Справа №473/720/17 29.03.2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 березня 2017 року м. Миколаїв.
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах
Головуючого судді: ОСОБА_1 ,
Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря: ОСОБА_4
розглянув матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.03.2017 року у кримінальному провадженні №0000024, якою відносно
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маріуполь, Донецької області, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні 2х малолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого 185 ч.3, ст.187 ч.2КК України,
застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, носінням електронного засобу контролю тощо.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 ,
захисник ОСОБА_8 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги прокурора.
Апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
До підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, цілодобово з носінням електронного засобу контролю з покладанням додаткових обов`язків.

Провадження №11-сс/784/152/17 Слідчий суддя: ОСОБА_9
Категорія: оскарж.ухв.слідч.судді Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_1
Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.
За змістом апеляційної скарги, не оспорює висновку суду щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих дій, а також наявності ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.
Проте, не погоджується з висновком суду про відсутність ризиків незаконного впливу на потерпілих, свідків та інших підозрюваних, вчинення інших злочинів. Наявність цих ризиків вмотивовує тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів проти власності групою осіб, зміною показань під час досудового розслідування, а також відсутністю джерел доходу.

Зазначає про неможливість виконання запобіжного заходу в виді домашнього арешту з носінням електронного контролю через їх нестачу в органах поліції. Вважає, що застосування до ОСОБА_6 домашнього арешту без електронного засобу контролю не забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та не усуне встановлених ризиків.

Встановлені слідчим суддею обставини.
17.03.2017 року слідчий СВ Вознесенського ВП ГУНП України в Миколаївській області ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000024.
Вмотивував тим, що в 13.01.2017 у період часу з 13 по 23 год. ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , маючи умисел викрадення чужого майна, прибули до буд. АДРЕСА_3 , де ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , використовуючи заздалегідь приготовлену кутову шліфмашину з відрізним диском, зрізали металеві грати з одного з вікон будинку, після чого шляхом відтискання рами вікна, проникли в зазначений будинок, де таємно викрали майно ОСОБА_13 , а саме: гроші в сумі 110 400 грн., 450 доларів США, мисливську рушницю «Сафарі», 75 набоїв 12 калібру, бінокль «Corona», 2 чоловічі золоті каблучки, золотий ланцюжок та золоту обручку, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_13 матеріальні збитки на загальну суму не менш 150 000 грн. ОСОБА_6 під час цього перебував на території цього домоволодіння та спостерігав за відсутністю перешкод у вчиненні злочину. Після вчинення зазначеного злочину, викрадене майно ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 розділили між собою та розпорядились ним за власним розсудом.
14.01.2017 відомості по даному факту внесені до ЄРДР за №0000024 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Крім цього, в ніч з 12 на 13 березня 2017 року в смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 з метою заволодіння чужим майном домовились про заволодіння грошових коштів у підприємця, який здійснює торгівельну діяльність в смт. Олександрівка Вознесенського району. З цією метою, ОСОБА_6 заздалегідь узяв вдома шапку-маску та травматичний пістолет (револьвер) «Streamer» та разом з зазначеними особами на автомобілі «Opel Omega» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_11 прибули на вул. Генерала Подзігуна, після чого пішки прийшли до перехрестя з вул. Гагаріна, де знаходився вантажний автомобіль «Volvo» р.н. НОМЕР_2 з причепом р.н. НОМЕР_3 . Після цього, реалізуючи свій умисел, ОСОБА_12 почав стукати металевим предметом по автомобілю і після того, як потерпілий відчинив двері, разом з ОСОБА_11 витягли потерпілого ОСОБА_15 з кабіни автомобілю та нанесли йому не менше 3 ударів руками та металевим предметом в область голови та нижніх кінцівок чим заподіяли тілесні ушкодження у вигляді рани в тім`яній ділянці справа, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, та крововиливу в ділянці лівого колінного суглобу, набряку м`яких тканин в скроневій ділянці справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. При цьому, ОСОБА_12 погрожував застосуванням вищевказаного пістолету, після чого заволоділи грошовими коштами в сумі 24 000 грн. та мобільним телефоном «Nokia RM-1133» вартістю 250 грн., ОСОБА_6 та ОСОБА_14 під час цього перебували поруч з вантажним автомобілем, стежачи за відсутністю перешкод у вчиненні злочину. Після вчинення вказаного злочину ОСОБА_6 разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 з місця події зникли, в подальшому викрадене розділили між собою та розпорядились ним на власний розсуд.
13.03.2017 відомості по даному факту внесені до ЄРДР за №0000455 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.
16.03.2017 о 11.30 год. ОСОБА_6 затриманий у порядку передбаченому ст.208 КПК України і того ж дня йому повідомлено про підозру у вчинені зазначеного злочину.
17.03.2017 року кримінальне провадження №0000455 об`єднано з кримінальним провадженням №0000024.
17.03.2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 187 КК України.
Відмовляючи слідчому у застосуванні до ОСОБА_6 запобіжного заходу в виді тримання під ватрою та застосовуючи домашній арешт, слідчий суддя, зазначив про наявність обґрунтованої підозри останнього у вчиненні інкримінованих дій, вагомість наявних доказів, існування лише одного з зазначених слідчим ризиків та, врахувавши особу підозрюваного та інші передбачені законом обставини, прийшов до висновку про недоведеність прокурором необхідності застосування до підозрюваного найжорсткішого запобіжного заходу для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_7 , на підтримку апеляційної скарги, думки підозрюваного ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_8 про залишення ухвали слідчого судді без зміни, вивчивши матеріали судового і кримінального проваджень та додатково надані захисником, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, належним чином та з достатньою повнотою дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу до підозрюваного.
Наявність доказів щодо підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих дій ретельно перевірена слідчим суддею. Зазначена підозра визнана обґрунтованою, що апелянтом не оспорюється, як не заперечується й існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.
З огляду на вимоги ч.1 ст.404 КПК України зазначені висновки слідчого судді апеляційним судом не переглядаються.
Що стосується твердження апелянта про існування ризиків незаконного впливу на потерпілих, свідків та інших підозрюваних, вчинення інших злочинів, вмотивованих підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочинів проти власності групою осіб, то зазначене є змістом диспозиції інкримінованих злочинів, вказує на їх тяжкість, але не обґрунтовує існування передбачених законом ризиків.
Право підозрюваного давати показання, як і відмова їх надавати, є складовою права підозрюваного на захист і тому їх зміна, не може бути врахована при застосуванні запобіжного заходу.
Твердження апелянта про відсутність в ОСОБА_6 джерел доходу для існування не ґрунтується на матеріалах провадження.
Є також безпідставним посилання апелянта на відсутність в органах поліції вільних електронних засобів контролю для застосування до ОСОБА_6 , оскільки зазначене не є обставиною, яка має враховуватися при застосуванні запобіжних заходів і, за такого, не є підставою для застосування більш жорсткого запобіжного заходу до підозрюваного і скасування оскаржуваної ухвали.
Керуючись ст.ст.405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.03.2017 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у домашнього арешту цілодобово з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, носінням електронного засобу контролю без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий:
Судді: