УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/3168/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 539 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 березня 2017 року.
Колегія суддів Апеляційного суду Житомирської області у складі: ОСОБА_2 - головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі: прокурорів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 та його представника - адвоката ОСОБА_8 , -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу представника засудженого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Корольовського районного суду Житомирської області від 29 грудня 2016 року, -
в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про звільнення останнього від відбування покарання за вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 30 вересня 2014 року за ст. ст. 203-1 ч. 1, 358 ч. 1, 358 ч. 4 КК України у виді штрафу у зв`язку із закінченням строків давності виконання цього вироку.
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу місцевого суду та постановити нову ухвалу, якою звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді штрафу за вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 30 вересня 2014 року у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Посилається на неправильне застосування місцевим судом закону про кримінальну відповідальність - ч. 1 ст. 80 КК України.
Заслухавши доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_7 , та його представника - адвоката ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги, міркування прокурорів в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до таких висновків.
З матеріалів справи вбачається, що вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 30 вересня 2014 року ОСОБА_7 було засуджено за ст. ст. 203-1, 358 ч. 1, 358 ч. 4 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 127500 грн. з конфіскацією грального обладнання. Цей вирок набрав законної сили 31 жовтня 2014 року.
Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 9 вересня 2016 року було відмовлено в задоволенні подання прокурора про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді позбавлення волі з тих підстав, що несплачена ОСОБА_7 сума штрафу складає менше 3 тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
17 листопада 2016 року до того ж місцевого суду надійшло клопотання представника адвоката ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_7 про звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання за вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 30 вересня 2014 року за ст. ст. 203-1 ч. 1, 358 ч. 1, 358 ч. 4 КК України у виді штрафу у зв`язку із закінченням строків давності виконання цього вироку на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України.
Згідно цієї норми кримінального закону, особа звільняється від відбування покарання менш суворого, ніж обмеження волі, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано у строк два роки.
Згідно положень ст. 51 КК України, покарання у виді штрафу є менш суворим покаранням, ніж обмеження волі.
Таким чином, в межах строку, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, покарання у виді штрафу у даному кримінальному провадженні почало добровільно виконуватися засудженим ОСОБА_7 та з дня останньої часткової сплати ним у виконання покарання за вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 30 вересня 2014 року не минув цей строк.
За таких обставин засуджений ОСОБА_7 не підлягає звільненню від покарання у виді штрафу за вищевказаним вироком на підставі ст. 80 КК України.
Тому рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання представника засудженого ОСОБА_7 про звільнення його від покарання за вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 30 вересня 2014 року на підставі ст. 80 КК України по суті є правильним та законним.
Разом з тим, при обґрунтуванні цього рішення суд першої інстанції помилково послався у мотивувальній частині ухвали на п. 4 ч. 1 ст. 80 КК України, оскільки ця норма кримінального закону стосується лише випадків засудження до покарання у виді позбавлення волі. У даній справі ОСОБА_7 засуджений до покарання у виді штрафу. Тому, за умови повного невиконання такого вироку протягом двох річного строку, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, засуджений міг бути звільнений від відбування покарання у виді штрафу у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.
Тому ухвала суду першої інстанції підлягає відповідній зміні у мотивувальній її частині.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу представника засудженого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 29 грудня 2016 року змінити.
Посилання суду у мотивувальній частині ухвали на застосування п. 4 ч. 1 ст. 80 КК України змінити на п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України.
В решті цю ухвалу залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Судді: