Справа № 548/282/17
Провадження №1-кс/548/61/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2017 року м. Хорол

Слідчий суддя Хорольського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання заступника начальника СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:
Заступник начальника СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Хорольського відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 звернулася в суд з клопотанням про арешт майна.

В клопотанні вказувала, що 17.02.2017 року працівниками батальйону особливого призначення було зупинено автомобіль "ЗІЛ", д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , який перевозив деревину (дрова) на вказаному автомобілі без документів.

Відомості по даному факту заступником начальника СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області капітаном поліції ОСОБА_3 внесені 18.02.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000078 , на підставі ст. 39, п.8 ст. 3, п. 7 ст. 40 КПК України розпочато здійснення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

Кваліфікація даного кримінального правопорушення ст. 246 КК України.

17.02.2017 року працівниками Хорольського ВП було оглянуто вищевказаний автомобіль "ЗІЛ", д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 зареєстрований за ОСОБА_6 . Вказаний автомобіль разом із деревиною на кузові, а саме ясеном і дубом (дровами), які перевозилися на даному автомобілі, вилучено до Хорольського ВП ГУНП за адресою: м. Хорол вул. Незалежності, 80.

Слідчий зазначає, що в ході досудового розслідування перевізником було надано слідчому Хорольського ВП ГУ НП в Полтавській області лісорубний квиток від 24.07.2015, відомість переліку дерев на лісосіках, призначених в рубку у 2015, матеріально-грошова оцінка дерев лісосмуги №31, при цьому товаро-транспортна накладна надана не була, не надано документів щодо правомірності перевезення дуба, а оглядом не виявлено наявності будь-яких позначень на зрубаній деревині щодо її походження.

На підставі вищевикладеного з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, відчуження речових доказів у кримінальному провадженні автомобіля марки «ЗІЛ» д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 зареєстрований за ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 ) та деревиною (дровами), які знаходяться на кузові вказаного автомобіля, вважаючи необхідність накладення арешту на вищевказане майно слідчий і звернулася до суду з даним клопотанням.
Заступник начальника СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, дане клопотання підтримала повністю.

Володілець майна ОСОБА_5 , щодо якого можливо буде застосовано арешт, а саме автомобіля "ЗІЛ", д.н.з. НОМЕР_1 та деревини(дров) ясеня і дубав кузові даного автомобіля, в судове засідання не з`явився подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності вказав, що при вирішенні даного питання покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, належно оцінивши наявні докази приходить до висновку, що дане клопотання підлягає до повногозадоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.02.2017 року працівниками батальйону особливого призначення було зупинено автомобіль "ЗІЛ", д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , який перевозив деревину (дрова) на вказаному автомобілі без документів.

Відомості по даному факту внесені 18.02.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000078.

Кваліфікація даного кримінального правопорушення ст. 246 КК України.

17.02.2017 року працівниками Хорольського ВП було оглянуто вищевказаний автомобіль "ЗІЛ", д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 зареєстрований за ОСОБА_6 . Вказаний автомобіль разом із деревиною (дровами) ясеня і дуба на кузові, які перевозилися на даному автомобілі, вилучено до Хорольського ВП ГУНП за адресою: м. Хорол вул. Незалежності, 80.

В ході досудового розслідування перевізником ОСОБА_5 було надано слідчому Хорольського ВП ГУ НП в Полтавській області лісорубний квиток від 24.07.2015, відомість переліку дерев на лісосіках, призначених в рубку у 2015, матеріально-грошова оцінка дерев лісосмуги №31, при цьому товаро-транспортна накладна надана не була, не надано документів щодо правомірності перевезення дуба, а оглядом не виявлено наявності будь-яких позначень на зрубаній деревині щодо її походження.

17.02.2017 року постановою слідчого вказані автомобіль "ЗІЛ", д.н.з. НОМЕР_1 , під з деревиною (дровами) ясеня і дуба на кузові визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000078 від 18.02.2017 року.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Тобто відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, метою арешту в даному випадку є забезпечення збереження речових доказів, а підставою відповідність вилученого майна критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до п.1,2,5,6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя дослідив зазначені в клопотанні слідчого обставини та дійшов обгрунтованого висновку, про те, що накладення арешту на деревину (дрова) ясеня і дуба є необхідним тимчасовим заходом, оскільки майно, щодо якого вирішується питання про арешт, постановою слідчого від 17.02.2017 року визнане речовими доказами в кримінальному провадженні, як такі, що зберегли на собі його сліди, в зв`язку з чим з метою виконання вимог процесуального забезпечення ідентифікації, виявлення, фіксування слідів діяннящо містять ознаки злочину, передбаченого ст. 246КПК України з метою заборони відчуження майна, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на відповідне майно.

В той же час автомобіль "ЗІЛ", д.н.з. НОМЕР_1 на думку слідчого судді не відповідає вимогам ст.98 КПК України і підлягає негайному поверненню власнику чи володільцю відповідно до ч.3 ст.173 КПК України після його звернення до Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області.

Арешт майна, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною підставою для арешту такого майна (та на відміну від забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна, як окремих правових підстав) не вимагає оголошення підозри в кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Приймаючи рішення про арешт майна слідчий суддя виходить з того, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна може призвести до його зникнення, реалізації або настання інших наслідків, які можуть перешкодити забезпеченню процесуальних рішень по кримінальному провадженню, оскільки зазначенау клопотанні деревина (дрова) ясеня і дубавідповідає критеріям зазначеним у ст.98 КПК України.
Таким чином, враховуючи, що клопотання слідчого відповідає вимогам ст.171 КПК України, а вказана в ньому деревина (дрова) ясеня і дуба, відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.98 КПК України, то на вказане майно слід накласти арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.98, 170-173 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Частково задовольнити клопотання заступник начальника СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна.

Накласти арешт на деревину (дрова) ясеня і дубафактичним власником є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , з позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання, яка буде зберігатися на території Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області, що за адресою м.Хорол вул. Незалежності, 80, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Зобов`язати Хорольський ВП ГУНП в Полтавській областінегайно повернути власнику ОСОБА_6 чи володільцю ОСОБА_5 відповідно до ч.3 ст.173 КПК України після його зверення до Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області вилучений згідно протоколу огляду автомобіль "ЗІЛ", д.н.з. НОМЕР_1 .

Виконання ухвали покласти на заступниканачальника СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 .
Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя Хорольського районного

суду Полтавської області: ОСОБА_1