АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

16 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою голови Колективного сільськогосподарського підприємства «Полянка» ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 листопада 2016 року,

представника власника майна ОСОБА_6
власника майна ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 листопада 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000179 від 17.06.2015 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, було задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , погоджене із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_8 , про накладення арешту та накладено арешт на майно Колективного сільськогосподарського підприємства «Полянка» (), а саме на об`єкти нерухомого майна, сільськогосподарську техніку, комп`ютерну техніку, перелік яких зазначено як у клопотанні слідчого, так і в резолютивній частині ухвали слідчого судді.

Згідно ухвали суду, слідчий суддя, врахувавши наявність підстав вважати, що вказане у клопотанні слідчого майно, на яке просив накласти арешт слідчий має доказове значення у кримінальному провадженні, визнано речовими доказами та відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно, перелік якого зазначений у самому клопотанні.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції голова Колективного сільськогосподарського підприємства «Полянка» ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04.11.2016 р. про накладення арешту на майно КСП «Полянка», та постановити нову ухвалу. якою в задоволенні клопотання слідчого в особливо важливих справах прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , погодженого із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_8 , про накладення арешту на майно КСП «Полянка» - відмовити.

Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, апелянт вказує на те, що слідчим суддею було безпідставно та в супереч ст. 170 КПК України накладено арешт на майно КСП «Полянка», оскільки не дивлячись на те, що кримінальне провадження № 0000179 було зареєстроване ще 17.06.2015 року, однак повідомлення про підозру будь-кому із посадових осіб як КСП «Полянка», так і Фонду державного майна України не вручено, отже на час розгляду клопотання слідчого та накладення арешту на майно в даному кримінальному провадженні вказані службові особи в статусі підозрюваних не перебували, у зв`язку з чим, на думку апелянта, у слідчого судді були відсутні правові підстави для накладення арешту на майно.

Також, власник майна, зазначає про те, що в ухвалі слідчий суддя взагалі не обґрунтував, яким саме чином існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що арештоване майно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Крім того, апелянт вказує про те, що місцевим судом не враховано, що арешт належного КСП «Полянка» майна може перешкодити та завдати шкоди діяльності вказаної юридичної особи, що на думку власника майна, є грубим порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Одночасно, апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04.11.2016 р. В обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження апелянт вказує на те, що оскаржувана ухвала була постановлена без виклику власника майна та/або його представника, а копія оскаржуваного рішення була отримана товариством лише 16.01.2017 р.

В судове засідання прокурор не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений завчасно та належним чином, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у його відсутність.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши доповідь судді, думку власника майна та його представника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами частини 2 статті 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу від 04.11.2016 р. було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження та ухвали слідчого судді місцевого суду, прокуратурою міста Києва проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000179 від 17.06.2015 р., за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи Фонду державного майна України, неналежним чином виконуючи свої службові обов`язки, прийняли рішення про приватизацію Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство «Миколаївське» (), яке має статус племінного заводу, із порушенням встановленого порядку приватизації відповідного державного майна, що спричинило шкоду державі в розмірі понад 6 000 000 гривень.

Приватизація ДП «Сільськогосподарське підприємство «Миколаївське» відбулась на підставі наказу виконувача обов`язків Голови Фонду державного майна України ОСОБА_9 № 2657 від 21.1 1.2014 р.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі» племінні заводи та підприємства приватизуються виключно на підставі рішення Кабінету Міністрів України шляхом перетворення їх в акціонерні товариства. При цьому у статутному капіталі товариств першочергово визначається пакет акцій, що тимчасово залишається у власності держави, а решта акцій розміщується з наданням пільг, передбачених статтями3, 6, 7 і 8 цього Закону.

Як також було встановлено в ході проведення досудового розслідування, згідно інформації Департаменту тваринництва Міністерства аграрної політики і продовольства України на момент прийняття рішення Фондом державного майна України про приватизацію вказане підприємство мало статус племінного заводу.

Відповідно до інформації Кабінету Міністрів України рішення про приватизацію ДП «Сільськогосподарське підприємство «Миколаївське» не приймалось.

На виконання наказу Фонду державного майна України № 18 від 15.01.2015 р. Державне підприємство «Сільськогосподарське підприємство «Миколаївське» () перетворено в Колективне сільськогосподарське підприємство «Полянка» ().

Відповідно до договору безоплатної передачі частки державного майна державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство «Миколаївське» №99 від 10.03.2015 р. та акту приймання-передавання частки державного майна державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство «Миколаївське» №64 від 10.03.2016 р., Фонд державного майна України безоплатно передав, а Колективне сільськогосподарське підприємство «Полянка» () прийняло частку державного майна державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство «Миколаївське» (, місцезнаходження: 55311, Миколаївська область, Арбузинський район, село Полянка, вул. Шкільна, буд. 2-А), на суму 13 627 000,00 (тринадцять мільйонів шістсот двадцять сім тисяч) гривень 00 копійок (крім об`єктів, які не підлягають приватизації на суму 7 694 000,00 (сім мільйонів шістсот дев`яносто чотири тисячі) гривень 00 копійок).

31.10.2016 р. постановою слідчого в особливо важливих справах прокуратури міста Києва ОСОБА_7 майно КСП «Полянка», а саме на об`єкти нерухомого майна, сільськогосподарську техніку, комп`ютерну техніку, перелік яких зазначено в самій постанові було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000179.

04.11.2016 р. слідчий в особливо важливих справах прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно Колективного сільськогосподарського підприємства «Полянка» (), а саме на об`єкти нерухомого майна, сільськогосподарську техніку, комп`ютерну техніку, перелік яких зазначено у вказаному клопотанні, посилаючись на те, що вказане майно визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні, а тому з метою забезпечення збереження речових доказів та попередження їх відчуження, знищення та передачі іншим особам у органу досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту на належне КСП «Полянка» майно.

04.11.2016 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва клопотання слідчого було задоволено та накладено арешт на майно Колективного сільськогосподарського підприємства «Полянка» (), а саме на об`єкти нерухомого майна, сільськогосподарську техніку, комп`ютерну техніку, перелік яких зазначено як у клопотанні слідчого, так і в резолютивній частині ухвали слідчого судді.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи прокурора, досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно КСП «Полянка», а саме на об`єкти нерухомого майна, сільськогосподарську техніку, комп`ютерну техніку, перелік яких зазначено у самому клопотанні, з тих підстав, що вони є речовими доказами в даному кримінальному провадженні та відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у діяльність КСП «Полянка» з потребами кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що майно КСП «Полянка», а саме об`єкти нерухомого майна, сільськогосподарська техніка, комп`ютерна техніка можуть бути пошкоджені, зіпсовані, знищені, передані або відчужені, арешт на це майно слідчим суддею накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.

Арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Тому, посилання апелянта на те, що слідчим суддею було безпідставно та в супереч ст. 170 КПК України накладено арешт на майно КСП «Полянка», оскільки не дивлячись на те, що кримінальне провадження № 0000179 було зареєстроване ще 17.06.2015 року, однак повідомлення про підозру будь-кому із посадових осіб як КСП «Полянка», так і Фонду державного майна України не вручено, отже на час розгляду клопотання слідчого та накладення арешту на майно в даному кримінальному провадженні вказані службові особи в статусі підозрюваних не перебували, у зв`язку з чим, на думку апелянта, у слідчого судді були відсутні правові підстави для накладення арешту на майно, не можуть прийматися до уваги, оскільки арешт на вказане майно накладено з правових підстав, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, яке належить КСП «Полянка», апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України також не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі власника майна обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 117, 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Поновити голові Колективного сільськогосподарського підприємства «Полянка» ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 листопада 2016 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 листопада 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000179 від 17.06.2015 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, якою було задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , погоджене із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_8 , про накладення арешту та накладено арешт на майно Колективного сільськогосподарського підприємства «Полянка» (), а саме на об`єкти нерухомого майна, сільськогосподарську техніку, комп`ютерну техніку, перелік яких зазначено як у клопотанні слідчого, так і в резолютивній частині ухвали слідчого судді залишити без змін.

Апеляційну скаргу голови Колективного сільськогосподарського підприємства «Полянка» ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12 и б а к