АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря
судового засідання - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 та обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 03.10.2016 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , у кримінальних провадженнях №0005742, 0001471,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_8 ,
обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_5 ,
захисників - ОСОБА_9 , ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_7 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:

23.07.2002 року за ч.2 ст. 307 КК України на 5 років позбавлення волі; 12.12.2006 року за ч.2 ст. 309 КК України на 5 років позбавлення волі; 06.03.2007 року за ч.2 ст. 309 КК України на 2 роки 8 місяців позбавлення волі; 31.05.2011 року за ч.2 ст.309 КК України на 3 роки позбавлення волі, 14.08.2013 року звільнена по відбуттю строку покарання.

Засуджена за ч. 1 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту, за ч. 2 ст.185 КК України на 1 рік позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 70, 72 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено 1 рік позбавлення волі.

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , раніше судимий: 16.10.2003 року за ч.3 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі, з іспитовим строком на 3 роки; 31.03.2005 року за ч.3 ст.185, ст. 71 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі; 04.11.2009 року за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі; 25.10.2012 року за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, 25.04.2015 року звільнений по відбуттю строку покарання.

Засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України на 1 рік обмеження волі, за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 70, 72 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено 1 рік позбавлення волі.

По провадженню вирішено питання щодо цивільного позову та речових доказів.

За вироком суду, ОСОБА_7 , 11.06.2015 року, приблизно о 19 год. 55 хв., знаходячись в торгівельному залі аптеки «Вітамін», яка розташована за адресою: пр. Перемоги, 136-В в Києві, скориставшись тим, що за її діями ніхто з оточуючих не спостерігає, відчинила скляні дверцята шафи в цій аптеці та таємно викрала товари, а саме: креми та масла (для різного застосування), засіб для купання, шампуні, гель, молочко зволожуюче, серветки вологі, що належить ТОВ «Вітамінка», розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши майнову шкоду на загальну суму 1 486 грн. 78 коп.

Крім цього, ОСОБА_7 , 08.08.2015 року, в період часу з 21 год. 05 хв. по 21 год. 30 хв., знаходячись в торгівельному залі аптеки «Вітамін», що розташована за вищезазначеною адресою, за попередньою змовою з

ОСОБА_5 , скориставшись тим, що за її діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, відкривши дверцята шафи а аптеці, повторно, таємно викрала майно, яке належить ТОВ «Вітамінка» помістивши його до своєї сумки та до рюкзаку ОСОБА_5 , розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Після чого, ОСОБА_7 цього ж дня повернулася до приміщення аптеки «Вітамін», та приблизно о 21:30 годині, за попередньою змовою з

ОСОБА_5 , скориставшись тим, що за їхніми діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, повторно, таємно викрала чуже майно, відкривши дверцята вказаної шафи в цій аптеці, помістила товари до своєї сумки та до рюкзаку ОСОБА_5 після чого, з викраденим майном з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_7 08.08.2015 року, в період з 21 год. 05 хв. по 21 год. 30 хв. за попередньою змовою з ОСОБА_5 повторно, таємно викрала чуже майно, а саме: гель-пілінг для душу, грязі та креми (для різного застосування), скраби, душ-пілінг, рідке мило, бальзами для волосся, демакіяж, маски для обличчя, масло для волосся, вершки, шампуні, спричинивши майнову шкоду на загальну суму 1 440 грн. 58 коп.

Крім цього, ОСОБА_7 17.08.2015 року, приблизно о 21 год. 40 хв., знаходячись в торгівельному залі аптеки «Вітамін»,що розташована за адресою пр. Л. Курбаса, 20 в м. Києві, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , повторно, таємно викрали чуже майно. При цьому, перебуваючи в приміщенні аптеки діючи згідно раніше досягнутої домовленості, ОСОБА_7 звернулась з проханням до фармацевта показати їй лікарській засіб, який вона начебто має намір придбати, чим відволікла її увагу, в цей час, ОСОБА_5 , скориставшись тим, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, дістав зі стелажу з товарами біля каси №3, упаковку жувальних гумок, які сховав за пояс штанів. Після чого, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши ТОВ «Вітамінка» майнову шкоду на 317 грн. 75 коп.

Крім цього ОСОБА_5 , 10.02.2016 року, приблизно в 19 год. 05 хв., перебуваючи в приміщенні магазину "Космо", що розташований за адресою:

м. Київ, пр-т Перемоги, 136, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, намагався повторно таємно викрасти з полиці цього магазину товар, помістивши його під куртку, у яку він був одягнутий, а саме: гелі, піну та бальзам для гоління на загальну суму 548 грн. 18 коп. (без ПДВ), який належить ТОВ "СУМАТРА-ЛТД", однак не довів свій злочинний умисел до кінця, з причин що не залежали від його волі, оскільки перетнувши лінії кас та направившись до виходу з магазину, був затриманий працівниками охорони магазину разом із наявним при ньому товаром, який він намагався повторно викрасти.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_5

ОСОБА_6 просить вирок суду змінити, призначити покарання у виді 6 місяців арешту, з встановленням часу призначеного покарання та зарахувати строк перебування ОСОБА_5 під вартою на підставі ч. 5 ст. 72 КК України.

На обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що покарання призначене її підзахисному є надто суворим, оскільки за своїм видом та розміром є явно несправедливим та не відповідає особі обвинуваченого, який в повному обсязі визнав свою вину у вчиненому злочині, має постійне місце роботи та реєстрації, та з врахуванням пом`якшуючих обставин, зокрема його щире каяття та активного сприяння у розкритті злочинів, дає підстави для пом`якшення призначеного покарання.

Крім цього, зазначає, що судом у вироку у відповідності до ч. 4 ст. 374 КПК України не вирішено питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі не прийнято рішення щодо запобіжного заходу її підзахисному. При цьому, обраний судом запобіжний захід, в даному провадженні, щодо ОСОБА_5 у виді домашнього арешту діяв до 27.07.2016 року, та до постановлення вироку обвинувачений перебував під вартою по іншому провадженню, в зв`язку з чим просить зарахувати строк перебування

ОСОБА_5 під вартою на підставі ч. 5 ст. 72 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить призначити покарання у виді арешту або обмеження волі та застосувати норми ст. 72 КК України.

Такі вимоги мотивує тим, що призначене покарання за своїм розміром є занадто суворим, та судом враховано лише обтяжуючі обставини при призначенні йому покарання, при цьому, з врахуванням ряду пом`якшуючих обставин, зокрема його щирого каяття, активного сприяння у розкритті злочинів, позитивної характеристики з місця проживання, а також того, що він офіційно працевлаштований, має постійне місце реєстрації та проживання, після звільнення з місць позбавленні волі не мав приводів до поліції, мав намір одружитися, визнав цивільний позов та мав намір на відшкодування завданих збитків, що наразі неможливо в зв`язку з перебуванням під вартою, що дає підстави для призначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 просить пом`якшити призначити покарання, врахувавши її щире каяття в скоєному, активне сприяння у розкритті злочинів, які вчинила в зв`язку з сімейними обставинами, зокрема смертю матері, а також те, що вона є інвалідом ІІІ групи пожиттєво, має незадовільний стан здоров`я, на утриманні дитину, що дає підстави для пом`якшення призначеного покарання на обмеження волі або арешт.

Крім цього, просить на підставі ч. 5 ст. 72 КК України перерахувати строк її попереднього ув`язнення в строк покарання, з дня її затримання

19.06.2016 року.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку обвинуваченого

ОСОБА_5 та його захисника, які підтримали апеляційні скарги, не заперечували проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченої

ОСОБА_7 ; обвинувачену ОСОБА_7 та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченої, не заперечували проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг обвинувачених та захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинувачених, колегія суддів уважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів провадження, суд розглянув кримінальне провадження у відповідності з вимогами ч.3 ст. 349 КПК України обмеживши дослідження доказів по провадженню допитом обвинувачених, які повністю визнали себе винними у вчиненні інкримінованих їм злочинів, дали детальні пояснення з приводу обставин їх вчинення, а тому суд обґрунтовано визнав недоцільним дослідження інших доказів по провадженню.

За таких обставин, відповідно до вимог ч. 2 ст. 394 КПК України, враховуючи, що фактичні обставини справи ніким не оспорювалися і докази щодо них, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України, не досліджувалися, висновки суду першої інстанції щодо цих фактичних обставин перевірці апеляційним судом не підлягають.

Таким чином дії, ОСОБА_7 виходячи з визнаних судом доведеними фактичних обставин провадження, кваліфіковані за ч.1 ст. 185,

ч. 2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньої змовою групою осіб, а ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб та закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, що ніким з учасників судового розгляду не оспорюється, а тому ці обставини апеляційним судом не перевіряються, згідно з вимогами ч.1 ст. 404 КПК України.
Що стосується доводів апеляційних скарг захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 та обвинувачених ОСОБА_5 та

ОСОБА_7 про суворість призначеного ОСОБА_5 та

ОСОБА_7 покарання, то колегія суддів вважає їх безпідставними.

Оскільки, вирішуючи питання про призначення ОСОБА_5 покарання суд врахував тяжкість вчинених ним злочинів, які відносяться до злочинів середнього ступеню тяжкості, його особу, який раніше неодноразово судимий, не одружений, працює, має постійне місце реєстрації, посередньо характеризується, обставинами, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння в розкритті злочинів, та за відсутності обставин, що обтяжують покарання, призначив ОСОБА_5 мінімальне покарання в межах санкцій статей за вчинені злочин, яке відповідає ст. 65 КК України і за своїм видом та розміром, на думку колегії суддів, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Підстав для пом`якшення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання та призначення більш м`якого покарання, як про це ставиться в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника, в тому числі з урахуванням пом`якшуючих покарання обставин, на які обвинувачений та захисник вказували в апеляційних скаргах, зокрема щирого каяття та активного сприяння у розкритті злочинів, наявності постійного місця роботи та реєстрації, колегія суддів не вбачає з огляду на те, що вказані обставини в повній мірі враховані при призначенні покарання, а інші зазначені в апеляційних скаргах, зокрема повне визнання вини, а також того, що обвинувачений має постійне місце проживання, де позитивно характеризується, після звільнення з місць позбавленні волі не мав приводів до поліції, мав намір одружитися, визнав цивільний позов, не дають, на думку колегії суддів, підстав для призначення, за сукупністю злочинів, більш м`якого покарання, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, зокрема кількості епізодів злочинної діяльності, переліку та вартості викраденого, невідшкодування завданих злочинами збитків, а також вчинення злочинів за попередньою змовою групою осіб та особи обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, що не дає підстав для призначення, за сукупністю злочинів, більш м`якого покарання.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_7 покарання суд врахував тяжкість вчинених нею злочинів, які відносяться до злочинів середнього ступеню тяжкості, її особу, яка раніше неодноразово судима, не одружена, працює, має постійне місце реєстрації, посередньо характеризується, обставинами, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння в розкритті злочинів, наявності ІІІ групи інвалідності, обставиною, що обтяжує покарання рецидив злочинів, призначив ОСОБА_7 мінімальне покарання в межах санкцій статей за вчинені злочин, яке відповідає ст. 65 КК України і за своїм видом та розміром, на думку колегії суддів, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.

Підстав для пом`якшення обвинуваченій ОСОБА_7 покарання та призначення більш м`якого покарання, як про це ставиться в апеляційній скарзі обвинуваченої, в тому числі з урахуванням пом`якшуючих покарання обставин, на які вона вказувала в апеляційній скарзі, зокрема її щирого каяття, активного сприяння у розкритті злочинів, наявності ІІІ групи інвалідності пожиттєво, колегія суддів не вбачає з огляду на те, що вказані обставини в повній мірі враховані при призначенні покарання, а інші зазначені в апеляційній скарзі, зокрема вчинення злочину в зв`язку з сімейними обставинами - смертю матері, а також те, що вона має на утриманні дитину та незадовільний стан здоров`я, не дають, на думку колегії суддів, підстав для призначення, за сукупністю злочинів, більш м`якого покарання, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, зокрема кількості епізодів злочинної діяльності, переліку та вартості викраденого, невідшкодування завданих злочинами збитків, а також вчинення злочинів за попередньою змовою групою осіб та особи обвинуваченої, яка раніше неодноразово судима, та відбувала покарання у виді тривалого терміну позбавлення волі, що не дає підстав для призначення, за сукупністю злочинів, більш м`якого покарання.
Таким чином, колегія суддів, враховуючи вище наведене, вважає вирок суду, в частині призначеного обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_7 покарання, законним і обґрунтованим, а подані апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 та обвинувачених

ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в цій частині такими, що не підлягають задоволенню.

При цьому, колегія суддів вважає обґрунтованими та такими, що заслуговують на увагу доводи апеляційних скарг захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 та обвинувачених ОСОБА_5 та

ОСОБА_7 про зарахування в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , в зв`язку з чим подані апеляційні скарги в цій частині підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.4 ст. 374 КПК України в резолютивній частині вироку, крім іншого, зазначається початок строку відбування покарання, проте вказаних вимог закону суд першої не виконав, тому вирок в цій частині підлягає зміні, вказавши, що початок строку відбування покарання ОСОБА_7 та

ОСОБА_5 рахувати з дати ухвалення вироку судом першої інстанції з 03.10.2016 року, зарахувавши в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення, з 03.10 по 20.12.2016 року (з моменту ухвалення вироку по день набрання вироком законної сили), а також ОСОБА_5 з 22.06. по 24.06.2016 року період його затримання по даному кримінальному провадженню, а ОСОБА_7 з 23.06 по 03.10.2016 року період затримання по кримінальному провадженню №80006520, згідно ч.5 ст.72 КПК України з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дня позбавлення волі. При цьому враховуючи, що колегією суддів зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_7 термін тримання під вартою по кримінальному провадженню, де злочин вчинено до винесення вироку, який є предметом оскарження в апеляційній інстанції, проте покарання не призначено за правилами ч.4 ст. 70 КК України, тому вказане підлягає врахуванню судом, який буде у відповідності до ст. 537 КПК України вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Істотних порушень вимог КПК України, які б тягли скасування вироку колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_5

ОСОБА_6 та обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 03.10.2016 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , у кримінальних провадженнях №0005742, 0001471 змінити, вказавши початок строку відбування покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_5 рахувати з 03.10.2016 року, зарахувавши в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення згідно ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі, - ОСОБА_7 з 23.06. по 20.12.2016р., а ОСОБА_5 з 22.06. по 24.06. та з 03.10 по 20.12.2016 р.

В решті цей вирок залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а для ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , що утримуються під вартою, з моменту отримання ними копії.

СУДДІ:

___________________ _________________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/2040/2016

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_10
Доповідач ОСОБА_1