Справа № 682/2982/15-к
Провадження № 1-в/682/21/2017
У Х В А Л А
Іменем України
11 квітня 2017 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора Шепетівської місцевої прокуратури Хмельницької області ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 , захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , в ході судового розгляду клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про застосування амністії та звільнення від відбування покарання, призначеного вироком суду від 14.03.2017 р у кримінальному провадженні № 0000040 від 03.12.2012 р про обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 272, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України; ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 272, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України; ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 272 КК України,
в с т а н о в и в

Вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 14.03.2017 р визнано винуватими у пред`явленому обвинуваченні: ОСОБА_6 - за ч. 2 ст. 272, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України; ОСОБА_8 - за ч. 2 ст. 272 КК України; ОСОБА_10 - за ч. 2 ст. 272 КК України та призначене покарання:
ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 272 КК України п`ять років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно - господарських та організаційно - розпорядчих функцій у галузі атомної енергетики строком на три роки;
ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 272 КК України чотири роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно - господарських та організаційно - розпорядчих функцій у галузі атомної енергетики строком на два роки шість місяців;
ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 272 КК України - два роки обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно - господарських та організаційно - розпорядчих функцій у галузі атомної енергетики строком на два роки.
На підставі ч. 4 ст. 74, п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України ОСОБА_6 звільнено від покарання за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України. Вирок законної сили не набрав.
24 березня 2017 р обвинувачений ОСОБА_6 подав суду клопотання про звільнення його від відбування призначеного вироком суду від 14.03.2017 р покарання на підставі Закону України "Про амністію у 2014 році", так як він визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, вчинених до набрання чинності цим Законом, має на утриманні одну неповнолітню дитину, відносно якої не позбавлений батьківських прав, інкриміноване йому діяння є тяжким, але характеризується необережною формою вини, обвинувальний вирок не набрав законної сили.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 заявлене клопотання підтримав, просить звільнити його від відбування покарання, призначеного вироком суду від 14.03.2017 р у кримінальному провадженні № 0000040 від 03.12.2012 р на підставі акту амністії.

Захисник ОСОБА_7 клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 підтримав з наведених підстав.

Прокурор ОСОБА_3 заперечує проти клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про звільнення його від відбування покарання, призначеного вироком суду від 14.03.2017 р у кримінальному провадженні № 0000040 від 03.12.2012 р, оскільки вважає, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, передбачений ч. 2 ст. 272 КК України, яка передбачає покарання до 8 років позбавлення волі; усвідомлював суспільну-небезпечність своїх дій, коли не виконав свої посадові обов"язки щодо проведення інструктажів з правил техніки безпеки при виконанні його підлеглими газонебезпечних робіт і міг передбачити настання тяжких наслідків, а саме - смерть потерпілого ОСОБА_12 . Вважає, що вчинене обвинуваченим ОСОБА_6 діяння, передбачене ч. 2 ст. 272 КК України, характеризується змішаною формою вини, ОСОБА_6 не відшкодував шкоду потерпілим, а тому до нього не можна застосувати Закон України "Про амністію у 2014 році". Просить відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_6 .

Потерпіла ОСОБА_5 заперечує проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про звільнення його від відбування покарання, призначеного вироком суду від 14.03.2017 р, так як вважає, що вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 272, ч. 1 ст. 366 КК України повністю доведена дослідженими судом усними і письмовими доказами, висновками експертиз; через безвідповідальне і халатне ставлення ОСОБА_6 до виконання свої посадових обов"язків, що свідчить про умисність дій, загинув її син - ОСОБА_12 , який мав двоє неповнолітніх дітей. Вважає, що у разі застосування аміністії ОСОБА_6 зможе повернутися на роботу на ХАЕС та знову вчинити дії, що приведуть до тяжких наслідків. Просить відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_6 .

Потерпілий ОСОБА_4 просить відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про звільнення його від відбування призначеного вироком суду покарання на підставі акту амністії з підстав, вказаних прокурором та потерпілою ОСОБА_5 .

Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та їх захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_11 покладаються на рішення суду при вирішенні клопотання ОСОБА_6 про застосування до нього Закону України "Про амністію у 2014 році".
Представник потерпілих ОСОБА_13 , представник цивільного відповідача ОСОБА_14 належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 , але в судове засідання не з"явились, що не перешкоджає розгляду клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про застосування амністії.
Заслухавши письмове клопотання та пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 щодо звільнення його від відбування покарання, призначеного вироком суду від 14.03.2017 р у кримінальному провадженні № 0000040 від 03.12.2012 р, думку учасників процесу, суд знаходить, що клопотання слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до статей 1, 5 Закону України " Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Дія закону про амністію поширюється на злочини, вчинені до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання законом про амністію чинності.

Закон України "Про амністію у 2014 році" № 1185-VII прийнятий 08.04.2014 р, набрав чинності 19.04.2014 р. Відповідно до ст. 12, дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.

Вироком суду від 14.03.2017 р встановлено, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 272 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_6 визнаний винуватим, вчинений 03 грудня 2012 року, тобто до набрання чинності Законом України "Про амністію у 2014 році" № 1185-VII.
Кримінальне провадження № 0000040 від 03.12.2012 р про обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 272, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України; ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 272, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України; ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 272 КК України перебуває у провадженні суду з 24.06.2014 р; вирок у справі проголошений 14.03.2017 р.
Статтею 1 Закону України "Про амністію у 2014 році" № 1185-VII передбачено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України: в) осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Встановлено, що ОСОБА_6 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким; суб`єктивна сторона цього злочину визначається ставленням винного до наслідків і характеризується необережністю, що спростовує твердження прокурора про умисність дій обвинуваченого ОСОБА_6 ; на момент вчинення злочину і на даний час ОСОБА_6 має на утриманні неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо якої він не позбавлявся батьківських прав.
Перелік осіб, до яких амністія не застосовується, визначені у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", а також у та статті 8 Закону України "Про амністію у 2014 році" № 1185-VII. Обвинувачений ОСОБА_6 до цього переліку не віднесений. Означені статті також не містять заборон для застосування амністії до осіб, які вчинили злочин, передбачений ч. 2 ст. 272 КК України.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про амністію у 2014 році" № 1185-VII питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників. Застосування цього Закону здійснюється щодо: г) осіб, щодо яких судом ухвалені вироки, які не набрали законної сили, - за клопотанням самої особи, її захисника чи законного представника.

Згідно зі ст. 14 Закону України "Про амністію у 2014 році" № 1185-VII особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування як основного, так і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, в частині вироку, яка не була виконана на день набрання чинності цим Законом.

Вирок від 14.03.2017 р щодо ОСОБА_6 законної сили не набрав і не виконаний.

Статтею 86 КК України визначено, що амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

На підставі викладеного клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Звільняючи обвинуваченого ОСОБА_6 від призначеного покарання на підставі акту амністії, суд знаходить за необхідне скасувати застосований до нього запобіжний захід, застосований з метою виконання процесуального рішення у виді утримання під вартою.

Керуючись ст. 85, 86 КК України, Законом України " Про застосування амністії в Україні", ст.ст. 1, 9, 14 Закону України "Про амністію у 2014 році" № 1185-VII, суд

п о с т а н о в и в

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування основного і додаткового покарання, призначеного вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 14.03.2017 р у кримінальному провадженні № 0000040 від 03.12.2012 р за ч. 2 ст. 272 КК України у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно - господарських та організаційно - розпорядчих функцій у галузі атомної енергетики строком на три роки.
Запобіжний захід у вигляді утримання під вартою, застосований до ОСОБА_6 вироком суду від 14.03.2017 р з метою виконання процесуального рішення, скасувати та звільнити його з під варти із залу суду.
Протягом семи днів з дня оголошення, а обвинуваченим ОСОБА_8 - з дня отримання копії, ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1