Справа №639/7716/16-к
Провадж. №1-в/639/1990/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові провадження за клопотанням про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, не одруженого, проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_1 засудженого вироком Харківського районного суду Харківської області від 03.12.2014 року за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч.1 ст.70, ч.4 ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, -

в с т а н о в и в :
До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .

Під час судового засідання засуджений ОСОБА_5 та його захисник підтримали внесене клопотання, просили суд прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Представник ХУВП №27 в поданій на адресу суду заяві просили справу розглядати без їх участі.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, пославшись на передчасність внесеного клопотання, оскільки засуджений не має заохочень, мав три стягнення, до праці не залучався.

Вислухавши думку прокурора, засудженого та його захисника, вивчивши матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_5 засуджений: 1) 14.12.2009 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 2) 03.12.2014 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 02.03.2016 року засудженому ОСОБА_5 зараховано строк попереднього ув`язнення з 01.12.2014 по 08.01.2015 року, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.

З характеристики засудженого ОСОБА_5 вбачається, що за час відбування покарання у Харківському слідчому ізоляторі характеризувався режим тримання порушував, за що мав три стягнення, до праці не залучався, заохочень не мав. В бесідах з представниками установи тактовний не завжди, виконує їх вимоги лише під контролем.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобіганню вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

Вимогами ч.2 ст.67 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення .

Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.

Враховуючи, що за час відбування покарання до ОСОБА_5 три рази застосовувались стягнення, які на даний час є погашеними, однак після цього засудженим не отримано жодного заохочення, до суспільно корисливої праці не залучався, суд приходить до висновку, що на даний час засуджений ОСОБА_5 не довів свого виправлення.

Таким чином, засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст. ст.81, 107 КК України, для його умовно-дострокового звільнення, а тому його клопотання є передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 81, 107, КК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно дострокове звільнення на підставі ст. 107 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1