Номер провадження: 11-сс/785/279/17
Номер справи місцевого суду: 495/962/17-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.03.2017 року м. Одеса
Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.02.2017 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000337 від 10.02.2017 року за ч.2 ст.146 та ч.3 ст.187 КК України, -

встановив:
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Затока Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянина України, одруженого, не працюючого, маючого трьох дітей, з яких двоє неповнолітніх, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні №0000337 від 10.02.2017 року за ч.2 ст.146 та ч.3 ст.187 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 10.02.2017 року, приблизно о 07.00 годині, він за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , перебуваючи біля будинку №3 по вул. Данченко в м. Чорноморськ Одеської області, примусово затримав ОСОБА_12 та під загрозою спричинення тілесних ушкоджень доставив його за адресою: АДРЕСА_2 , де останній насильно утримувався ОСОБА_11 .

Цього ж дня, приблизно об 11.40 годині, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , за вказівкою останнього прибув за адресою АДРЕСА_3 , де, подавивши волю потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 до супротиву, шляхом розбою намагались заволодіти майном останніх на загальну суму 12 300 гривень.

10.02.2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146 та ч.3 ст.187 КК України.

13.02.2017 року слідчий звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що у кримінальному провадженні наявна обґрунтована підозра стосовно ОСОБА_8 у вчиненні особливо тяжкого злочину, наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню або вчинити інше кримінальне правопорушення, та запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.02.2017 року в задоволенні вищевказаного клопотання було відмовлено, а до підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Ухвала мотивована тим, що в судовому засіданні була доведена наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_8 та заявлених у клопотанні ризиків, однак не підтверджена жодними доказами та не доведена неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, а сама лише ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину не може бути підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

На дану ухвалу прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що вважає ухвалу незаконною, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги прокурор зазначає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання не врахував характер та ступінь тяжкості злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , та покарання, яке загрожує останньому в разі визнання його винним, відсутність у нього постійного місця роботи, наявність доведених ризиків, запобігти яким шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, на думку прокурора, неможливо.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, думку підозрюваного ОСОБА_15 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили залишити оскаржувану ухвалу без змін, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Наявність обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_8 та заявлених слідчим ризиків оскаржуваною ухвалою під сумнів не ставиться та в апеляційній скарзі не оспорюється, у зв`язку з чим апеляційним судом Одеської області не перевіряється.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkevicius v. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при застосуванні запобіжного заходу стосовно ОСОБА_8 в повній мірі дотримався вищевказаних вимог Закону та Конвенції.

Зокрема, на підставі долучених до матеріалів провадження доказів слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_8 та заявлених слідчим ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Крім того, слідчий суддя вірно зазначив, що сукупністю наданих слідчим матеріалів не підтверджується неможливість запобігання заявленим слідчим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор не зміг надати переконливих доводів стосовно того, які саме обставини зумовлюють наявність у кримінальному провадженні такого ступеню ризику, який унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Крім того, прокурор повідомив апеляційному суду, що з часу обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, він жодного разу не порушував покладені на нього зобов`язання.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні пояснили, що необхідності у застосуванні більш суворого запобіжного заходу немає, оскільки ОСОБА_8 має намір належним чином виконувати свої процесуальні обов`язки та доводити свою невинуватість.

Таким чином, викладені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду. Інших доводів апеляційному суду надано не було.

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в сукупності з покладеними на підозрюваного обов`язками, передбаченими ч.5 ст.194 КПК України, в повній мірі здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків, а також запобігти заявленим слідчим ризикам.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.02.2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000337 від 10.02.2017 року за ч.2 ст.146 та ч.3 ст.187 КК України, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4