1Справа № 335/4812/17 1-кс/335/3262/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТАНОВИВ:
Слідчий та прокурор у судовому засіданні клопотання підтримали, просили його задовольнити.
Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання та накладення арешту на майно.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Слідчим суддею встановлено, що 13 квітня 2017 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів та за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна. Отже, санкція ч. 5 ст. 191 КК України передбачає покарання у вигляді конфіскації майна.
З наданих матеріалів випливає, що підозрюваний ОСОБА_5 має відкритий розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 у публічному акціонерному товаристві «Кредобанк».
Проаналізувавши надані матеріали та враховуючи, що санкція ч. 5 ст. 191 КК України передбачає такий вид покарання як конфіскацію, з метою запобігання відчуження майна та забезпечення його можливої конфіскації, слід частково задовольнити клопотання слідчого шляхом накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунках, а так само на орендовані депозитарні скриньки (банківські скриньки, індивідуальні банківські сейфи, абонентські сейфи), відкриті та розмішені на ім`я ОСОБА_5 у публічному акціонерному товаристві «Кредобанк», заборонивши останньому проводити видаткові операції по перерахуванню і зняттю грошових коштів з банківських рахунків та мати доступ до вмісту розмішених депозитарних скриньок.
Що стосуються вимог слідчого про зобов`язання службових осіб банку надати письмову інформацію про залишок грошових коштів на вказаних рахунках на момент пред`явлення ухвали суду про накладення арешту, а також щомісяця до 30 числа надавати таку інформацію ініціатору винесення подання, то зазначена вимога не ґрунтується на законі та задоволенню не підлягає.
Підсумовуючи викладене, в цілому клопотання задовольняється частково.
Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого слідчого управління ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_7 задовольнити частково.
В іншій частини вимог клопотання відмовити.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1