Провадження № 11-кп/792/240/17
Справа № 688/3946/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.186, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357, Доповідач ОСОБА_2
ч.2 ст.187, ч.2 ст.185, ч.3 ст.186, ч.1 ст.162,
ч.1 ст.304, ч.2 ст.125, ч.2 ст.186 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.04.2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000538 від 02 червня 2015 року, за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 березня 2017 року,-
у с т а н о в и л а :
Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 03 березня 2017 року повернуто прокурору Шепетівської місцевої прокуратури обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000538 від 02 червня 2015 року про обвинувачення ОСОБА_13 за ч.2 ст.186, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357, ч.2 ст.187, ч.2 ст.185, ч.3 ст.186, ч.1 ст.162, ч.1 ст.304 КК України, ОСОБА_14 за ч.2 ст.186, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357, ч.2 ст.187, ч.2 ст.185 КК України, ОСОБА_15 за ч.2 ст.186, ч.1 ст.357, ч.3 ст.186 КК України, ОСОБА_16 за ч.3 ст.186, ч.2 ст.125, КК України, ОСОБА_17 за ч.3 ст.186 КК України та ОСОБА_18 за ч.2 ст.187, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України.
Своє рішення суд першої інстанції обґрунтовував тим, що як вбачається зі змісту обвинувального акту, при формулюванні обвинувачення по епізодах вчинення злочинів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 19 червня 2015 року щодо потерпілого ОСОБА_19 ; ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_18 27 липня 2015 року щодо потерпілого ОСОБА_20 ; ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 і ОСОБА_17 . 10 та 11 вересня 2015 року щодо потерпілої ОСОБА_21 у ньому не зазначено ролі кожного з них у вчиненні злочинів, що є істотним порушенням вимог кримінально процесуального закону, яке може перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Крім того, в обвинувальному акті при викладі фактичних обставин кримінальних правопорушень та при формулюванні обвинувачення за вказаними епізодами злочинної діяльності, також, не викладено спосіб вчинення цих злочинів, що є порушенням права обвинувачених на захист, тому обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор просила скасувати ухвалу місцевого суду про повернення обвинувального акту та призначити новий розгляд обвинувального акту у суді першої інстанції.
Вказує, що суд першої інстанції, повертаючи прокурору обвинувальний акт для усунення недоліків, дійшов помилкових висновків про порушення зазначених вимог кримінального процесуального закону та неможливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.
Висновки суду не відповідають фактичним обставинам, а судом при винесенні ухвали допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства, які перешкодили ухваленню законного та обґрунтованого судового рішення-призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.
Прокурор зазначає, що в оскаржуваній ухвалі стверджується, що вищевказаний обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.ст.91, 291 КПК України, зокрема: на переконання суду, органом досудового розслідування не вказані всі обставини щодо способу вчинення злочинів по епізодах щодо потерпілих ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ролі кожного з них.
Прокурор посилається на те, що у всіх епізодах вказано спосіб вчинення кримінальних правопорушень, а місцевим судом порушено вимоги ст.28 КПК України, відповідно до якої під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, тому, повернення обвинувального акту затягує проведення судового засідання у розумні строки.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які заперечили проти апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України в підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Вимоги до обвинувального акта викладені в ст.291 КПК України.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт, зокрема, повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Зазначені вимоги до обвинувального акта дають достатні підстави для висновку про те, що викладені в ньому фактичні обставини, правова кваліфікація кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення повинні між собою узгоджуватися.
Відповідно до ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Частиною 3 ст.42 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють або обвинувачують.
Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, що передбачено ч.2 ст.9 КПК України.
Як видно з матеріалів кримінального провадження судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що в обвинувальному акті при формулюванні обвинувачення по епізодах вчинення злочинів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 19 червня 2015 року щодо потерпілого ОСОБА_19 ; ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_18 27 липня 2015 року щодо потерпілого ОСОБА_20 ; ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 і ОСОБА_17 . 10 та 11 вересня 2015 року щодо потерпілої ОСОБА_21 у ньому не зазначено ролі кожного з них у вчиненні злочинів, що є істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, яке може перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Крім того, в обвинувальному акті при викладі фактичних обставин кримінальних правопорушень та при формулюванні обвинувачення за вказаними епізодами злочинної діяльності, також, не викладено спосіб вчинення цих злочинів, що є порушенням права обвинувачених на захист.
Викладене в обвинувальному акті обвинувачення позбавляє місцевий суд, відповідно до ч.1 ст.348 КПК України, роз`яснити обвинуваченим суть обвинувачення, і, як наслідок, з`ясувати в обвинувачених чи визнають вони себе винними, а сторону захисту наведені порушення позбавляють можливості ефективно захищатись від пред`явленого обвинувачення.
Наведені порушення також позбавляють місцевий суд ухвалити законне та обґрунтоване рішення за наслідками розгляду кримінального провадження.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відсутність чіткого сформульованого обвинувачення порушує один з основних конституційних принципів право обвинуваченого на захист та справедливий судовий розгляд, позбавляє права обвинуваченого знати, в яких конкретно діях його обвинувачують та за якими фактичними обставинами, подальшій можливості викладення своїх показань, заперечень, в тому числі щодо прийнятих процесуальних рішень, а також позбавляє місцевий суд належним чином встановити істину в кримінальному провадженні.
Відсутність сформульованого обвинувачення в обвинувальному акті суперечить загальним засадам кримінального провадження, в тому числі й забезпечення права на захист, яке знаходить свій прояв не лише в наданні можливості обвинуваченому мати захисника, а й можливості реалізувати інші надані йому права, зокрема право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують, а також позбавляли суд першої інстанції можливості роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення, що відповідно до приписів ст.348 КПК України, є обов`язком суду.
Судом першої інстанції встановлені недоліки не давали суду першої інстанції підстав для призначення справи до судового розгляду, а обвинувальний акт в зв`язку з невідповідністю останнього вимогам ст.291 КПК України на підставі ст.314 КПК України обґрунтовано повернутий керівнику Шепетівської місцевої прокуратури Хмельницької області, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги прокурора, що обвинувальний акт відповідав вимогам ст.291 КПК України, та що в місцевого суду були всі підстави для призначення судового розгляду.
Тому суд першої інстанції, дослідивши та вивчивши зміст обвинувального акту, перевіривши його на відповідність вимогам ст.291 КПК України, дійшов законного, обґрунтованого та вмотивованого висновку про необхідність повернення обвинувального акту в зв`язку з його невідповідністю вимогам Закону.
Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а :
Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 березня 2017 року про повернення керівнику Шепетівської місцевої прокуратури Хмельницької області обвинувального акту по кримінальному провадженню №0000538 від 02 червня 2015 року по обвинуваченню:
ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357, ч.2 ст.187, ч.2 ст.185, ч.3 ст.186, ч.1 ст.162, ч.1 ст.304 КК України;
ОСОБА_14 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.357, ч.2 ст.187, ч.3 ст.357, ч.2 ст.185 КК України;
ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.357, ч.3 ст.186 КК України;
ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.186, ч.2 ст.125 КК України;
ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України;
ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357, ч.2 ст.185 КК України;
залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий /підпис/ Судді /підписи/
З оригіналом згідно:
Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2 .