У х в а л а
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 грудня 2016 року сел. Підволочиськ

Слідчий суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника особи, чиї інтереси безпосередньо зачіпаються в зв`язку із розглядом поданої скарги ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Підволочиського відділу Кременецької місцевої прокуратури Тернопільської області від 23 листопада 2016 року про закриття кримінального провадження за №0000072 від 06 березня 2013 року,
встановив:
06 грудня 2016 року до суду поступила скарга ОСОБА_3 на постанову прокурора Підволочиського відділу Кременецької місцевої прокуратури Тернопільської області від 23 листопада 2016 року про закриття кримінального провадження за №0000072 від 06 березня 2013 року.
В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник - адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримали, просять скасувати постанову прокурора з мотивів, викладених у ній.

Прокурор вважає скаргу необґрунтованою, а доводи скаржника надуманими та такими, що не відповідають обставинам справи.

Представник особи, чиї інтереси безпосередньо зачіпаються в зв`язку із розглядом поданої скарги проти задоволення скарги заперечив, вважає постанову прокурора про закриття кримінального провадження обґрунтованою та законною.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши скаргу, долучені до неї матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення прокурора про закриття кримінального провадження. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно із правилами судового розгляду, передбаченими ст. ст. 318 - 380 КПК України, з урахуванням глави 26 КПК України.
З долучених до скарги матеріалів вбачається, що 29 січня 2014 року до Підволочиського районного суду Тернопільської області надійшов обвинувальний акт, затверджений прокурором Підволочиського району Тернопільської області 28 січня 2014 року та витяг із реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000072 від 06 березня 2013 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.
В процесі судового розгляду справи старшим прокурором прокуратури Підволочиського району Тернопільської області 27 листопада 2014 року ОСОБА_6 змінено обвинувачення за ч. 1 ст. 366 КК України, яке затверджене прокурором Підволочиського району Тернопільської області. Вказана зміна стосувалась розкриття об`єктивної сторони кримінального правопорушення, за якою остання обвинувачується без зміни правової кваліфікації інкримінованого їй кримінального правопорушення.
Вироком Підволочиського районного суду Тернопільської області від 15 грудня 2014 року ОСОБА_6 обвинувачену у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України визнано невинною і виправдано у зв`язку з відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення.
Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області від 20 березня 2015 року вирок Підволочиського районного суду Тернопільської області від 15 грудня 2014 року скасовано, а матеріали кримінального провадження направлено на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 21 квітня 2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000072 від 06 березня 2013 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, - повернуто прокурору Підволочиського району Тернопільської області для усунення виявлених недоліків, а саме: в супереч п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті не повністю викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення статті та формулювання обвинувачення.
Оскаржуваною постановою прокурор Підволочиського відділу Кременецької місцевої прокуратури Тернопільської області 23 листопада 2016 року закрив кримінальне провадження за №0000072 від 06 березня 2013 року, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.
Як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження від 23 листопада 2016 року прокурором проведено додаткове розслідування, що не передбачено чинним КПК України. Таким чином, слідчий суддя констатує, що замість встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає доведеними, а також правової кваліфікації кримінального правопорушення, прокурор повернувся до досудового розслідування злочину інкримінованого ОСОБА_6 , проводячи додаткове розслідування, що не передбачено чинним КПК України, та що передбачав КПК в редакції 1960 року.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в листі №223-1430/0/4-12 від 03.10.2012 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» звертає увагу на те, що у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, при цьому, проведення будь-яких слідчих або інших процесуальних дій, окрім тих, що зазначені в ухвалі про повернення обвинувального акта в кримінальному провадженні не допускається. Докази, отримані при проведенні процесуальних дій, не визначених в ухвалі про повернення зазначених матеріалів кримінального провадження, згідно з ч. 8 ст. 223 КПК є недопустимими.

З огляду вищенаведене, враховуючи що при дослідженні обґрунтованості скарги слідчий суддя має перевірити чи дотриманий процесуальний порядок винесення оскаржуваного рішення, зі змісту постанови про закриття кримінального провадження від 23 листопада 2016 року суду не вдалося встановити що прокурором дотримано норми процесуального закону.
Постанова прокурора про закриття кримінального провадження як і будь-яке процесуальне рішення повинна відповідати за формою та змістом вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України.
З системного аналізу норм законодавства та судової практики, слідчий суддя приходить до висновку, що зміст оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам, що висуваються чинним КПК.
А саме прокурор здійснює перелік зібраних у кримінальному провадження доказів, не здійснюючи при цьому їх системного та повного аналізу, оцінки про допустимість, достовірність і взаємозв`язок.
Згідно вимог ст. 9 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як обставини, які викривають так і виправдовують підозрюваного, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Закриття кримінального провадження - це заключний етап розслідування, що містить у собі комплекс процесуальних дій з аналізу та оцінки зібраних доказів, систематизації матеріалів, ознайомленню із закритим провадженням учасників процесу (зацікавлених у вирішенні справи) та вирішенню заявлених ними клопотань, формулюванню висновків по суті справи та рішень, що з них випливають та їх реалізації.
Як вбачається з постанови, прокурором закрито кримінальне провадження у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення, однак сама постанова містить лише констатацію фактів та доказів без обґрунтувань, на підставі яких прокурор зробив такі висновки. При доказуванні обставин, які утворюють подію злочину, належить встановити передбачені нормою кримінального закону діяння наслідки для матеріальних складів та наявність між ними причинного зв`язку вчинення. Подія злочину розуміється як елементи об`єктивної сторони складу злочину, що відбуваються у певному часі, місці та певним способом. Перелік таких ознак визначається відповідною нормою кримінального закону, що визнає злочином конкретне суспільно небезпечне діяння, та іншими нормами КК України.

Крім того, варто зазначити, що відповідно до оскаржуваної постанови, прокурор покликається на норми Примірної Інструкції по діловодству в міністерствах і відомствах Української РСР та виконавчих комітетах місцевих рад народних депутатів, затвердженої Постановою РМ УРСР від 31.07.1975р. №362, та робить висновок про те, що витяг зі службового документа не є документом, а тому не може бути предметом злочину, інкримінованого ОСОБА_6 , хоча в час складання такого витягу, дана Інструкція ще не діяла.

Крім того, відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя здійснює у порядку, передбаченому КПК України, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, а не з`ясовує обставини, мотиви неврахування певних доказів, що є завданням судового слідства, тому слідчий суддя не має повноважень для оцінки покликань скаржника на надуманість та безпідставність доказів, невідповідність висновків прокурора матеріалам кримінального провадження.
Слідчий суддя також звертає увагу, що обвинувальний акт складено в 2014 році та повернуто для усунення недоліків в квітні 2015 року, однак з того часу прокурором його недоліки не усунуті, натомість кримінальне провадження неодноразово закривалося постановами з різних підстав, які скасовувалися судом в наслідок недотримання прокурором процесуальних норм закону.
Варто зазначити, що згідно із приписами ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на прокурора, який не було виконано останнім при розгляді скарги по суті.
Проаналізувавши наведене у сукупності, слідчий суддя прийшов до висновку що постанова прокурора про закриття кримінального провадження винесена з порушеннями норм процесуального закону, без усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду про повернення обвинувального акта, належно не вмотивована, а тому вона підлягає до скасування.

Керуючись ст. ст. 284, 303, 304, 307 КПК України, слідчийсуддя
ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Підволочиського відділу Кременецької місцевої прокуратури Тернопільської області від 23 листопада 2016 року про закриття кримінального провадження за №0000072 від 06 березня 2013 року, - задовольнити.

Постанову прокурора Підволочиського відділу Кременецької місцевої прокуратури Тернопільської області від 23 листопада 2016 року про закриття кримінального провадження за №0000072 від 06 березня 2013 року- скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1