154/634/17
1-кс/154/330/17
У Х В А Л А
Іменем України

31 березня 2017 року. м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого Володимир-Волинського відділення поліції Нововолинського відділу поліції ГУ НП у Волинській області ОСОБА_3 , погоджене заступником керівника Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000070, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 січня 2017 року:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, приватного підприємця, раніше не судимого на підставі ст.89 КК України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.186 та ч.1 ст.187 КК України,-

в с т а н о в и в :

Старший слідчий СВ Володимир-Волинського ВП Нововолинського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 за погодженням з заступником керівника Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_7 звернувся в суд із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовує тим, що у органу досудового розслідування є докази, які свідчать про те, що 24.01.2017 близько 12 год. 40 хв. у м. Володимир-Волинський ОСОБА_5 за попередньою змовою в групі з ОСОБА_8 , керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом підбору ключа, проник у квартиру АДРЕСА_2 , звідки намагались таємно викрасти грошові кошти, однак були виявлені мешканцем вказаної квартири ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого без застосування насильства, відкрито, викрали грошові кошти в сумі 1 500 грн., 100 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на 24.01.2017 становить 2 733 грн., 1 770 злотих Республіки Польща, що згідно курсу Національного банку України станом на 24 січня 2017 становить 11 855 грн. 46 коп., електричну ручну свердлильну машинку марки «МСУ 3 13 РЕ», вартістю 800 грн., набір свердл вартістю 100 грн., два електричні паяльники вартістю по 60 грн. кожен, які належать ОСОБА_10 , чим завдав потерпілій майнову шкоду на загальну суму 17 108 грн. 46 коп.

Цього ж дня, за вказаним фактом слідчим відділенням Володимир-Волинського відділення поліції Нововолинського відділу поліції ГУ НП у Волинській області розпочато досудове розслідування за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

Крім того, під час розслідування вказаного кримінального провадження було встановлено, що 24 січня 2017 року, о 12 год. 45 хв., в м. Володимир-Волинський Волинської області, ОСОБА_5 , після вчинення зазначеного вище грабежу, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , погрожуючи ОСОБА_9 предметом схожим на пістолет, вчинив напад з метою заволодіння майном останнього, під час якого заволодів грошовими коштами в сумі 75 грн. та акумуляторною батареєю до мобільного телефону марки «LG L Fino», вартістю 200 грн., чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на загальну суму 275 грн.

28 березня 2017 року за вказаним фактом слідчим відділенням Володимир-Волинського відділення поліції Нововолинського відділу поліції ГУ НП у Волинській області розпочато досудове розслідування за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

28 березня 2017 року о 19 год. 20 хв. ОСОБА_5 , був затриманий за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, в порядку ст. 208 КПК України.

29 березня 2017 року ОСОБА_5 було оголошено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.186 та ч.1 ст.187 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186 та ч. 1 ст. 187 КК України, повністю підтверджуються зібраними у кримінальному проваджені доказами, а саме: показаннями потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , протоколом огляду місця події, протоколами пред`явлення особи для впізнання, іншими матеріалами досудового розслідування.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1-5 ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі, зможе здійснити дії, передбачені у п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- він може ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінальних правопорушень по яким оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, ОСОБА_5 може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду;

- також може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється оскільки раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, крім того, на розгляді в суді, знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення останнього за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил адміністративного нагляду та за розпивання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях, тобто своїми діями становить підвищену суспільну небезпечність, ніде не працює та не має постійного джерела прибутку.

- може незаконно впливати на потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні, як особисто так і через своїх близьких. Так, в ході проведення досудового розслідування було встановлено, що під час втечі з квартири, ОСОБА_5 , зрозумівши, що їх було викрито, повернувся та почав погрожувати ОСОБА_9 предметом схожим на пістолет, з метою заволодіння його майном, а також почав погрожувати розправою, вразі якщо він повідомить про скоєне працівникам правоохоронних органів.

Необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлено тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, якими є особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт не зможе запобігти встановленим та доведеним стороною обвинувачення ризикам.

Так підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України і відповідно до п. 4 ч. 2 даної статті не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , кримінальних правопорушень, яке за класифікацією відноситься до категорії тяжких, за які передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк до восьми років, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі продовжуватиме вчиняти кримінальні правопорушення корисливої спрямованості, або займатись іншою злочинною діяльністю, буде ухилятись від слідства та суду, зважаючи на насильницький характер одного із вчинених злочинів та поведінку підозрюваного може здійснювати вплив на потерпілих чи свідків у кримінальному провадженні, а тому менш суворий запобіжний захід ніж тримання під вартою є недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам, просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб та згідно з ч.4 ст.183 КПК України не визначати розмір застави, оскільки злочин, в якому підозрюється ОСОБА_5 вчинений із застосуванням насильства.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник просили в задоволенні клопотання слідчого відмовити та не обирати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Підозрюваний ОСОБА_5 заявив, що хотів би щоб суд при обранні щодо нього запобіжного заходу прийняв до уваги те, що у нього на утриманні є двоє неповнолітніх дітей, матір після інсульту, а також його призначено опікуном за інвалідом І-ої групи, який знаходиться у м. Львові в лежачому стані, за котрим саме він, ОСОБА_5 мусить щоденно доглядати. Через це підозрюваний ОСОБА_5 просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, умови якого порушувати не буде.

Вислухавши пояснення слідчого та думку прокурора, які підтримали заявлене клопотання та просили клопотання задовольнити за підставами, викладеними у ньому, думку підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника, які просили відмовити у задоволенні клопотання слідчого, та дослідивши додані до клопотання матеріали, проаналізувавши докази на обґрунтування клопотання у їх сукупності, приходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, виходячи з наступних підстав.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, підозрюваний, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я підозрюваного , міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Як вбачається з положень п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно наданих суду матеріалів клопотання слідчого, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.186 та ч.1 ст.187 КК України, які кваліфікуються як: грабіж, поєднаний з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або що завдало значної шкоди потерпілому, та напад з метою заволодіння чужим майном , поєднаний з із насильством , небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу або з погрозою застосування такого насильства (розбій).

Не вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_5 та правильність кваліфікації кримінального правопорушення, виходячи лише з фактичних даних, зазначених у доданих до клопотання документів, приходжу до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень, за викладених у клопотанні обставин.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п.3-5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

У справі Мамедова проти Росії № 7064/05 від 01 червня 2006 року щодо недостатності посилання на тяжкість злочину та ймовірне покарання, Європейський Суд зазначив, що суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребує позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Разом з тим, у рішенні «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року сформульована практика Європейського суду з прав людини, яка зокрема, свідчить про те, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими обставинами у даному кримінальному провадженні відносно підозрюваного ОСОБА_5 є тяжкість кримінальних правопорушень, який йому інкримінується та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, також такими обставинами є підвищена суспільна небезпечність інкримінованого злочину і суспільний резонанс, і саме наведені вище обставини у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою взмозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст.177 КПК України.

Як вбачається з доданих до клопотання документів, підозрюваний ОСОБА_5 вже неодноразово притягався до кримінальної відповідальності:

-28.02.1997 року був засуджений Франківським районним судом м. Львова за ч.3 ст.140, ч.1 ст.145 КК України до 5 років позбавлення волі;

-26.11.2008 року був засуджений Франківським районним судом м. Львова за ч.1 ст.358, ч.3 ст.358 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання;

-29.01.2009 року був засуджений Франківським районним судом м. Львова за ч.1 ст.286 КК України до 2 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання.

В той же час судом не може бути залишено поза увагою і той факт, що ухвалою Львівського апеляційного суду від 14 червня 2016 року у справі № 466/997/16-к за апеляційною скаргою прокурора з підстав м?якості покарання та порушення вимог кримінально-процесуального законодавства при призначенні покарання, було скасовано вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 29 березня 2016 року, згідно якого ОСОБА_5 було засуджено до позбавлення волі терміном на 5 років за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.307 та ч.2 ст.307 КК України. У відповідності до ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням та призначено іспитовий строк терміном на 3 роки. Справу відправлено на новий розгляд. При цьому запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у цій же справі було застосовано та залишено до вступу вироку в законну силу у вигляді застави в розмірі 60900 гривень.

За таких обставин суд вбачає реальний стимул для підозрюваного ОСОБА_5 , за умови застосування інших запобіжних заходів, не пов?язаних із позбавленням волі, отримати можливість уникнути кримінальної відповідальності шляхом переховування від органів досудового слідства та суду. Цими ж обставинами також і підтверджується той факт, що застосування більш м?яких запобіжних заходів (застави) щодо підозрюваного ОСОБА_5 не забезпечило виконання ним покладених на нього процесуальних обов?язків та не запобігло ризикам, передбаченим п.5 ч.1 ст.177 КПК України. Як вбачається з матеріалів поданого слідчим клопотання, на час дії щодо нього обраного запобіжного заходу у вигляді застави, ОСОБА_5 повторно підозрюється у вчиненні інших тяжких злочинів.

Вказаний факт зокрема також і підтверджує підвищену суспільну небезпеку особи підозрюваного ОСОБА_5 , свідчить про системність його протизаконної поведінки, міцність антисоціальних зв`язків, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, дотримання ним умов застосування запобіжних заходів у випадках попереднього застосування.

Таким чином, при розгляді клопотання слідчим та прокурором доведено наявність обставин, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186, ч.1 ч.1 ст.187 ч.1 КК України); а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі продовжуватиме вчиняти кримінальні правопорушення корисливої спрямованості, або займатись іншою злочинною діяльністю, буде ухилятись від слідства та суду, зважаючи на насильницький характер одного із вчинених злочинів, схильність підозрюваного у відкритій формі (в присутності потерпілих) вчиняти злочин, в якому його підозрюють, а також поведінку підозрюваного при цьому, дає реальні підстави припускати, що він зможе здійснювати вплив на потерпілих чи свідків у кримінальному провадженні, а тому менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою є недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам, а тому слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб.

Беручи до уваги вищенаведене, суд на підставі ст.ст.177, 178, 194 КПК України, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.186, ч.1 ст.187 КК України, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, вік, дані про його особу, ступінь соціальних зв`язків, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що для запобігання вказаних ризиків, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім, тому суд приходить до висновку, що обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сприятиме запобіганню спробам останнього переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні; спробам знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Будь-яких документів про наявність медичних протипоказань утримання на даний час підозрюваного ОСОБА_5 в умовах ізоляції, в ході розгляду клопотання суду не надано.

При обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом враховуються його доводи щодо утримання сім?ї, в тому числі дружини та двох неповнолітніх дітей, а також необхідність догляду за інвалідом І-ої групи, опікуном якого він є. В даному випадку тримання під вартою є виправданим, оскільки застосовується на визначений строк, а саме до 60 днів, а конкретні ознаки систематичної злочинної поведінки підозрюваного прямо вказують на наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Враховуючи вищевказані обставини, вважаю за належне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненому із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, пов?язаного з погрозою насильством щодо дитини, а саме посягання на її життя, слідчий суддя вважає необхідним не визначати розмір застави підозрюваному ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні.
Згідно ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
Керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-183, 193, 194, 198 КПК України, слідчий суддя,-
у х в а л и в:
Клопотання старшого слідчого СВ Володимир Волинського ВП Нововолинського ВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_3 , погодженого з заступником керівника Володимир Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.186 та ч.1 ст.187 КК України ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати стосовно до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк тримання під вартою обчислювати з 28 березня 2017 року.

Строк дії ухвали закінчується о 24 годині 26 травня 2017 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя:/-/-підпис
Згідно з оригіналом.
Суддя Володимир-Волинського міського суду ОСОБА_1