Справа № 307/2178/16-к
Провадження № 1-кс/307/143/17
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

04 серпня 2017 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП України у Закарпатській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП України у Закарпатській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горінчово Хустського району Закарпатської області України, зареєстрованого АДРЕСА_1 фактичне місце проживання АДРЕСА_2 , України, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючий, одружений, раніше не судимий, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В проведенні слідчого відділення Тячівського ВП ГУНП у Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження № 0000378 від 24 березня 2016 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Згідно клопотання слідчий вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що 12 лютого 2016 року, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману, на підставі генеральної довіреності засновника ТОВ «Агрохолдінг СКА» ОСОБА_6 , використовуючи фіктивний договір купівлі-продажу №133 від 12.02.2016, укладений між ТОВ «Агрохолдінг СКА», в особі ОСОБА_6 («продавець») та СТОВ «Україна», в особі ОСОБА_7 («покупець»), згідно якого, «продавець» повинен був поставити «покупцю» продукцію, а саме дизельне паливо «Євро-5», в кількості 28 тон, а «покупець» оплатити його вартість в сумі 308 000 гривень, заволодів вказаними грошовими коштами СТОВ «Україна», які ОСОБА_7 , перерахував на банківський рахунок, відкритий у КБ ПАТ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_6 , однак, продукцію у виді дизельного палива марки «Євро-5», в кількості 28 тон, не поставив, таким чином, своїми шахрайськими діями ОСОБА_5 завдав СТОВ «Україна» в особі ОСОБА_7 збитків у великих розмірах, на суму 308 000 гривень.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене у великих розмірах.

30 березня 2017 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

У вчиненні цих кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с. Горінчово Хустського району, мешканець АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, не працюючий, одружений, раніше не судимий.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого, протоколами допиту свідків, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та іншими матеріалами кримінального провадження.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, постійного місця роботи не має, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме встановлено, що ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, може незаконно впливати на свідків кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення,у зв`язку з чим вбачається необхідність у обранні щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор і слідчий клопотання підтримали посилаючись на викладені в письмовому клопотанні обставини.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні свою причетність до інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав і пояснив, що він змушений був терміново тимчасово виїхати, оскільки дружина важко захворіла, перенесла важку операцію ( трапанацію черепа) , що підтверджує медичною документацією і він змушений був вести догляд за нею і за дітьми. Просить не обирати щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, так як зобов`язується не ухилятися від слідства і суду.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.

За матеріалами справи підозра ОСОБА_5 обґрунтовано підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Наведені у клопотанні доводи про те, що ОСОБА_5 знаходячись на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним тяжкого кримінального правопорушення, а також може незаконно впливати на потерпілих, свідків з метою зміни ними показів, перешкоджати кримінальному провадженню ншим чином, або вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим вбачається необхідність у застосуванні щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є припущенням органу досудового слідства, які будь-якими фактичними даними не обґрунтовані.

За таких обставин, один лише характер діяння, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , не може вважатися достатньою підставою для взяття його під варту, та те, що прокурор в судовому засіданні довів лише обставини, передбачені п.1 та п.2 ч.1 ст.194 КПК України, вважаю за можливе, з урахуванням складного сімейного становища, застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Визначаючи адресу, за якою обирається домашній арешт, виходжу із того, що згідно матеріалів клопотання та пояснення ОСОБА_5 він має місце проживання в АДРЕСА_2 .

Разом з цим, при обранні запобіжного заходу у виді домашнього арешту, вважаю за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою; не залишати місце проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.176-205, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Горінчово Хустського району Закарпатської області України , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;
- не залишати місце фактичного проживання АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком до 24.00 год. 25 вересня 2017 року.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення органом внутрішніх справ.
Ухвалу для виконання надіслати за місцем проживання підозрюваного Тячівському ВП ГУНП України у Закарпатській області.
Ухвала судді може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1