ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/787/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" грудня 2016 р.

Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглядаючи у судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002546 від 10.03.2016 р. по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іркутськ Російської Федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 263 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Кумари Первомайського району Миколаївської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого, відповідно до ст. 89 КК України,

у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 2 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України;

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

представника потерпілої ОСОБА_13 ,

потерпілого ОСОБА_14 ,

обвинувачених ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Дарницького районного суду м. Києва на розгляді перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

В судовому засіданні, керуючись ч. 3 ст. 331 КПК України, поставлено на обговорення питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою.

Прокурор вважав за необхідне продовжити термін дії запобіжних заходів обвинуваченим, враховуючи наявними ризики впливу на свідків, які в судовому засіданні не допитані, тяжкості покарання у випадку визнання їх винуватими можливості уникати явки до суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Потерпілий, представник потерпілої підтримали позицію прокурора.

Захисники ОСОБА_12 , позицію якого підтримала захисник ОСОБА_11 просили суд змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, з урахуванням того, що обвинувачений від суду не ухилявся, активної участі не приймав, порушень процесуальної поведінки не допускав.

Захисник ОСОБА_10 з урахуванням наявності у її підзахисного місця проживання та соціальних зв`язків вважала за можливе змінити запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою.

Адвокат ОСОБА_9 у вирішенні даного питання поклався на розсуд суду. Обвинувачені підтримали думку своїх захисників.

Заслухавши сторони кримінального провадження, вивчивши матеріали та долучені клопотання з додатками сторони захисту, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладеним на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілих, свідків, які ще не допитані; перешкоджати іншим чином кримінальному провадженню. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 2 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими та особливо тяжкими. У даному кримінальному провадженні не допитано свідків, що не виключає незаконного впливу на них зі сторони обвинувачених, не досліджені речі та документи, що дає можливість перешкоджати обвинуваченим кримінальному провадженню іншим чином.

Водночас, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості» (п. 79 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України»).

На думку суду, при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обставинами, що підтверджують наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, є те, що інкриміновані обвинуваченим злочини вчинені у формі складної співучасті, у випадку доведеності винуватості їм загрожує покарання у виді довічного позбавлення волі, дані про їх осіб, зокрема, те, що обвинувачені не зайняті суспільно корисною працею, їх віку та стану здоров`я, розміру майнової шкоди, а головне посягання на суспільні відносини, що охороняють життя та здоров`я особи, які відповідно до ст. 3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю.

Крім цього, суд враховує вагомість доказів про вчинення обвинуваченими інкримінованих їм злочинів, досліджених в судову засіданні.

Суд враховує, що відповідно до правової позиції викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів та бере до уваги доводи захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , однак не вважає їх беззаперечно достатніми для зміни запобіжного заходу.

Відтак, суд, керуючись ст.ст. 179, 194 КПК України, вважає за необхідне залишити без змін запобіжний захід у виді тримання під вартою, продовживши його строк.

З урахування того, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачуються у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів вчинених, які як слідує з обвинувачення спричинили загибель людини, суд, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України не визначає розміру застави, вважаючи, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою обраний останнім здатний забезпечити їх належну процесуальну поведінку. В зв`язку із наведеним клопотання захисту щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченим задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, Рішенням Європейського суду з прав людини від 10.02.2011, справа Харченко проти України,

керуючись ст.ст. 177, 178, 180, 183, 314-316 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 відмовити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 відмовити.

Запобіжні заходи відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишити без змін у виді тримання під вартою, продовживши їх строк до 24 лютого 2017 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя:
СУДДІ: