Справа № 573/2004/16-к
Провадження № 1-кп/584/7/17
В И Р О К
Іменем України
26.04.2017 Путивльський районний суд Сумської області в особі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 та учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_3
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5
представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника адвоката ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Путивль кримінальне провадження № 0000051 від 28.01.2015 за обвинуваченням :
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шкуратівка Білопільського району Сумської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, одруженого, працюючого трактористом-машиністом сільськогосподарського виробництва в ТОВ «Білопілля Агросвіт», мешканця АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ :
08.01.2015 близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проходили по проїзду між вулицями Праці і Чапаєва в м. Ворожба Білопільського району Сумської області. Попереду на відстані близько 15 м вони побачили чоловіка та жінку, які йшли по дорозі, а потім підсковзнулися та впали на землю. Побачивши це, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підійшли до них та почали допомагати підвестися.
У цей час з вулиці Чапаєва до них почав наближатися обвинувачений ОСОБА_7 , який підбігши до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яких раніше не знав, перебуваючи в громадському місці в стані алкогольного сп`яніння, з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно, умисно почав завдавати удари ногами та руками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по тулубу і кінцівках, хапаючи за верхній одяг.
Діючи з особливою зухвалістю ОСОБА_7 своїми хуліганськими діями спричинив потерпілій ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження у вигляді почервоніння по верхньому краю лівої ніздрі, припухлості м`яких тканин лівого променево-зап`ясного суглобу, синця під лівою ключицею, а потерпілій ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження у виді саден на V пальці правої кисті, V пальці лівої кисті, на лівому наколіннику.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у цьому злочині не визнав у повному обсязі та показав, що того дня близько 18-ї год. разом з дружиною, донькою та ОСОБА_9 поверталися додому з дня народження зятя, де вживав спиртне. Донька йшла попереду. По дорозі, його дружина впала, а дві жінки, які йшли позаду, стали з них глузувати. Казали, що вони за чоловіки, які не можуть впоратись із жінкою, запропонували допомогти підняти дружину. На їх зауваження, він відповів грубою нецензурною лайкою. Між ними сталась сварка. Однак жодних насильницьких дій, які завдали б фізичного болю чи спричинили тілесні ушкодження, по відношенню до цих жінок він не вчиняв. Ножа у нього не було. Коли йшли до його будинку, жодних конфліктів з ОСОБА_4 не було. ОСОБА_10 раніше знав, а ОСОБА_4 йому не була знайома. Вважав, що вони оговорюють його з мотивів помсти за притягнення сина ОСОБА_4 - ОСОБА_11 до кримінальної відповідальності за спричинення обвинуваченому тяжких тілесних ушкоджень.
Як вбачається з наданих документів, 27.01.2015 року потерпіла ОСОБА_4 звернулася до правоохоронних органів із заявою про те, що 08.01.2015 близько 17-ї год. ОСОБА_7 наніс їй тілесні ушкодження, відомості про що були внесені до ЄРДР., а 12.02.2015 з аналогічною заявою про побиття ОСОБА_7 звернулася потерпіла ОСОБА_5 , (т. 1 а.п. 108-111, 118).
Потерпіла ОСОБА_4 показала, що 08.01.2015 близько 18-ї год. зайшла за сумкою до своєї знайомої ОСОБА_5 , яка проживає по АДРЕСА_2 . ОСОБА_10 вирішила провести її додому. Коли вони повернули з вул. Праці на дорогу, яка з`єднує її з вул. Чапаєва, на відстані 50 м попереду побачили чоловіка та жінку, яка послизнулась і впала. Коли вони підійшли до них, чоловік попросив допомогти підняти жінку. Разом з ОСОБА_10 вони взяли її по під руки та намагалися підняти. Жінка казала, що їй боляче, бо у неї раніше була поламана ліва рука. В цей момент підбіг невідомий чоловік. Як пізніше дізналася, ОСОБА_7 , який вдарив її кулаком в обличчя і ногою в живіт. ОСОБА_10 схопила його за куртку та відтягнула. Вивернувшись, ОСОБА_12 схопив ОСОБА_10 за капюшон та притиснув до землі і не давав підвестися. Чи завдавав ударів не бачила. Далі ОСОБА_12 кинув ОСОБА_10 та долонею вдарив її ( ОСОБА_4 ) кулаком в обличчя, від чого вона впала на землю. Підвівшись, вона подзвонила матері та попросила, щоб приїхав син. Потім прийшли ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , а слідом ОСОБА_15 і ОСОБА_16 . Всі пішли вулицею. Позняк і ОСОБА_9 йшли позаду. Позняк весь час чіплявся до неї та штрикав ззаду ножем, пошкодивши їй дублянку.
Потерпіла ОСОБА_5 повідомила, що 08.01.2015 до неї прийшла її знайома ОСОБА_4 . Поспілкувавшись вона вирішила провести її додому. В провулку між вулиця Праці і ОСОБА_17 помітили, що попереду них ідуть чоловік та жінка. На вулиці був сніг та дорога слизька. Потім жінка, яка йшла поперед, впала. Коли вони підійшли до них чоловік попросив допомогти її підняти. Білоцерківець разом з нею стали підіймати цю жінку, коли на них налетів ОСОБА_7 , який завдав удару рукою в обличчя ОСОБА_4 , яка від удару присіла. Побачивши, що ОСОБА_12 замахнувся ногою на ОСОБА_4 ногою, схопила його ззаду за куртку і почала відтягувати. Казала: «Що ти робиш, навіщо ти її б`єш?». Однак він вивернувся, схопив за капюшон куртки і повалив на землю. Потім став наносити удари ногами, але вона прикрилася руками, тому у неї були звезені два пальця. В цей час підвелася ОСОБА_4 , яка почала відтягувати Позняка, але чи бив він її ще не бачила, бо на голові був капюшон. Надалі прибігли ОСОБА_14 і ОСОБА_13 . Також прийшли ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 . Потім всі пішли вулицею. Під час конфлікту в руках у Позняка ніяких предметів не бачила.
Свідок ОСОБА_14 суду показав, що на початку січня 2015 року у нього в гостях були ОСОБА_21 та ОСОБА_22 . Близько 17 год. йому подзвонила матір - ОСОБА_5 та повідомила, що на неї напали. Він разом з ОСОБА_21 одразу прийшли на місце, яке повідомила матір, де окрім неї були ОСОБА_4 , сім`я ОСОБА_23 , ОСОБА_7 та інші. Поговоривши з усіма, вони вирішили зустрітись вранці та пішли додому.
Свідок ОСОБА_13 показав, що 08.01.2015 був в гостях у ОСОБА_14 . Подзвонила його матір ОСОБА_5 та повідомила, що її побили і просила допомогти. Вони разом з ОСОБА_10 побігли до його матері. На місці була група людей. До приїзду автомобіля конфлікту не було.
Свідок ОСОБА_15 показала, що 08.01.2015 були в гостях до ОСОБА_10 . Посиділи трохи та пішли. Через деякий час подзвонила ОСОБА_5 та повідомила про те, що її побили, прийди. ОСОБА_14 і чоловік ( ОСОБА_13 ) пішли туди, а вона з ОСОБА_16 слідом. Стояла група людей, розмовляла на підвищених тонах, але бійки не було.

Свідок ОСОБА_16 ці покази підтвердила та повідомила, що зі слів потерпілих їх побив ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_11 показав, що 08.01.2015 прийшовши з роботи ліг спати. Через деякий час його розбудила баба та повідомила, що його матір ОСОБА_4 побили та порізали. Він одразу на автомобілі приїхав на місце, де побачив матір, ОСОБА_5 та інших. Бійки він не бачив. Вдома матір розповіла, що вона разом зі знайомою ОСОБА_5 йшли по вулиці та побачила що впала невідома жінка, яка була в стані алкогольного сп`яніння. Її намагається підняти чоловік та попросив їх допомогти. Коли вони підійшли, вибіг ОСОБА_7 , який теж був в стані алкогольного сп`яніння, та вчинив сварку, а потім побив її і ОСОБА_5 .
Як вбачається з вироку Білопільського районного суду Сумської області від 18.03.2016, який набрав законної сили, ОСОБА_11 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч.1 ст. 122 КК України, а саме у тому, що 08.01.2015 близько 18 год. 30 хв. дізнавшись про конфлікт, що виник між його матір`ю та її знайомою ОСОБА_5 з одного боку та ОСОБА_7 та ОСОБА_9 з іншого, з метою вирішення конфлікту на автомобілі приїхав до домоволодіння по АДРЕСА_1 , де в той час перебували ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та інші особи. З метою покарання кривдників матері та ОСОБА_5 завдав ударів металевою трубою ОСОБА_7 і ОСОБА_9 , заподіявши їм тілесні ушкодження ( т.2 а.с. 186-207).
Свідок ОСОБА_9 показав, що 08.01.2015 був день народження його сина, який одружений на доньці ОСОБА_7 . Останній разом з дружиною ОСОБА_24 прийшов до них в гості. Після святкування дня народження, він проводив додому подружжя ОСОБА_12 . По дорозі ОСОБА_24 впала, оскільки на вулиці було слизько. Вони стали її піднімати. В цей час позаду йшли дві жінки, які почали з них глузувати. Він та ОСОБА_12 висловилися на їхню адресу нецензурними словами. Сталася словесна перепалка, але жодних насильницьких дій відносно цих жінок вони не вчиняли та ножа у них не було. На цьому конфлікт закінчився. Далі пішли до будинку ОСОБА_12 .
Свідок ОСОБА_25 показала, що 08.01.2015 був день народження. Прийшли свати в гості з дітьми. Потім вони пішли додому, а чоловік їх проводжав. Через 10 хв. підійшла ОСОБА_26 та сказала, що дзвонила сестра і повідомила, щось трапилося біля повороту. Коли прийшли на місце бійки не було.

Свідок ОСОБА_27 підтвердила, що 08.01.2015 разом з батьками ходила в гості до ОСОБА_28 . Після святкування ми пішли додому. Вона перша, потім батьки. Почувши, як голосно розмовляють жінки, подзвонила сестрі.
Свідок ОСОБА_29 показала, що 08.01.2015 були на дні народження у зятя. Близько 18-ї год. поверталися додому з чоловіком та ОСОБА_28 . Донька пішла вперед швидше. Ми позаду. Йшли між вулицями ОСОБА_30 і Праці по дорозі. Було слизько і темно. Послизнувшись, вона впала, а чоловіки стали її піднімати. Підійшли дві жінки, одна з них ОСОБА_10 . Почали насміхатися, що чоловіки не можуть підняти жінку. Чоловіки відповіли нецензурно. Ніякої сварки чи бійки не було. Потім пішла додому, а чоловіки залишилися.
Водночас, свідок ОСОБА_31 показала, що ввечері 08.01.2015 вона разом з ОСОБА_32 йшли по вул. Чапаєва в м. Ворожба, коли почули якісь крики. Бачила як жінки лежали на землі. Жінка кричала «За що ви мене б`єте». Бив хтось з чоловіків, але хто саме напевне сказати не може, бо було темно. По голосу впізнала одну з жінок, якою була потерпіла ОСОБА_4 . Потім підійшли люди, а вона і ОСОБА_33 пішли далі.
Свідок ОСОБА_34 підтвердив, що 08.01.2015 він приїхав в гості до ОСОБА_35 та ввечері вони разом пішли гуляти. Проходячи по одній з вулиць, назву якої не знає, почули крики. В метрах 30-50 від них побачили бійку, в якій брали участь дві жінки та чоловіки. Жінки падали, щось кричали. Бачив, що хтось з чоловіків завдавав ударів ногами. Але хто саме він сказати не може. В бійку він та ОСОБА_31 не втручались. Потім пішли по своїм справам. Серед учасників бійки ОСОБА_31 впізнала одну з жінок.
Свідок ОСОБА_36 , слідчий Білопільського ВП ГУНП в Сумській області, показав, що розслідував дане кримінальне провадження, яке було заведено за ознаками злочину передбаченого ст.125 КК України. Зокрема огляд місця події, а саме ділянки місцевості на вул. Чапаєва у м. Ворожба, неподалік від провулку на вул. Праці, про що склав відповідний протокол.
Свідок ОСОБА_37 , слідчий Буринського ВП ГУНП в Сумській області, підтвердив, що проводив слідчий експеримент з потерпілою ОСОБА_4 .
Як вбачається з протоколу огляду місця події від 06.06.2015 з фототаблицею слідчим оглянута дорога та прилегла територія між вулицями Чапаєва і Праці в м. Ворожба, які розташовані паралельно (т.1 а.п. 138-144).
З наданого стороною захисту листа-відповіді Ворожбянської міської ради від 06.01.2017 вбачається, що місце пригоди знаходиться на проїзді, який сполучає вулиці Чапаєва і Праці (т. 2 а.с. 210).
Однак таке, на думку суду, висновку щодо знаходження обвинуваченого ОСОБА_7 в громадському місці (якими євулиці, площі, парки тощо та інші присутні місця) не спростовує.
Згідно висновку судово-медичної експертизи від 30.01.2015 № 2 (т. 2 а.с. 63-64) при огляді судмедекспертом 10.01.2015 у потерпілої ОСОБА_4 виявлено пошкодження у виді почервоніння по верхньому краю лівої ніздрі, припухлості м`яких тканин лівого променево-зап`ясного суглобу, синця під лівою ключицею, які відносяться до легких та утворилися від дії тупих предметів, що підтверджується характером пошкоджень Дані пошкодження не характерні для утворення їх при падінні з висоти власного зросту та можуть відповідати терміну, вказаному у постанові, що підтверджується стадією заживлення пошкоджень .
Згідно висновку судово-медичної експертизи від 28.01.2015 № 1 (т. 2 а.с. 61-62 ) при огляді судмедекспертом 10.01.2015 у потерпілої ОСОБА_5 виявлено пошкодження у виді саден на V пальці правої кисті, V пальці лівої кисті, на лівому наколіннику. які відносяться до легких та утворилися від дії тупих предметів, що підтверджується характером пошкоджень. Дані пошкодження не виключено, що могли утворитися при падінні з висоти власного зросту та можуть відповідати терміну, вказаному у постанові, що підтверджується стадією заживлення пошкоджень у потерпілої ОСОБА_5 .
За висновком судово-медичної експертизи від 02.08.2016 № 119 (т. 2 а.с. 65-66 ) виявлені у ОСОБА_4 ушкодження могли бути заподіяні внаслідок ударів руками та ногами. Не можливо виключити можливість спричинення тілесних ушкоджень при падінні з висоти власного зросту за умови надання тілу додаткового прискорення та спричинення пошкоджень власноручно.
За висновком судово-медичної експертизи від 02.08.2016 № 120 (т. 2 а.с. 67-68 ) виявлені у ОСОБА_5 ушкодження могли бути заподіяні внаслідок ударів руками та ногами. Не можливо виключити можливість спричинення тілесних ушкоджень при падінні з висоти власного зросту за умови надання тілу додаткового прискорення та спричинення пошкоджень власноручно.
Під час слідчих експериментів за участю понятих потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продемонстрували обставини, за яких їм були спричинені тілесні ушкодження обвинуваченим ОСОБА_7 , що вбачається з протоколів цих слідчих дій з фототаблицями від 10.01.2015 і 22.03.2016 (т. 1 а.с. 171-180, т. 2 а.с. 52-58).
Свої показання щодо побиття ОСОБА_7 потерпілі підтвердили і під час одночасного допиту з ним (т. 2 а.с. 86-93, 101-107).
За висновком додаткової судово-медичної експертизи від 14.08.2015 № 88 та від 12.05.2016 № 38 (т. 2 а.с. 60, 84-85) механізм спричинення тілесних ушкоджень, продемонстрований при проведенні слідчих експериментів з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 може відповідати тому механізму, який виявлений при судово-медичному обстеженні цих потерпілих.
В судовому засіданні судово-медичні експерти ОСОБА_38 та ОСОБА_39 такі свої висновки підтвердили.
Наведені висновки експертів щодо локалізації, ступеня тяжкості, механізму і терміну утворення тілесних ушкоджень, в сукупності з показаннями потерпілих та свідків ОСОБА_35 і ОСОБА_40 , єдиних сторонніх очевидців цих подій, достовірно підтверджують те, що в результаті злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_7 потерпілим дійсно було спричинено легкі тілесні ушкодження, що суд ложить в основу обвинувального вироку, а показання обвинуваченого ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_29 щодо незастосування насильства до потерпілих, вважає спростованими і розцінює як обрану позицію захисту.
За змістом ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їх позицій. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду доказів. При цьому суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
У рішенні від 21.10.2011 року у справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом" (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), n. 161, Series А заява № 25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Таким чином, всебічно дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши надані сторонами докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доведена поза розумним сумнівом.
При цьому, враховуючи наданий стороною захисту лист-відповідь Ворожбянської міської ради від 06.01.2017 № 21 про те, що місце пригоди знаходиться на проїзді, який сполучає вулиці Чапаєва і Праці, суд вважає помилковим зазначення в обвинувальному акті від 30.08.2016 місця злочину, як провулку між вулицями Праці і Чапаєва в м. Ворожба, що вважає можливим уточнити в обвинуваченні, яке визнає доведеним, оскільки це не погіршує становище обвинуваченого та не впливає на кваліфікацію його дій.
Крім того, в обвинувальному акті від 30.08.2016 зазначено про те, що у подальшому ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_25 з іншими особами почали рухатися на вул. Чапаєва в м. Ворожба, а ОСОБА_7 йшов за ними ззаду. В цей час продовжуючи свої хуліганські дії ОСОБА_7 умисно вдарив ззаду по лівій руці ОСОБА_4 , пошкодивши дублянку, та вдаривши кулаком руки в спину. Після чого припинив свої протиправні дії.
В той же час, окрім тверджень потерпілої ОСОБА_4 , інші допитані учасники цих подій повідомили, що після того, як конфлікт закінчився, всі разом пішли до будинку Позняків. При цьому ОСОБА_7 поводився нормально. Ніхто не сварився та не бився. Ножа в руках ОСОБА_7 в той час ніхто не бачив.
Як вбачається з протоколу огляду речей з фототаблицею від 08.04.2016, при огляді слідчим дублянки потерпілої ОСОБА_4 , яка була на ній в день подій, виявлено «наскрізний розріз» клиноподібної форми у верхній частині правого рукава і прямий «наскрізний розріз» по задній лівій поверхні в лопаточній частині (т. 2 а.с. 81-83).
Однак, безпосередньо оглянувши цей речовий доказ в судовому засіданні, суд вважає, що характер наявних на дублянці ушкоджень не дає достатніх підстав для чітких та однозначних висновків про те, що це розрізи і вони утворені ножем, і без виконання вимог ст. 242 КПК України щодо проведення експертизи механічних пошкоджень одягу для з`ясування вказаних обставин, такі висновки носять характер припущення.
При цьому стороною обвинувачення будь-яких висновків експертів з цього питання не надано та клопотання про проведення відповідної експертизи в суді не заявлено.
Тому даючи оцінку цим доказам і трактуючи при цьому всі сумніви на користь обвинуваченого на підставі ст. 62 Конституції України, обвинувачення в тій частині, що ОСОБА_7 продовжив свої хуліганські дії, під час яких умисного завдав удар ножем ззаду по лівій руці ОСОБА_4 , пошкодив ножем дублянку і завдав удару кулаком у спину цій потерпілій, суд вважає таким, що не знайшло свого підтвердження під час судового провадження достатніми доказами, а тому виключає з обвинувачення, яке визнає доведеним.
При кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 суд виходить з такого.
Як зазначено у постанові Верховного Суду України від 04.10.2012 року у справі 5-17кс12, в основі відмежування хуліганства від злочинів проти здоров`я, крім інших ознак, перебувають об`єкт злочину, який значною мірою визначає правову природу (характер) кожного з цих діянь, та їхню суспільну небезпечність, і така ознака суб`єктивної сторони злочину як його мотив. Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та інші зазначені вище об`єкти захисту. Зміст та спрямованість цього діяння висновується із характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також і стосунків, які склалися між такою особою та потерпілим.
Особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Спонуки вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.
Як роз`яснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №10 "Про судову практику у справах про хуліганство", суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально-караних дій. Дії, що супроводжувалися погрозами вбивства, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих, і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК України, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише у тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.
Даючи правову оцінку природі взаємин, які були між потерпілими та обвинуваченим, які фактично не були знайомі та не підтримували будь-яких відносин, причинам виникнення конфлікту, які не були пов`язані з протиправною поведінкою потерпілих, вечірнього часу, обстановці та обставинам, за яких відбувався перебіг посягання на потерпілих, характеру та динаміці дій обвинуваченого, суд дійшов висновку про те, що перебуваючи в громадському місці, нехтуючи загальноприйнятими правилами і нормами поведінки в суспільстві, супроводжуючи свої дії грубою нецензурною лайкою на адресу потерпілих та проявляючи грубу силу щодо них - фізично більш слабих жінок, обвинувачений грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка полягала в умисному заподіяні їм легких тілесних ушкоджень, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.
При призначенні винним покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом' якшують покарання.
ОСОБА_7 раніше не судимий, працює, одружений та утримує 2 неповнолітніх дітей, за місцем проживання і роботи характеризується виключно позитивно, є інвалідом ІІІ групи по загальному захворюванню, на обліку у лікаря нарколога - психіатра не перебуває.
Вчинення злочину вперше, суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання.
Вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, суд визнає обставиною, яка обтяжує покарання.
З урахуванням викладеного в сукупності, тяжкості та обставин скоєного злочину, який носить умисний характер та вчинений в стані алкогольного сп`яніння, того, що обвинувачений не розкаявся, заподіяну шкоду не відшкодував і не вибачився перед потерпілими, суд вважає, що необхідним й справедливим буде призначення покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 296 КК України, але беручи до уваги те, що обвинувачений до кримінальної відповідальності притягується вперше, працює, одружений і утримує 2 неповнолітніх дітей, за місцем проживання та роботи характеризується виключно позитивно, є інвалідом ІІІ групи, дійшов висновку про можливість його виправлення без відбування цього покарання, звільнивши від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Відповідно до ст. 100 КПК України речовий доказ жіночу дублянку, яка передана на зберігання потерпілій ОСОБА_4 , слід дозволити використовувати на власний розсуд.
Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ :
ОСОБА_41 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити його від призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку - 1( один) рік, не вчинить нового злочину і виконає такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Після набрання вироком законної сили речовий доказ жіночу дублянку, яка зберігається у потерпілої ОСОБА_4 , дозволи використовувати на свій розсуд.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Путивльський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя

Путивльського районного суду ОСОБА_1