Справа № 369/5714/17
Провадження № 1-кс/369/1478/17
У Х В А Л А
іменем України
31.05.2017 року м. Київ
Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0003142 від 27.05.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
До суду звернувся слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 з клопотанням, погодженим прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0003142 від 27.05.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Свої вимоги слідчий мотивує тим, що слідчим відділом Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області здійснюється розслідування кримінального провадження № 0003142 від 27.05.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, за фактом шахрайського заволодіння грошовими коштами та майном ОСОБА_6 .

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 з 1992 року по теперішній час працює моряком далекого плавання на підставі іноземних контрактів, наразі перебуває на посаді другого помічника капітана, офіцер командного складу торгових суден.
В 2005 році, ОСОБА_6 познайомився з ОСОБА_7 . При спілкуванні з останньою дізнався, що ОСОБА_7 є фахівцем у сфері бухгалтерського обліку та фінансів, яка запропонувала свої послуги за винагороду. Враховуючи, що ОСОБА_6 по роду своєї діяльності стикався з укладанням міжнародних договорів, він звернувся до ОСОБА_7 з проханням допомогти розібратися у фінансовій частині договорів, які ним в подальшому будуть підписуватись. Після цього він періодично звертався до ОСОБА_7 з аналогічними проханнями, і остання за певну платню допомагала йому.
Приблизно у 2010 році, в ОСОБА_6 з`явилось більше контрактів на роботу, і практично весь час він перебував у плаванні. Розуміючи це, він звернувся до ОСОБА_7 з пропозицією стати його помічником і вести від його імені та за його дорученнями справи. На той час з ОСОБА_7 він був знайомий майже п`ять років і повністю довіряв їй. За ті послуги, що вона надавала та допомагала, ОСОБА_6 сплачував грошові кошти в розмірі 500 700 доларів США щомісячно.
У 2011 році ОСОБА_6 прийняв рішення придбати квартиру, а тому одразу звернувся до ОСОБА_7 , щоб остання допомогла йому в цьому. Через деякий час він придбав квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена квартира купувалась в кредит. Так, як загальна вартість квартири складала 90 000 доларів США, ОСОБА_6 вніс першим платежем суму приблизно 40 000 доларів, а на залишок, якого бракувало взяв кредит в банку та своєчасно сплачував кредитні платежі на підставі кредитного договору № 49/цп/2011 від 22.11.2011.
З кінця 2011 по 2014 рр. включно в квартирі за вищезазначеною адресою здійснювалися ремонтні та будівельні роботи. Вказані роботи здійснювались фактично за відсутністю власника у зв`язку із тим, що по роду своєї роботи, він більше свого часу проводив у плаванні за кордоном в морських рейсах. За згодою ОСОБА_7 , остання в переважній більшості часу контролювала проведенням будівельних робіт, за що отримувала грошові кошти.
Під час проведення ремонтних робіт виникло питання укладання різного роду договорів, а тому 23.08.2012 року ОСОБА_6 надав нотаріальне доручення ОСОБА_7 для того щоб вона могла укладати договори на проведення будівельних та підрядних робіт, договори з комунальними службами, а також представляла інтереси власника в органах державної влади, якщо у цьому виникне необхідність.
Через необхідність покинути країну за новими контрактами ОСОБА_6 домовився, що ОСОБА_7 буде його повноцінним помічником по усім справам. За вказану роботу остання отримувала 1500 доларів США в місяць. Для того, щоб ОСОБА_7 могла щомісячно сплачувати грошові кошти за кредит по квартирі, а також проведення ремонтних робіт ОСОБА_6 зробив на ім`я ОСОБА_7 додаткову картку до свого рахунку, відкритому в АТ «ПРОКРЕДИТБАНК». Вказаний рахунок був відкритий до 10.03.2017 року.
Приблизно у вересні 2016 року ОСОБА_6 виявив невідповідність грошових коштів, які були зняті ОСОБА_7 з його банківського рахунку, з ремонтними роботами, які мали бути виконані, а також техніка не відповідала тій кількості та вартості, що була заявлена ОСОБА_7 . Після цього, ОСОБА_6 перестав перераховувати грошові кошти на рахунок, до якого мала доступ ОСОБА_7 .
Зимою 2017 року коли ОСОБА_6 повернувся з чергового рейсу виявив що в його квартирі проживає син ОСОБА_7 на ім`я ОСОБА_8 , з невідомою жінкою, в квартирі безлад, пошкоджений ремонт та пропала половина техніки. Разом з тим, ОСОБА_9 не пустив ОСОБА_6 до квартири пояснивши це тим, що це його жило і в квартирі буде проживати лише він.
Після цього, ОСОБА_6 , запідозрив ОСОБА_7 та її сина ОСОБА_8 у шахрайському заволодінні його квартирою та грошовими коштами, до яких мала доступ лише ОСОБА_7 . В подальшому ОСОБА_6 отримав роздруківку руху коштів (виписка) банку АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» в період з 01.06.2015 по 30.04.2016 по рахунку НОМЕР_1 , за той час коли він був у рейсі та провів аналіз розрахунків, які були здійснені ОСОБА_7 .
Проведеним узагальненням встановлено, що ОСОБА_7 для того, щоб ОСОБА_6 не приходили повідомлення про зняття готівки, особисто по паспорту приходила в банк та знімала грошові кошти. В такому випадку при знятті грошових коштів, будь яке повідомлення власнику рахунку (картки) не приходить. Загалом ОСОБА_6 виявив відсутність на своєму картковому рахунку відсутність грошових коштів в сумі 44592,45 доларів США, на знаття яких він дозволу ОСОБА_7 не давав. Через це між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 почались непорозуміння.
Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що на даний час ОСОБА_6 зареєстрований в квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира придбана в кредит на підставі договору іпотеки про інвестування, укладеного між ОСОБА_6 та ТОВ ФКГ «Чайка» від 22.11.2011 року.
На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія НОМЕР_2 (індексний номер 4924887), виданий 15.06.2013 року, державним реєстратором реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області ОСОБА_10 , право власності на вказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , паспорт громадянина України, серія та номер НОМЕР_4 , виданий 17.10.2002 Ленінським РВ УМВС України в місті Севастополі.
До слідчого відділу Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області надійшла заява ОСОБА_6 , який просить накласти арешт на належну йому на праві приватної власності квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з метою запобігання можливості її відчуження та передати вказану квартиру йому як власнику на відповідальне зберігання.

В матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що нерухоме майно, яке належить ОСОБА_6 а саме: квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , набуте невстановленими досудовим слідством особами в результаті вчинення кримінального правопорушення та являється предметом злочинного посягання, має ознаки речового доказу, оскільки було об`єктом кримінально протиправних дій, та має важливе значення для вирішення кримінального провадження по суті, а також з метою забезпечення заявленого цивільного позову та необхідності зберігання до набрання законної сили судовим рішенням по вказаним речовим доказам у кримінальному провадженні, виникла необхідність у зверненні до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Крім того, є достатні підстави вважати, що невстановлені особи, які причетні до вчинення кримінального правопорушення можуть здійснити продаж або передачу будь-яким іншим способом квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що призведе до її втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим необхідно накласти арешт на вказане нерухоме майно та заборонити розпоряджатися ним.

З огляду на вище викладене, враховуючи, що з метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином вказаним нерухомим майном, унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, необхідно накласти арешт на майно ОСОБА_6 .

У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, просив суд задовольнити його у повному обсязі.

Клопотань, щодо фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування від учасників не надходило. Враховуючи припис ст. 107 КПК України, суд вважає за можливе розглянути вказане клопотання без фіксації технічними засобами.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Судом встановлено, що слідчим відділом Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області здійснюється розслідування кримінального провадження № 0003142 від 27.05.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, за фактом шахрайського заволодіння грошовими коштами та майном ОСОБА_6 .

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що на даний час ОСОБА_6 зареєстрований в квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира придбана в кредит на підставі договору іпотеки про інвестування, укладеного між ОСОБА_6 та ТОВ ФКГ «Чайка» від 22.11.2011 року.
На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія НОМЕР_2 (індексний номер 4924887), виданий 15.06.2013 року, державним реєстратором реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області ОСОБА_10 , право власності на вказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , паспорт громадянина України, серія та номер НОМЕР_4 , виданий 17.10.2002 Ленінським РВ УМВС України в місті Севастополі.
До слідчого відділу Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області надійшла заява ОСОБА_6 , який просить накласти арешт на належну йому на праві приватної власності квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з метою запобігання можливості її відчуження та передати вказану квартиру йому як власнику на відповідальне зберігання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думку слідчого, приходить до переконання про необхідність часткового задоволення клопотання, оскільки слідчий у судовому засіданні обґрунтував необхідність такого арешту, який необхідний з метою збереження даного майна як речового доказу, який містить відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. В іншій частині клопотання, а саме зобов`язати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняти на відповідальне зберігання квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відмовити, оскільки це не входить до компетенції слідчого судді.

Постановою слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 від 31.05.2017 року квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_6 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0003142 від 27.05.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

В даному випадку є наявність обґрунтованих ризиків, які дають достатні підстави вважати, що без накладення арешту на вказану квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_6 існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170- 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заборонити розпоряджатися квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1