Справа №635/6647/15-к
Провадження №1-кп/635/573/2017
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
захисника ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
секретар судових засідань ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
Ухвалою колегії суддів судової палати апеляційного суду Харківської області від 21 березня 2017 року, вирок Харківського районного суду Харківської області від 09 серпня 2016 року стосовно ОСОБА_4 скасований, призначений новий розгляд в суді першої інстанції.
Обвинувальний акт складений у відповідності до вимог ст.ст. 291, 292 КПК України.
Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України судом не встановлено.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд вважає можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.
В ході проведення підготовчого судового засідання прокурором заявлене клопотання про продовження строків тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків. В обґрунтування клопотання про продовження строків тримання під вартою посилався на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, у разі зміни відносно нього запобіжного заходу може виїхати за межі Харківської області з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того обвинувачений, перебуваючи в родинних стосунках з потерпілим може вчинити дії спрямовані на здійснення незаконного психологічного або фізичного спливу на останнього.
Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні заперечував проти продовження строку тримання під вартою та просив обрати йому більш м`який запобіжний захід, посилаючись на погіршення стану здоров`я, у зв`язку з тим, що він не може надати необхідну медичну документацію на підтвердження зазначених обставин, просив її витребувати з Харківської установи виконання покарань №27.
Захисник ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні заперечував проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, просив змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який у вигляді домашнього арешту, посилаючись на відсутність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки потерпілий та свідки були допитані в ході судового розгляду.
При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, суд виходить з наступного.
Ухвалою слідчого Харківського районного суду Харківської області від 10 серпня 2015 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 05 жовтня 2015 року, після чого судом неодноразово відносно обвинуваченого продовжувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, останній раз ухвалою апеляційного суду Харківської області від 21 березня 2017 року до 14 травня 2017 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 14 травня 2017 року.
Під час обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом було встановлено існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, суду.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.
При цьому, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_4 злочину, свідчать про підвищену суспільну небезпеку. Санкція ч. 1 ст. 121 КК України передбачає покарання у виді від п`яти до восьми років позбавлення волі. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, дані про особу обвинуваченого, які викладені в ухвалі про обрання запобіжного заходу, беручи до уваги посилання прокурора на те, що обвинувачений в разі зміни запобіжного заходу може переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також враховуючи ту обставину, що розгляд судового провадження не завершений, потерпілий та свідки не допитані, потерпілий є сином обвинуваченого та проживає разом з ним, суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про існування ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого під вартою строком на шістдесят днів.
Вищевказані обставини свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись Главою 27 КПК України, ст.ст. 197, 199, 315 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України у відкритому судовому засіданні на 12 травня 2017 року на 14 годину 30 хвилин.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою в Державній установі «Харківська установа виконання покарань №27» на 60 днів - до 02 липня 2017 року.
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_3 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який відмовити.
Встановити строк дії ухвали в частині продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 - до 02 липня 2017 року.
Витребувати з Державної установи «Харківська установа виконання покарань №27» відомості про стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1