА_5 за відсутності об`єктивної сторони відсутній склад кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 Кримінального кодексу України, з огляду на що, за правилами п. 2 ч. 1 ст. 6 та ч. 4 ст. 327 Кримінального процесуального кодексу України 1960 року через установлення невинуватості він підлягає виправданню.
Речові докази : гроші в сумі 1500 ( одна тисяча п`ятсот ) гривень передати в доход держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 Кримінального процесуального кодексу України 1960 року, суд,-
ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину передбаченого ст. ст. 15 ч.2 , ст. 368 ч.2 Кримінального кодексу України, - визнати невинуватим та виправдати за відсутністю в його діях складу вказаного злочину.
Запобіжний захід обраний ОСОБА_5 у виді підписки про невиїзд з постійного місця проживання -скасувати.
Речові докази : гроші в сумі 1500 ( одна тисяча п`ятсот ) гривень передати в доход держави.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Вирок може бути оскаржений протягом п`ятнадцяти діб з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області.
Суддя ОСОБА_1