Провадження №1-кп/761/249/2017
В И Р О К
Іменем України
23 березня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі - головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 120 151 001 000 091 93, у якому

гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с Тутапешта Ленкаранського району Республіки Азербайджан, громадянин Республіки Азербайджан, азербайджанець, який перебуває у зареєстрованому шлюбі, має 3 неповнолітніх дітей, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , в Україні без визначеного місця мешкання, раніше не засуджувався,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України,

у с т а н о в и в :
ОСОБА_6 вчинив кримінально каране самоправство за нижчевикладених обставин.

Обвинувачений, перебуваючи 06.08.2015 близько 8-ої години на площі Перемоги, 2 у м. Києві, підійшов до торговельної точки з продажу кави, де працювала його знайома -потерпіла ОСОБА_5 .

Під час спілкування між ними виник словесний конфлікт, у зв`язку з яким ОСОБА_6 самовільно взяв мобільний телефон потерпілої «Номі» з сім-картою «Київ стар», який лежав на столі. Діючи самоправно, всупереч установленому порядку вчинення дій щодо чужого майна, вдарив телефоном потерпілої об асфальтове покриття. У подальшому, обвинувачений підняв пошкоджений телефон, у якому зберігалась важлива для потерпілої інформація у вигляді номерів телефонів, фотознімків, смс-повідомлень тощо, та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, завдавши своїми діями значної шкоди потерпілій.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений свою вину за пред`явленим обвинуваченням визнав повністю, дав показання по суті справи, які як в цілому, так і в окремих деталях відповідають обставинам, викладеним у цьому вироку. Крім того додав, що, вчиняючи вищезазначені дії, корисливих мотивів не мав. Свій вчинок пояснив ревнощами, оскільки ОСОБА_5 почала уникала зустрічей з ним і він припускав, що телефоном потерпіла користується для спілкування з іншими чоловіками. Після тих подій телефон він викинув через те, що будь-якого інтересу, у т.ч. матеріального для нього зазначений пристрій не представляв, сім-карту мобільного оператора залишив собі.

Відповідно до протоколу огляду від 09.08.2015 ОСОБА_6 передав органу досудового розслідування сим-карту мобільного оператора «Київ-стар», яка вилучена ним з телефону потерпілої.

Постановою від 11.08.2015 вказана сім-карта визнана речовим доказом та приєднана до матеріалів кримінального провадження.

Свої показання обвинувачений уточнив під час проведення з ним 14.08.2015 слідчого експерименту, у ході якого ОСОБА_6 безпосередньо на місці події відтворив послідовність своїх дій.

Потерпіла також підтвердила показання обвинуваченого, зазначивши, що дійсно раніше підтримувала стосунки з ОСОБА_6 , однак у подальшому вирішила припинити зв`язок з ним. Обвинувачений через це почав наполегливо шукати зустрічей з нею. У зазначений у цьому вироку день ОСОБА_6 прийшов на її робоче місце та почав вимагати від неї пояснень. Потім схопив її мобільний телефон та з силою вдарив його об асфальт. Підібравши телефон, знову кинув його у бік проїзної частини. Від удару телефон розбився, рештки телефону обвинувачений забрав з собою. Ні матеріальних, ні моральних претензій потерпіла до ОСОБА_6 не має, на суворому покаранні не наполягала.

Суд, допитавши обвинуваченого, потерпілу, дослідивши письмові докази, вважає, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого за ст.356 КК України прокурором кваліфіковані правильно, як самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення дій, правомірність яких оспорюються окремим громадянином та які заподіяли значної шкоди.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_6 характеризується посередньо, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не засуджувався.

До ОСОБА_6 застосовувалось видворення за межі України з забороною в`їзду в Україну упродовж п`яти років, починаючи з 21.02.2007.

На день ухвалення цього вироку обвинувачений перебуває під вартою в Полтавській установі виконання покарань управління ДПтС України в Полтавській області (№23) у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності.

Обставини, які відповідно до ст. 66, 67 КК України пом`якшують або обтяжують покарання, судом не встановлені.

При призначенні покарання суд у відповідності з ст.65 КК України враховує обставини та мотив скоєння злочину, характер та ступінь його суспільної небезпеки, особу обвинуваченого.

За сукупністю обставин вчинення кримінального правопорушення, його ступеню тяжкості, а також враховуючи дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що лише реальне покарання зможе вплинути на обвинуваченого та здатне виправити поведінку ОСОБА_6 . Тому суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого покарання у виді арешту у межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Під час досудового розслідування процесуальні витрати не понесені, речовий доказ - сім-карта мобільного оператора «Київ стар» зберігається при матеріалах судового провадження.

Суд також вважає наявними підстави для звернення у дохід держави застави у розмірі 12 180 грн., оскільки обвинувачений після його звільнення з-під варти порушив обов`язки, які покладені на нього ухвалою слідчого судді від 31.10.2015.

На підставі викладеного, керуючись ст. 60, 65 КК України, ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 356 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.

До набрання вироком законної сили змінити застосований до ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні запобіжний захід з застави на тримання під вартою.

Строк відбування призначеного покарання відраховувати з 23.03.2017, тобто з дня зміни ОСОБА_6 запобіжного заходу, зарахувавши у строк відбування покарання попереднє ув`язнення ОСОБА_6 у період з 30.10.2015 по 05.11.2015 включно.

Речовий доказ - сім-карту мобільного оператора «Київ стар» зберігати при матеріалах судового провадження.

Після набрання цим вироком законної сили заставу у сумі 12 180 (дванадцять тисяч сто вісімдесят) грн. звернути у дохід держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1