Справа № 699/451/17 Провадження №1-кп/694/146/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
27.07.2017 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4
в с т а н о в и в :
ухвалою суду від 27 липня 2017 року призначено підготовче судове засідання з розгляду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 .
Обговоривши питання про можливість призначення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру до судового розгляду , дослідивши матеріали клопотання, вислухавши думку прокурора, захисника щодо можливості призначення судового розгляду, суд приходить до висновку про повернення клопотання прокурору Корсунь-Шевченківського відділу Звенигородської місцевої прокуратури з наступних підстав.
Відповідно до ст.44 КПК України є загальною нормою, яка регулює питання залучення законних представників у кримінальне провадження. Однак, для посилення гарантій прав та свобод неосудної особи, яка підозрюється у вчиненні суспільно - небезпечного діяння, діючим кримінальним процесуальним законодавством встановлена спеціальна глава КПК України №39, якою посилені гарантії захисту неосудної особи.
Зі змісту ст.503 та ст. 506 вказаної глави КПК України вбачається, що при встановлені на досудовому розслідуванні підстав для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, слідчий, прокурор виносить постанову про зміну порядку досудового розслідування і продовжує його згідно з правилами, передбаченими цією главою.
Одночасно ч.1 ст.506 КПК України передбачено, що після встановлення підстав для застосування примусових заходів медичного характеру або вирішення питання про їх застосування, на досудовому розслідуванні крім обов`язкової участі захисника повинен бути залучений законний представник особи, відносно якої вирішуються такі заходи.
Згідно ст.293 КПК України одночасно з переданням клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування законному представникові, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру.
Судом встановлено, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 не відповідає вимогам ст.ст. 291,292 КПК України, а саме: з клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру вбачається, що на досудовому розслідуванні законний представник після встановлення підстав для застосування примусових заходів не залучався, що є істотним порушенням прав та свобод вказаної особи. Також до матеріалів клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру не додано розписки про отримання законним представником ОСОБА_5 копії клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 та реєстру матеріалів досудового розслідування. В порушення ст.290 КПК України законному представнику не було оголошено про закінчення досудового розслідування та не надано доступу до матеріалів досудового розслідування.
Такі порушення є перешкодою для призначення розгляду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно неосудної особи.
Крім того, згідно ст.92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Всупереч зазначеним вимогам у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру прокурор стверджує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.186, ч. 3 ст. 187 КК України і зазначає правову кваліфікацію кримінального правопорушення.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, якщо воно не відповідає вимогам КПК України.
Крім того, у судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу з посиленим наглядом обвинуваченому ОСОБА_5 та враховуючи, що судом клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 ще не розглянуто, строк перебування останнього в психіатричному закладі закінчується 30.07.2017, наявні всі підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу з посиленим наглядом.
Захисник ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання..
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу з посиленим наглядом, суд враховує те, що йому обрано такий захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу з посиленим наглядом, строк дії якого закінчується 30.07.2017 р.
Згідно з ч. 3 ст. 508 КПК України, застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішується питання про їх застосування, може бути застосований судом такий запобіжний захід як поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.
Як встановлено ч. 2 ст. 508 КПК України, передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.
Судом встановлено, що 13.06.2017 з метою встановлення осудності підозрюваного призначено судово-психіатричну експертизу, згідно висновку експерта № 249 від 21.06.2017 року ОСОБА_6 виявляє прояви хронічного психічного захворювання на епілепсію у особи з розумовою відсталістю на рівні враженої дебільності з прогредієнтним перебігом, судомними пароксизмальними станами, серіями судомних приступів, сутінковими розладами свідомості, дисфоріями з вираженими змінами особистості та інтелектуально-мнестичними розладами, через що на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованого йому правопорушення, він не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними.
Враховуючи, що судом клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 ще не розглянуто, строк перебування останнього в психіатричному закладі закінчується 30.07.2017, наявні всі підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу з посиленим наглядом.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 178,183,314, 315, 316, 317, 331 КПК України, суд,
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд протягом семи днів з моменту її проголошення
Суддя ОСОБА_1