У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_5,
суддів ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши в судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 вересня 2016 року та 25 жовтня 2016 року щодо нього,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19 лютого 2016 року, залишеною без зміни ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18 липня 2016 року, ОСОБА_4 повернуто його клопотання про застосування Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув'язнення у строк покарання» та роз'яснено йому право на звернення з відповідним клопотанням до суду за місцем відбування покарання.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 вересня 2016 року відмовлено засудженому ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 18 липня 2016 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 вересня 2016 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 1 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 29 червня 2016 року залишено без руху і встановлено строк для усунення недоліків касаційної скарги.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 жовтня 2016 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 29 червня 2016 року повернуто заявнику в зв'язку з тим, що недоліки касаційної скарги не усунуто.

Засуджений ОСОБА_4 звернувся із заявою до Верховного Суду України про перегляд постановлених щодо нього судових рішень з підстав, передбачених пунктами 1 та 2 статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). Вважає, що суд безпідставно не зарахував час перебування його під вартою після вступу вироку в законну силу до строку попереднього ув'язнення.

Просить скасувати ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 вересня 2016 року і 25 жовтня 2016 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, обговоривши викладені у заяві засудженого доводи та перевіривши додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Згідно зі статтею 444 КПК Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом. Цей перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Пунктами 1 та 2 статті 445 КПК передбачено, що підставами для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, є:

1) неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень (крім питань неоднакового застосування санкцій кримінально-правових норм, звільнення від кримінальної відповідальності чи покарання);

2) неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої цим Кодексом, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень.

За змістом частини першої статті 446 КПК Верховний Суд України здійснює перегляд судових рішень з підстав, передбачених пунктами 1-3 статті 445цього Кодексу, після їх перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до частини четвертої зазначеної статті не може бути подана заява про перегляд ухвал суду касаційної інстанції, які не перешкоджають провадженню у справі.

Як убачається з ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 вересня 2016 року, засудженому ОСОБА_4 відмовлено у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 428 КПК, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Отже, касаційний перегляд ухвали Апеляційного суду м. Києва від 18 липня 2016 року, з якою засуджений ОСОБА_4 не погоджується, не проводився.

Іншою ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 жовтня 2016 року засудженому ОСОБА_4 повернуто його касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 29 червня 2016 року в зв'язку з тим, що недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, не усунуто в установлений судом строк.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд касаційної інстанції виходив із дискреційних повноважень суду в кримінальному судочинстві та керувався положеннями статті 429 КПК, згідно з якою касаційний суд вправі повернути особі касаційну скаргу, якщо не усунуто недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Таким чином, оспорювані ухвали касаційного суду не можуть бути предметом перегляду Верховним Судом України в порядку глави 33 КПК.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що заява засудженого ОСОБА_4 є необґрунтованою і не вбачає підстав для допуску справи до провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 445, 446, 451 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 в допуску справи до провадження Верховного Суду України за його заявою про перегляд ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 вересня 2016 року та 25 жовтня 2016 року щодо нього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7