Номер провадження 1-кс/754/40/17
У Х В А Л А
04 січня 2017 року м.Київ

Cлідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши клопотання ст.слідчого СВ Деснянського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_4 про арешт майна по матеріалах досудового розслідування, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0014813 від 17.12.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

29.12.2016 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання ст.слідчого СВ Деснянського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_4 , узгоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 по матеріалах кримінального провадження № 0014813 від 17.12.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КПК України, про арешт нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 .

Слідчий в обґрунтування клопотання зазначає, що СВ Деснянського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0014813 від 17.12.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КПК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.12.2016 року до Деснянського УП ГУ НП в м. Києві надійшов рапорт про, те що 12.09.2016 р. невстановлена особа, використовуючи завідомо підроблені документи, шляхом шахрайства, заволоділа квартирою АДРЕСА_1 та зареєструвала її на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 показав, що він уродженець Чернігівської обл., Козелецького р-н., с. Нічогівка. З 1998 року зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Про те, що він був власником квартири АДРЕСА_1 , йому стало відомо у грудні 2016 року від знайомого. Вказану квартиру він не купував, жодного відношення до її придбання не має, та відповідно не здійснював продаж даної квартири. 06.01.2016 року в м. Козелець, Чернігівської обл., у нього було викрадено документи, а саме паспорт громадянина України з ідентифікаційним кодом, видані на його ім`я, у зв`язку з чим він звернувся із відповідною заявою до поліції Козелецького РВ та в подальшому відновив паспорт та ідентифікаційний код.
Крім того, встановлено, що 20.09.2016 року, невстановлена слідством особа, використовуючи завідомо підроблені документи, а саме, свідоцтво про право власності на кв. АДРЕСА_1 та паспорт громадянина України, які нібито видані на ім"я ОСОБА_5 , здійснила продаж вказаної квартири ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Враховуючи вищевикладене, у органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що укладення договору купівлі-продажу кв. АДРЕСА_1 від 20.09.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , відбувалося незаконно.
Оскільки квартира АДРЕСА_1 є об"єктом вчинення кримінального правопорушення, відповідає критеріям ст. 98 КПК України, слідчий просить накласти на неї арешт з метою запобігти здійсненню дій, пов`язаних з відчуженням квартири.

Відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається без повідомлення власника майна та інших зацікавлених осіб.

Вислухавши прокурора, слідчого, дослідивши клопотання та додатки до нього, вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Слідчим доведено в суді наявність правових підстав для арешту майна квартири АДРЕСА_1

В кримінальному провадженні зібрано достатньо доказів, що вказують на факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

Накладення арешту на вказану вище квартиру не потягне негативних наслідків для її власника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 309 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити клопотання ст.слідчого Деснянського управління поліції ГУ Національної поліції в м.Києві ОСОБА_4 про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Копії ухвали надіслати слідчому, прокурору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя -