15.02.2017
Справа № 469/1342/16-к
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року Березанський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді- ОСОБА_1
секретаря судових засідань - ОСОБА_2
обвинуваченого- ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алчевськ Луганської області, громадянина України, одруженого, має неповнолітню дитину, раніше не судимого, тимчасово не працюючого, працездатного, освіта середня-спеціальна, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок злочинного порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 10.1, п. 12.1 та п. 1.3, Правил дорожнього руху України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.
Вказані дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження, потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 тяжкі тілесні ушкодження.
Злочин є необережним, форма вини злочинна самовпевненість.
Зазначені обставини підтверджуються наступними доказами.
Основною причиною зазначеного ДТП, на його думку, є неправильна оцінка ним дорожньої обстановки у даній ситуації. У скоєному щиро розкаюється.
Оскільки обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, а також всі фактичні обставини вчинення злочину, за згоди всіх учасників судового провадження із запропонованим судом обсягом дослідження доказів, суд, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового провадження обставин, які ніким не оспорюються, та, переконавшись у добровільності їх позиції, роз`яснивши процесуальні наслідки такого порядку дослідження доказів, встановлені ч.3. ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
В зв`язку з цим, у відповідності з положеннями ч.3. ст.349 КПК України суд ухвалив, обсяг доказів, що підлягають дослідженню в судовому засіданні, обмежити допитом обвинуваченого, а також дослідженням письмових доказів, що містять дані про обставини дорожньо-транспортної пригоди, письмових доказів, що підтверджують наявність у потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 тілесних ушкоджень та їх тяжкість, а також письмових доказів, що містять характеризуючі дані про особу обвинуваченого.
Дослідивши докази сторони обвинувачення, суд вважає, що крім показань обвинуваченого його вина у інкримінованому йому злочині також підтверджується наступними доказами.
Так, згідно Висновку експерта №1751 від 26.11.2014 року (а.п.79-80), складеному за наслідками судовомедичної експертизи, гр. ОСОБА_6 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, забоїв м`яких тканин голови, закритого багаточисленного перелому лівого стегна в нижній третині зі зміщенням, закритих переломів обох кісток обох гомілок в нижній третині зі зміщенням, забійної рани лівого колінного суглобу, саден верхніх та нижніх кінцівок, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, за ознаками довго тривалості розладу здоров`я строком понад 21 день.
Згідно висновку судовомедичних експертиз №1806 від 15.12.2014 року та №1318/1806-14 від 25.08.2016 року (а.п.83-87, 88-91) ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітини, переломів ребер зліва та з права, ускладненим лівостороннім гемо пневмотораксом, забій серця, забій лівої молочної залози, лівого колінного суглобу, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою загрози для життя.
Згідно Висновку експерта №1752 від 26.11.2014 року (а.п.75-76), складеному за наслідками судовомедичної експертизи, ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку середнього ступеня, закритих переломів кісток зводу і основи черепа, закритого перелому скуло орбітального комплексу зліва, забою та крововиливів м`яких тканей обличчя більше зліва, закритого перелому кісток правого передпліччя в нижній третині зі зміщенням, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою загрози для життя.
Таким чином, аналізуючи кожний з наведених доказів обвинувачення окремо, та їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає зазначені докази належними і допустимими та такими, що підтверджують вину ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Призначаючи обвинуваченому покарання необхідне і достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів, суд у відповідності з положеннями ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів та особу обвинуваченого, а саме, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий (а.п.100, 104), на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.п.101, 102).
Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Відповідно до викладеного, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити основне покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.286 КК України, у виді позбавлення волі, та додаткове покарання, передбачене санкцією зазначеної статті Кримінального кодексу України, у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, наявність обставин, що пом`якшують покарання, приймаючи до уваги позитивні дані про особу обвинуваченого, та інші обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, і вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
На підставі п.п. 5 ч.9 ст.100 КПК України речові докази по справі:
Надані суду документи зберігати при справі.
Заходи забезпечення кримінального провадження щодо обвинуваченого в ході досудового розслідування не застосовувалися, і підстави для їх застосування судом відсутні.
Відповідно до положень ст.ст.122, 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судово-автотехнічної експертизи по дослідженню технічного стану транспортних засобів у сумі 983,84 гривень згідно довідки від 02.09.2014 року (а.п.92), витрати на залучення експертів для проведення судово-автотехнічної експертизи по дослідженню технічного стану транспортного засобу вартістю 983,84 гривень згідно довідки від 02.09.2014 року (а.п.93), витрати на залучення експертів для проведення судово транспортно-трасологічної експертизи у сумі 1967,68 гривень згідно довідки від 02.09.2014 року (а.п.94) та витрати на залучення експертів для проведення судово-автотехнічної експертизи у сумі 369,00 гривень згідно Акта здачі-приймання висновку судового експерта від 21.12.2015 року (а.п.95).
Керуючись ст.100, ч.3 ст.349, ст.ст.368-371, 373-374, 376, КПК України, суд,

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на два роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Строк відбування покарання обчислювати з моменту проголошення вироку.
На підставі п.5 ч.9 ст.100 КПК України речові докази у кримінальному провадженні, а саме:
Надані суду документи зберігати при справі.
Відповідно до положень ст.ст.122, 124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів на загальну суму 4304, 36 грн., в тому числі: процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судово-автотехнічної експертизи по дослідженню технічного стану транспортних засобів у сумі 983,84 гривень згідно довідки від 02.09.2014 року (а.п.92), витрати на залучення експертів для проведення судово-автотехнічної експертизи по дослідженню технічного стану транспортного засобу вартістю 983,84 гривень згідно довідки від 02.09.2014 року (а.п.93), витрати на залучення експертів для проведення судово транспортно-трасологічної експертизи у сумі 1967,68 гривень (а.п.94) та витрати на залучення експертів для проведення судово-автотехнічної експертизи у сумі 369,00 гривень згідно Акта здачі-приймання висновку судового експерта від 21.12.2015 року (а.п.95).
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області через Березанський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: