АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/2131/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України
УХВАЛА
30 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
-головуючого ОСОБА_2 ,
-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
-за участю секретаря ОСОБА_5 ,
-прокурора ОСОБА_6 ,
-обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження №11-кп/790/672/17 за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області на вирок Київського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2016 року ,-
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , м. Безлюдівка, Харківського району, Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючий, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 05.01.2012 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.163, ч.1 ст.361-2 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 8500 грн.;
- 13.10.2014 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.190 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,-
засуджений за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України на 1 рік обмеження волі.
На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.10.2014 року та остаточно визначено покарання у вигляді 2 років 1 місяця обмеження волі.
Вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 05 січня 2012 року, яким ОСОБА_7 засуджений за ч.1 ст.163, ч.1 ст.362-2 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 8500грн., встановлено виконувати самостійно.

Як установив суд, 18 вересня 2016 року приблизно об 11 год. 37 хв. ОСОБА_7 , знаходячись в продуктовому відділі ТЦ «Рост», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, №142-А, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою наживи і особистого збагачення, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, діючи умисно, повторно, намагався таємно викрасти каву мелену «Tierra 4 LawAzza», вагою 250 гр., кількістю 2 шт. та каву мелену «Espresso LawAzza», вагою 250 гр., кількістю 2 шт., загальної вартість якої, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №122 від 21.09.2016 року складає 291 грн. 68 коп., які належать ТОВ «Респектплюс», заховавши каву до себе в кишені та маючи намір не сплачувати за неї, ОСОБА_7 , намагався покинути приміщення магазину, однак довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений охоронцем ТЦ «Рост» за межами лінії кас.
В апеляційній скарзі заступник прокурора Харківської області посилається на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступнею тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого в наслідок м`якості. Зазначив, що суд при призначені покарання за ч.1 ст.71 КК України не врахував, що ОСОБА_7 засуджений за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 05.01.2012 року до покарання у виді штрафу в розмірі 8500 грн. Просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України - 1 рік обмеження волі. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.10.2014 року та шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 05.01.2012 року призначити остаточне покарання - 2 роки 1 місяць обмеження волі зі штрафом у розмірі 8 500 грн., який відповідно до положень ст.72 КК України, виконувати самостійно.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області; обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення, до якого згідно ч.1 ст.369 цього ж КПК відноситься вирок, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч.3 ст.370 КПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно вимог, передбачених п.2 ч.3 ст.374 КПК України, у мотивувальній частині обвинувального вироку, серед іншого, повинні бути зазначені докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

За змістом цих норм закону суд має викласти у мотивувальній частині обвинувального вироку результати дослідження, аналізу та оцінки доказів у кримінальному провадженні, зазначити джерело доказу, фактичні данні, що стосуються доказуваної обставини, а також зазначити, які обставини даними доказами спростовуються або підтверджуються. Остаточну оцінку доказам суд дає з точки зору їх стосовності, допустимості, достовірності й достатності для вирішення питань, зазначених у ст.368 КПК України, а висновки суду щодо оцінки доказів повинні бути викладені в точних і категоричних судженнях, які б виключали сумніви в їх достовірності.

Всупереч означеним вимогам закону суд у мотивувальній частині вироку лише перерахував докази, їхній зміст не розкрив, не зазначив, які обставини ними підтверджуються або спростовуються, а також не дав належної оцінки, у тому числі з точки зору їх достатності для прийняття процесуального рішення по суті.
Ці порушення вимог кримінального процесуального закону, згідно ч.1 ст.412 КПК України, є істотними, оскільки перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і відповідно до п.3 ч.1 ст.409 того ж КПК - підставами для скасування вироку.

Відповідно до положень ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути зазначені порушення процесуального закону шляхом повторного дослідження доказів та обставин кримінального провадження, оскільки відповідних клопотань про їх дослідження учасниками судового провадження не заявлено.

З огляду на наведене, колегія суддів керується приписами ч.6 ст.9 КПК України, які визначають, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, тоді застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Тому, виходячи із передбаченої п.13 ч.1 ст.7 КПК України загальної засади кримінального провадження щодо забезпечення права на захист, ухвалений вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Під час нового судового розгляду суду необхідно усунути допущені порушення кримінального процесуального закону, вжити заходів до повного, всебічного дослідження обставин кримінального провадження, перевірити інші доводи апеляційної скарги заступника прокурора Харківської області, дати належну оцінку зібраним доказам згідно чинного кримінального процесуального кодексу України, в залежності від чого ухвалити законне та обґрунтоване рішення з викладенням у ньому аналізу доказів і докладних мотивів його прийняття.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області задовольнити частково.

Вирок Київського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: