10.04.2017 Єдиний унікальний № 371/1431/16-к
Провадження № 1-кс/371/170/17
У Х В А Л А
10 квітня 2017 року м. Миронівка
Слідчий суддя Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_1
заявника ОСОБА_2 ,
представника заявника ОСОБА_3 ,
з секретарем ОСОБА_4 ,

Скарга призначена до розгляду ухвалою слідчого судді від 06 квітня 2017 року.
За вказаним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. У кримінальному провадженні він мав статус потерпілого.
22 березня 2017 року старший слідчий СВ Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 виніс постанову про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Прийняте рішення вважає незаконним з тих підстав, що слідчим не встановлено дійсних обставин дорожньо-транспортної пригоди. Рішення про закриття кримінального провадження прийнято на підставі показань свідків та висновків інженерно-технічних експертиз, які є суперечливими і не узгоджуються з дійсними обставинами ДТП та складеною схемою місця ДТП.
Із схеми місця ДТП (позначка 6 на схемі ДТП) вбачається, що зіткнення транспортних засобів відбулося не на смузі, призначеній для руху в напрямку м. Київ і по якій мав би рухатися автомобіль «Mercedes-Benz ML350», д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , а вже за її межами. Дана обставина вказує на те, що при зміні ним напрямку руху, повороті ліворуч, він не створив перешкод для руху автомобіля «Mercedes-Benz ML350» по його смузі руху, а тому висновок про порушення ним вимог п.10.1 та п.16.3 Правил дорожнього руху України є упередженим та надуманим.
Причиною дорожньо-транспортної пригоди вважає те, що водій автомобіля «Mercedes-Benz ML350» ОСОБА_5 грубо порушив Правила дорожнього руху України, зокрема перетнув вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки (1.1) і рухався не по своїй смузі руху, при цьому обрав швидкість руху, яка не відповідала дорожній обстановці. Дані обставини ДТП залишились поза увагою слідчого.
З метою перевірки та уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, не було проведено слідчий експеримент шляхом відтворення обставин ДТП. Як наслідок, не встановлено відстань, на якій у водія автомобіля «Mercedes-Benz ML350» ОСОБА_5 виникла небезпека для руху, та фактичне розміщення на дорозі транспортних засобів у момент їх зіткнення.
У кримінальному провадженні не проводилась відповідна експертиза щодо встановлення швидкості руху автомобіля «Mercedes-Benz ML350» з урахування залишених на місці ДТП слідів та з врахуванням запису події, зафіксованого відео реєстратором, встановленим в автомобілі ОСОБА_7 . При цьому, як вбачається з показань ОСОБА_5 , вибрана ним швидкість руху не відповідала вимогам п. 12.4 Правил дорожнього руху України, згідно з якими у населеному пункті рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.
Він не був допитаний про обставини ДТП, незважаючи на ті обставини, що був його учасником та єдиною особою, яка потерпіла від наслідків події.
Підтримуючи вимоги за скаргою, заявник та його представник просили скасувати прийняте рішення.
Для доведення правомірності прийнятого рішення в судове засідання слідчий СВ Миронівського відділу поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 не з`явився.
Згідно положень частини 3 статті 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.
Оцінка доданих до скарги письмових доказів, наданих матеріалів кримінального провадження та доводи заявника і його представника вказують на наявність підстав для задоволення скарги.
Відповідно до статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Статтею 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.
Згідно пункту 3 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Слідчим суддею встановлено наступні обставини.
Дана обставина підтверджена Витягом з кримінального провадження, доданим до клопотання.
За даним фактом велося досудове розслідування за ст. 286 ч. 1 КК України.
Рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення обґрунтовано показаннями водія автомобіля «Mercedes-Benz ML350» ОСОБА_5 , його дружини ОСОБА_8 , пасажирів автомобіля «Mercedes-Benz ML350» ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також висновком судової інженерно-технічної експертизи №19/8-02/1327 від 12 грудня 2016 року, згідно з якою найбільш вірогідно, зіткнення автомобіля «Mercedes-Benz ML350», д.р.н. НОМЕР_2 , та автомобіля «ВАЗ 21061», д.н.з. НОМЕР_1 , відбулося на автодорозі «Київ-Знам`янка» в межах перехрестя з автодорогою «Росава-Миронівка», на смузі призначеній для руху в напрямку м Київ, перед початком сліду заносу автомобіля «Mercedes-Benz ML350» (позначка 3 на схемі ДТП), та висновком інженерно-технічної експертизи № 324ат від 16 березня 2017 року, згідно з яким за даних дорожніх обставин водій автомобіля «ВАЗ 21061», д.р.н. НОМЕР_1 , повинен був діяти відповідно до вимог п.10.1 та п. 16.13 Правил дорожнього руху України, в даній дорожній обстановці, при заданих вихідних даних, водій автомобіля «Mercedes-Benz ML350» не мав технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21061» шляхом застосування термінового гальмування в момент виникнення небезпеки для руху, рухаючись як з обраною, так і допустимою в населеному пункті швидкістю руху, за даних дорожніх обставин, при виконанні вимог п. 10.1 та п. 16.13 Правил дорожнього руху України, водій автомобіля «ВАЗ 21061» мав технічну можливість попередити зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz ML350», на що у нього не було перешкод технічного характеру, з технічної точки зору, невідповідність дій водія автомобіля «ВАЗ 21061» вимогам п. 10.1 та п. 16.13 Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

У статті 91 КПК України викладено перелік обставин, що належать до предмета доказування у кримінальному провадженні і є необхідними і достатніми фактичними обставинами для вирішення кримінального провадження по суті. Ця норма відповідає на питання, встановлення яких фактів і обставин є метою доказування. В ній йдеться про обставини, які вказують на наявність або відсутність у досліджуваному діянні складу злочину, що впливають на визначення міри покарання чи звільнення від відповідальності або є підставами для закриття кримінального провадження.

Досудове розслідування визнається закінченим, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих (розшукових) дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, які виникли, не залишилась неперевіреною, тобто коли виконані вимоги ст. 91 КПК України про встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Згідно приписів ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що заявнику ОСОБА_2 в результаті дорожньо-транспортної пригоди спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження. Дані обставини підтверджені висновком експерта № 93 від 27 січня 2017 року.

У кримінальному провадженні ОСОБА_2 є єдиною особою, що потерпіла від злочину. Він не подавав заяву про вчинення щодо нього кримінального правопорушення та заяву про залучення його до провадження як потерпілого. Проте, слідчий не скористався правилами ст. 55 КК України та не визнав особу потерпілою за її письмовою згодою, або ж за відсутності такої згоди не залучив його до кримінального провадження як свідка.

Про обставини дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 не був опитаний слідчим. Йому не було вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки. Він не міг скористатися правами, передбаченими ст. 56 КПК України.

Приймаючи рішення про відсутність складу кримінального правопорушення, слідчий не врахував тих обставин, що прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Прийняте рішення слідчий мотивував тим, що саме невідповідність дій водія автомобіля «ВАЗ 21061» ОСОБА_2 вимогам п. 10.1 та п. 16.13 Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до положень частини 5 статті 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається, в тому числі, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

За загальним правилом за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення кримінальне провадження закривається тоді, коли в дійсності було вчинено суспільно-небезпечне діяння, яке потягло за собою шкідливі наслідки, але відсутній один з елементів складу злочину.

В мотивувальній частині рішення слідчого не зазначено, який із елементів складу злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, відсутній.

Резолютивна частина рішення не містить точних відомостей про зміст рішення, в ній не зазначено в діях якої особи чи яких осіб відсутній склад кримінального правопорушення.

Встановлені обставини вказують на те, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам закону, тому підлягає скасуванню.

Визнання слідчим суддею рішення слідчого незаконним тягне втрату таким рішенням юридичної сили та виникнення обов`язку посадової особи усунути припущене порушення.

Існує необхідність у проведенні у кримінальному провадженні ряду слідчих дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303 307, 372 КПК України,

У Х В А Л И В :
Скаргу задовольнити.

Постанову старшого слідчого СВ Миронівського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 від 22 березня 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000546 за ознаками злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000546 повернути СВ Миронівського ВП ГУНП в Київській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом
Слідчий суддя ОСОБА_1