справа № 208/7604/16-к
№ провадження 1-кп/208/584/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2016 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 .

Розглянувши кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003285 від 28.11.2016 року та угоду про примирення відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українець, громадянин України, маючий базову загальну середню освіту, не працюючий, студент 2-го курсу ДПТНЗ «ДППРКБА», не одружений, дітей на утримані не маючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:
27 листопада 2016 року приблизно о 16.30 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 перебував на зупинці трамваїв №1 та №4 «Майдан Героїв», що розташована між будинком №2 по проспекту Тараса Шевченка (у минулому вулиця Сировця) та будинком №30 по проспекту Свободи (у минулому проспект Леніна) в місті Кам`янському, де він побачив раніше знайомого йому ОСОБА_4 . При цьому ОСОБА_5 було достовірно відомо, що у ОСОБА_6 у володінні перебуває мобільний телефон «Samsung GT-I9500ZWASEK» ІМЕІ НОМЕР_1 . В цей момент у ОСОБА_5 виник раптовий протиправний умисел, спрямований на заволодіння зазначеним вище мобільним телефоном, шляхом зловживання довірою ОСОБА_6

27 листопада 2016 року приблизно о 16.30 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи на зупинці трамваїв №1 та №4 «Майдан Героїв», що розташована між будинком №2 по проспекту Тараса Шевченка (у минулому вулиця Сировця) та будинком №30 по проспекту Свободи (у минулому проспект Леніна) в місті Кам`янському, реалізовуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, розуміючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, зважаючи на довіру зі сторони ОСОБА_4 , ОСОБА_5 попросив ОСОБА_6 передати йому мобільний телефон «Samsung GT-I9500ZWASEK» ІМЕІ НОМЕР_1 для здійснення дзвінка, пообіцявши при цьому ОСОБА_7 його повернути, при цьому не маючи наміру повертати мобільний телефон ОСОБА_7 . ОСОБА_4 , зважаючи на дружні стосунки із ОСОБА_5 та довіряючи йому, передав останньому свій мобільний телефон «Samsung GT-I9500ZWASEK» ІМЕІ НОМЕР_1 вартістю 3000 (три тисячі) гривень, при умові, що ОСОБА_5 поверне його після здійснення дзвінка. Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, не маючи наміру повертати ОСОБА_4 його мобільний телефон, ОСОБА_5 під приводом здійснення дзвінка взяв мобільний телефон «Samsung GT-I9500ZWASEK» ІМЕІ НОМЕР_1 та пішов у напрямку будинку №51 по проспекту Свободи (у минулому проспект Леніна) в місті Кам`янському.

27 листопада 2016 року, отримавши реальну можливість розпоряджатись майном ОСОБА_4 , а саме його мобільним телефоном «Samsung GT-I9500ZWASEK» ІМЕІ НОМЕР_1 , ОСОБА_5 заклав зазначений мобільний телефон до ПТ «Ломбард «Онікс» Анохіна, Яценко», розташований за адресою: місто Кам`янське, проспект Свободи, 55, тобто розпорядився ним на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_5 умисно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою, заволодів мобільним телефоном «Samsung GT-I9500ZWASEK» ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 3000 (три тисячі) гривень, заподіявши потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 3000 (три тисячі) гривень.

Своїми умисними діями, що виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України.

16 грудня 2016 року між потерпілим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з одної сторони, та обвинуваченим у кримінальному провадженні № 0003285 від 28 жовтня 2016 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , укладено угоду про примирення, додержуючись наступних умов.

Сторони не мають сумнівів щодо добровільності та істинності їхніх позицій.

У кримінальному провадженні потерпілий ОСОБА_8 цивільний позов не заявляв, претензій майнового характеру не має, оскільки збитки відшкодовані йому в повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення та у скоєному розкаявся, та зобов`язується беззастережно визнати винуватість в обсязі обвинувачення у судовому провадженні. В судовому засіданні винним себе визнав у повному обсязі, злочин скоїв при обставинах, вказаних в обвинувальному акті, розкаюється, попросив вибачення у потерпілого, відшкодував заподіяну шкоду.

Потерпілий ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_5 визнають та підтверджують, що обставини події кримінального правопорушення досудовим розслідуванням встановлено правильно.

Відповідно до ст.471 КПК України, обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язується не вчиняти інших злочинів в подальшому, а потерпілий в свою чергу вважає за можливе при вирішенні питання щодо міри покарання за ч.1 ст.190 КК України призначити у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 (вісімсот п`ятдесят) гривень).

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.1 ст.190 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 (вісімсот п`ятдесят) гривень).

При цьому, обвинувачений розуміє, що відповідно до ст.473 КПК України, наслідком укладання та затвердження угоди про примирення для сторін є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України, та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього КПК України.

Потерпілий розуміє, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди про примирення для сторін є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності та відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Підстави оскарження вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені і п.1 ч.1 ст.394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч.3 ст.424 КПК України, їм роз`яснено і є зрозумілими.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого мені кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявления клопотань, свідків і надання суду своїх доказів обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено і є зрозумілими.

Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону з будь-якого положення складеної угоди.

У разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення. Обвинувачений свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю.

Потерпілий ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення та просить затвердити зазначену угоду, події відбувалися так, як було встановлено в ході досудового слідства і як розповідає обвинувачений, шкоду йому відшкодовано.

За таких обставин суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення обвинуваченого, потерпілого, думку прокурора, прийшов до висновку, що відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України, які, згідно з положеннями ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних правопорушень невеликої тяжкості.

Судом встановлено, що угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим укладена добровільно без застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілому роз`яснено наслідки затвердження угоди про примирення, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення в підготовчому судовому засідання згідно ст.314 КПК України між потерпілим та обвинуваченим та призначення обвинуваченому узгодженої між сторонами міри покарання.

Питання щодо судових витрат слідує вирішити в порядку, передбаченому ст.124 КПК України,

Питання щодо речових доказів слідує вирішити в поряду, передбаченому ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.314,370,373,374,469,471,474-475 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 16 грудня 2016 року у кримінальному провадженні за № 0003285 від 28.11.2016 року укладену між потерпілим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українець, громадянин України, маючий базову загальну середню освіту, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , не судимий, з одної сторони, та обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українець, громадянин України, маючий базову загальну середню освіту, не працюючий, студент 2-го курсу ДПТНЗ «ДППРКБА», не одружений, дітей на утримані не маючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України і призначити покарання за ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази: мобільний телефон "Samsung GT-I9500ZWASEK" ІМЕІ НОМЕР_1 , flash-картку MicroSD об`ємом 4 Гб, sim-картку оператора «Київстар» НОМЕР_2 та sim-картку оператора «life» НОМЕР_3 , вилучений 29 листопада 2016 року у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0003285 від 28 листопада 2016 року, переданий до камери схову Заводського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути потерпілому.

Договір про надання фінансового кредиту під заставу; 2.2726/10 від 22.09.2016 року Повним товариством «Ломбард «Онікс» Анохіна, Яценко» залишити в матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 176,20 грн. витрат на проведення судової товарознавчої експертизи за № 5892-16 від 07.12.2016 року.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської обл. через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.3 ст.394 КПК України:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу.

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1