АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 11-cc/790/304/17 Головуючий І інстанції
Справа № 640/1964/17 ОСОБА_1
Категорія: В порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 року судова колегія судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_7
слідчий: ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові матеріали даного провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 09 лютого 2017 року , -

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 09 лютого 2017 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_9 , по кримінальному провадженню №0000131 від 07.02.2017 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Застосовано відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№ 27) на 60 днів - до 07 квітня 2017 року.

Визначено ОСОБА_10 заставу в сумі 40 000 грн. (сорок тисяч) грн.

Досудовим слідством встановлено, що в провадженні слідчого відділу СУ ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0000131 від 07.02.2017 року, розпочате за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч.2 ст. 189 КК України.

07.02.2017 року ОСОБА_10 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

08.02.2017 підозрюваному ОСОБА_10 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч.2 ст. 189 КК України, тобто незаконне викрадення людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів та вимагання, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Задовольняючи клопотання слідчого, про застосування до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_10 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України, та вважав встановленим існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилався слідчий в своєму клопотанні.(а.с. 2-3)

Разом з цим, слідчий суддя при визначенні розміру застави ОСОБА_10 , прийшов до висновку про необхідність визначення розміру застави, у розмірі 25 розмірів мінімальної заробітної плати, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 09.02.2017 року про обрання ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановивши нову ухвалу, якою обрати останньому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби без застосування електронних засобів контролю.

Адвокат обґрунтовує апеляційну скаргу тим, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню, а ухвала суду не відповідає фактичним обставинам справи, ризики на які посилався слідчий не доведені.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_7 , яка наполягала на задоволенні апеляційної скарги, думку прокурора який заперечував проти заявлених апеляційних вимог, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали судової справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку щодо доведеності обґрунтованої підозри ОСОБА_10 у скоєнні тяжкого злочину, та наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України і з цим погоджується колегія суддів.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

В обґрунтування клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України; наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які на переконання прокурора, у сукупності із даними про особу підозрюваного свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_11 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою ( а.с.2-3).

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про :

1.наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінальних правопорушень,

передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України ;

2.наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний

може вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

3.недостатність застосування до ОСОБА_10 більш м`яких запобіжних заходів,

аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст.196 КПК України (а.с.31-32). З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою погоджується і апеляційний суд.

Суд, обираючи запобіжний захід, враховуючи доведеність підозри, ризиків та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості, особу підозрюваного, зробив вірний висновок визначаючи до ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді застави з покладенням на останнього виконання обов`язків з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки.

З таким висновком слідчого судді погоджується і колегія суддів.

За таких обставин, ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу, винесена обгрунтовано, відповідає вимогам КПК України, а тому підстав для її скасування з приводів зазначених в апеляції прокурора колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_10 - ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 09 лютого 2017 року залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 09 лютого 2017 року по кримінальному провадженню №0000131 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з визначенням розміру застави в сумі 40 000 грн. (сорок тисяч) грн.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до ч.4 ст. 424 КПК України.

Головуючий - ОСОБА_2
Судді - ОСОБА_3
ОСОБА_4