Справа № 204/8108/16-к
Провадження № 1-м/204/14/16
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2016 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю адвоката ОСОБА_4

за участю затриманого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську клопотання заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Азербайджанської Республіки, який знаходиться в міжнародному розшуку, у зв`язку із вчиненням злочину, передбаченого ст. 178.3.2 КК Азербайджанської Республіки по кримінальній справі № 140046101 до надходження запиту щодо його видачі, -
ВСТАНОВИВ:
15 грудня 2016 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_6 про застосування екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Азербайджанської Республіки, який знаходиться в міжнародному розшуку, у зв`язку із вчиненням злочину, передбаченого ст. 178.3.2 КК Азербайджанської Республіки по кримінальній справі № 140046101, та відносно якого 12.11.2016 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська області застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб до надходження запиту щодо його видачі.
В обґрунтування клопотання, заступник керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4, зазначає, що 10.11.2016 року працівниками Національної поліції на території Новокодацького району м. Дніпро у порядку, передбаченому ст. 208, 582 КПК України затримано громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Встановлено, що ОСОБА_5 перебуває у міжнародному розшуку та розшукується правоохоронними органами Азербайджанської Республіки з метою арешту та екстрадиції за вчинення злочину, пов`язаного із заволодінням чужого майна або права на майно шляхом обману або зловживання довірою, з заподіянням великої шкоди (стаття 178.3.2 Кримінального кодексу Азербайджанської Республіки), що карається позбавленням волі на строк до дванадцяти років.
Ініціатором розшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є Бінагадінський районний суд м. Баку, яким 15.12.2015 обрану останньому запобіжний захід у вигляді арешту.
Інкриміновані ОСОБА_5 , злочин за законодавством України передбачений ч. 3 ст. 190 КК України, і є екстрадицій ним, оскільки передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк не менше одного року.
29.11.2016 року до Генеральної прокуратури України від Генеральної прокуратури азербайджанської Республіки надійшов запит про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстра дійний арешт) для забезпечення видачі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та його екстрадиції для притягнення до кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ст.. 178.3.2 Кримінального кодексу Азербайджанської Республіки.
Проведення екстрадиційної перевірки Генерального прокуратурою України доручено прокуратурі Дніпропетровської області.
У ході перевірки встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до органів міграційної служби України з питань набуття громадянства України та статусу біженця не звертався.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання і просив суд застосувати екстрадиційний арешт відносно ОСОБА_5 , з утриманням в Дніпропетровській установі відбування покарання № 4, для забезпечення його видачі правоохоронним органам Азербайджанської Республіки.
ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора.
Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив відмовити у його задоволенні та подав письмові заперечення. У запереченнях зазначив, що відповідно до ч. 1 п. г ст. 57 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 11.01.1993 року, видача особи не проводиться, якщо злочин відповідно до законодавства запитуючої або запитуваної договірної сторони переслідується в порядку приватного обвинувачення. А відповідно до ст. 477 КПК України злочин передбачений ст. 190 КК України віднесений до поняття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення. Тому він вважає, що необхідно відмовити у застосуванні екстрадиційного арешту.

Суд, вислухавши думку прокурора, затриманого, захисника, дослідивши клопотання та додані матеріали до нього, вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 584 КПК України, після отримання запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про його екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою. Разом з клопотанням на розгляд слідчого судді подається: копія запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи (екстрадицію), посвідченого центральним органом України; документи про громадянство особи; наявні матеріали екстрадиційної перевірки. При розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу. Екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. В межах цього терміну слідчий суддя, у межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

Згідно статті 56 «Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22.01.1993 року, договірні сторони зобов`язуються відповідно до умов Конвенції, за вимогою видавати один одному осіб, що знаходяться на їх території, для притягнення до кримінальної відповідальності або для виконання вироку. Видача для притягнення до кримінальної відповідальності за діяння, які за законом запитуючої сторони є карані і за скоєння яких передбачається покарання у вигляді позбавлення волі строком не менше одного року або більш тяжке покарання.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2016 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18 грудня 2016 року.
У матеріалах клопотання міститься запит заступника Генерального прокурора Азербайджанської Республіки № 12/4103-16 ввід 29 листопада 2016 року, відповідно до «Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах», про вирішення питання стосовно видачі ОСОБА_5 для притягнення до кримінальної відповідальності за злочини, передбачені ст. 178.3.2 КК Азербайджанської Республіки.

Постановою Бінагадінського районного суду м. Баку від 15.12.2015 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді арешту.
Інкриміновані ОСОБА_5 , злочин за законодавством України передбачений ч. 3 ст. 190 КК України, і є екстрадицій ним, оскільки передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Строк давності притягнення ОСОБА_5 до відповідальності за вчинений злочин відповідно до вимог ст. 49 КК України не закінчився.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є громадянином Республіки Азербайджан.
При розгляді клопотання, відповідно до ч. 8 ст. 584 КПК України слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи ОСОБА_5 , у відношенні якого надійшов запит про видача.
Крім того, твердження захисника щодо відсутності підстав у застосуванні екстрадиційного арешту, оскільки за даним видом кримінального правопорушення відповідно до ст. 57 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 11.01.1993 року, видача особи не проводиться є хибними, оскільки суд лише вирішує клопотання про екстрадиційний арешт, який застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі.
Відповідно до ст. 574 КПК України Центральними органами України щодо видачі особи (екстрадиції), якщо інше не передбачено міжнародним договором України, є відповідно Генеральна прокуратура України та Міністерство юстиції України.

Згідно до ч. 2 ст. 585 КПК України при вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя обов`язково враховує: відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень; тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики; вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується; міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.

Відповідно до наданих матеріалів екстрадиційної перевірки, ОСОБА_5 з 26.11.2015 року значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 по посвідці на тимчасове проживання НОМЕР_1 , видана 23.11.2015 року, орган видачі 1201 (Дніпропетровська область). До Томаківського РС ГУ ДМС України в Дніпропетровській області з питань набуття громадянства України та статусу біженця не звертався.

Суд не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи ОСОБА_5 .
У наявності всі законні підстави для утримання ОСОБА_5 під вартою, тому з метою забезпечення міжнародних договорів, суд приходить до висновку про можливість застосування заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) щодо ОСОБА_5 .
Підстав для обрання міри запобіжного заходу не пов`язаної з триманням під вартою відносно ОСОБА_5 , суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись «Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22.01.1993 року, ст. ст. 574, 584, 585 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Клопотання заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_6 про застосування екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_5 , громадянина Азербайджанської Республіки, який знаходиться в міжнародному розшуку, у зв`язку із вчиненням злочину, передбаченого ст. 178.3.2 КК Азербайджанської Республіки по кримінальній справі № 140046101 до надходження запиту щодо його видачі задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Азербайджанської Республіки, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до його фактичної передачі правоохоронним органам Республіки Азербайджан, тривалістю не більше 12 місяців.
Тримати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Дніпропетровській установі відбування покарань № 4, для забезпечення його екстрадиції на територію Республіки Азербайджан.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1