Справа № 396/452/17
Провадження № 1-кп/396/87/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.05.2017 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
секретаря ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_2 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
До Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт та угода про примирення, укладена між потерпілою ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_2 .
Під час проведення підготовчого судового провадження потерпіла ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_2 звернулися до суду з клопотанням про затвердження угоди про примирення відповідно до якої: ОСОБА_2 з початку грудня 2016 року на запрошення ОСОБА_6 тимчасово проживав у родині ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_2 .
За час проживання з родиною ОСОБА_8 , ОСОБА_2 переконавшись що родина має дохід у вигляді соціальної допомоги, яка виплачувалася на 4-х малолітніх дітей, та маючи скрутне матеріальне становище, не маючи коштів на святкування новорічних свят, у ОСОБА_2 виник умисел на заволодіння грошовими коштами родини ОСОБА_8 .
З метою заволодіння коштами, шляхом зловживання довірою, з корисливих мотивів з метою особистої наживи ОСОБА_2 почав розповідати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вигадану історію про те, що він працює в м. Києві та може посприяти у працевлаштуванні їх на роботу в цирк «Шапіто» та допоможе останнім у забезпеченні житлом.
Переконавшись в тому, що ОСОБА_7 йому повірила, та готова надавати грошові кошти, доводячи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння коштами ОСОБА_7 , ОСОБА_2 повідомив про те, що для працевлаштування та забезпечення житлом останнім необхідно надати йому грошові кошти, на що ОСОБА_7 погодилася та не знаючи про зловживання довірою з боку ОСОБА_2 ,в кінці грудня 2016 року точної дати слідством не встановлено, надала ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 900 грн.
ОСОБА_2 отримавши грошові кошти витратив їх на святкування новорічних свят.
Після того, ОСОБА_2 продовжуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 ,користуючись вигаданою історією, щодо працевлаштування Прищепових в м. Києві, повідомив, що для владнання вказаного питання 900 грн. замало, та йому необхідна ще 1000 грн., на що остання погодилася, та 17.01.2017 року ОСОБА_7 перерахувала з карткового рахунку № НОМЕР_1 АТ «Ощадбанк» 1000 грн, на картку ОСОБА_2 № НОМЕР_2 . Отримавши грошові кошти в сумі 1000 грн, ОСОБА_2 знову розпорядився на власний розсуд, розповівши, що він майже все влаштував для переїзду.
18.01.2017 року ОСОБА_2 продовжуючи єдиний злочинний умисел направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 зловживаючи довірою останньої, продовжуючи розповідати вигадану історію про працевлаштування в м. Києві, що йому необхідно ще додатково грошові кошти в сумі 300 грн. на що ОСОБА_7 , не підозрюючи злочинних намірів ОСОБА_2 погодилася на передачу вказаної суми. Та в цей же день перерахувала з карткового рахунку № НОМЕР_1 АТ «Ощадбанк» 300 грн. на картку ОСОБА_2 № НОМЕР_2 , якими останній знову розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном (шахрайство) шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.
ОСОБА_2 свою вину у скоєнні злочину повністю визнав, вказав, що вчинив злочин за обставин викладених в обвинувальному акті, і просив суд затвердити досягнуту під час досудового розслідування між ним та потерпілою ОСОБА_7 угоду про примирення, на укладення якої він добровільно погодився і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди.
Потерпіла ОСОБА_7 просила затвердити досягнуту між нею та обвинуваченим угоду про примирення, оскільки матеріальна шкода 30.04.2017 року в розмірі 2200 гривень повністю відшкодована.
Суд, дослідивши угоду про примирення від 22.03.2017 року між потерпілою ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_2 встановив.
Відповідно до ст. 468 ч.1 п.1КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ст. 469 ч.3 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди відбулося добровільно, умови, які б ускладнювали виконання угоди обвинуваченим, не встановлено. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є також добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_2 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, який згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпіла ОСОБА_7 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 ч.1 п.2 КПК України.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_2 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_2 від 22.03.2017 року затвердити.
Визнати ОСОБА_2 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбуття покарання з випробовуванням і встановити іспитовий строк тривалістю 1(один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_2 в період іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий: ОСОБА_1