Справа №601/1968/16
Провадження № 1-кп/601/223/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 грудня 2016 року Кременецький районний суд Тернопільської області у складі:головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000594 від 05.10.2016 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого згідно ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора- ОСОБА_4 ,
потерпілого- ОСОБА_5 ,
захисника- ОСОБА_6
обвинуваченого- ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :
29 вересня 2016 року приблизно 0 15.00 год. у ОСОБА_3 , який перебував на території господарства ОСОБА_5 , виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, у вище вказаний час 24.09.2016 року ОСОБА_3 , перебуваючи на території господарства ОСОБА_5 в с. Новий Олексинець Кременецького району Тернопільської області, підійшов до господарського приміщення, де таємно викрав велосипед марки «Мінськ» синього кольору вартістю 460,00 (чотириста шістдесят) гривень.

Надалі, ОСОБА_3 викотив зазначений велосипед за межі господарства ОСОБА_5 та поїхав ним, покинувши місце скоєння злочину, таким чином, маючи реальну можливість розпоряджатися чужим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 460,00 грн..

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
За даним фактом 05 жовтня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження за №0000594 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

02 грудня 2016 року між потерпілим ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_3 з іншого боку на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та повністю відшкодував потерпілому завдану матеріальну шкоду.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді громадських робіт строком 80 (вісімдесят) годин.

В угоді також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України та отримана згода обвинуваченого ОСОБА_3 на призначення узгодженого сторонами угоди про примирення покарання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнав повністю, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований у разі затвердження угоди про примирення та просить затвердити вказану угоду про примирення від 02 грудня 2016 року і призначити узгоджену міру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до укладеної угоди зобов`язання.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердив, що йому зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду, оскільки завдана матеріальна шкода йому повністю відшкодована, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає.

Розглядаючи в порядку ч.2 ст.474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції статті обвинувачення з врахуванням вимог ст.ст. 50, 65 КК України. При цьому, суд враховує те, що обвинувачений повністю визнав свою вину, щиросердечно розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання, добровільно відшкодував завдану матеріальну шкоду, потерпілий претензій матеріального та морального характеру не має.

Суд в порядку ст.474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч.5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення, укладеної 02 грудня 2016 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000594 від 05.10.2016 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження вказаної угоди та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

По справі проведено судову товарозначву експертизу, а тому з обвинуваченого слід стягнути на користь держави витрати на залучення експерта.

Речові докази: велосипед марки «Мінськ», який передано на зберігання ОСОБА_5 слід залишити останньому.

Враховуючи викладене, керуючись п.1 ч.3 ст. 314, ч.2 ст.373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 02 грудня 2016 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000594 від 05.10.2016 року.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 02 грудня 2016 року покарання у виді громадських робіт строком на 80 (вісімдесят) годин.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати в сумі: 263 (двісті шістдесят три) гривні 88 коп. за проведення товарознавчої експертизи № 6-687/16 від 10.11.2016 року.
Речові докази: велосипед марки «Мінськ», який передано на зберігання ОСОБА_5 залишити ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України до апеляційного суду Тернопільської області через Кременецький районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: