КРИВОРІЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/2887/17
Провадження № 1-кп/177/134/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 серпня 2017 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого,

адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000894 від 16.05.2017 щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 31.07.2002 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст.309 КК України до обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнено з іспитовим строком 1 рік; 2) 19.04.2005 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. ст. 186 ч. 2, 69, 189 ч. 2, 69, 304, 70 ч. 1 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 13.12.2005 на підставі ст. 81 КК України згідно з постановою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05.12.2005; 3) 16.06.2010 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 309 ч. 1 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнено з випробувальним строком 1 рік; 4) 09.02.2011 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. ст. 185 ч. 2, 15 ч. 3, 185 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Саксаганського районного м. Кривого Рогу від 16.06.2010 та остаточно визначено до відбуття 3 роки обмеження Звільнений 10.03.2012 умовно-достроково, на підставі ст. 81 КК України, згідно з постановою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 02.03.2012, на невідбутий строк 10 місяців 12 днів; 5) 24.03.2015 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 309 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік; 6) 27.01.2017 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 309 ч. 1 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимий, у тому числі за корисливі злочини, маючи не зняту та не погашену в установленому порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та знову, перебуваючи на випробувальному терміні, повторно вчинив умисний корисливий злочин при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_4 , 15.05.2017 близько 13:25 години, перебував біля магазину «Чернігівське», що по вул. Серафімовича, 83 в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, побачив чоловіка похилого віку, а саме ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виходив із вказаного магазину, та в обох руках тримав сумки з продуктами харчування. При цьому, ОСОБА_6 був одягнений в шкіряну куртку чорного кольору, у лівій внутрішній кишені якої знаходилась записна книжка в шкіряній обкладинці червоного кольору, в якій було пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_6 , дві банківські картки «ПриватБанку» та грошові кошти в сумі 670 гривень (купюрами номіналом 200 гривень у кількості 3 шт., номіналом 20 гривень у кількості З шт. та 10 гривень номіналами купюр по 1 та 2 гривні). У ОСОБА_4 в цей момент раптово виник злочинний корисливий намір, спрямований на відкрите викрадення майна ОСОБА_6 .

Надалі, 15.05.2017 близько 13:30 годині, ОСОБА_4 , знаходячись біля вище зазначеного магазину, реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний корисливий намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, переслідуючи корисливу мету, діючи повторно, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, рухаючись позаду ОСОБА_6 , застосовував до останнього насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилось у поштовху в шию, відкрито, шляхом ривка, викрав належну йому записну книжку в шкіряній обкладинці червоного кольору, що не має грошової цінності, в якій знаходились пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_6 , дві банківські картки «ПриватБанку», що не мають грошової цінності, та грошові кошти в сумі 670 гривень (купюрами номіналом 200 гривень у кількості 3 шт., номіналом 20 гривень у кількості 3 шт. та 10 гривень номіналами купюр по 1 та 2 гривні).

Після чого, з викраденим майном, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь, спричинив майновий збиток ОСОБА_6 на суму 670 гривень.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 вину визнав, не заперечував обставин, викладених в обвинувальному акті, вказав, що злочин скоїв у зв`язку з відсутністю роботи та коштів на проживання, жалкує про вчинене, щиро розкаюється, просить суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів по кримінальному провадженню щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що учасники судового проводження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, оцінюючи та аналізуючи досліджені під час судового розгляду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України в повному обсязі доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, за ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Вирішуючи питання про міру та вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується ст. 65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, офіційно не працевлаштований, характеризується посередньо (а.п.44), на обліку у лікаря психіатра не перебуває (а.п.42), з серпня 2014 року перебуває під диспансерним наглядом лікаря-нарколога з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів з сидромом залежності (а.с.41), раніше неодноразово судимий, в тому числі і за вчинення аналогічних злочинів, та маючи незняту і непогашену судимість, в період іспитового строку, скоїв новий тяжкий, умисний, корисливий злочин проти власності (а.с.46,47,57), збитки завдані потерпілому внаслідок злочину не відшкодував.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриття злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку та рецидив.

Приймаючи до уваги наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 2 ст. 186 КК України

Таке покарання, на думку суду, є справедливим, та у розумінні ст. 50 КК України, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчиненню ним нових злочинів. Підстав для застосування вимог ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Також суд враховує, що ОСОБА_4 раніше судимий вироком Довгинцівського районного суду від 27.01.2017 за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно ч. 1 ст. 71 КК України, у разі якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Зважаючи на те, що кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 186 КК України у даному кримінальному провадженні, скоєно під час іспитового строку, визначеного вироком Довгінцивіського районного суду м. Кривого Рогу від 27.01.2017, остаточне покарання має бути призначено відповідно до ст. 71 КК України шляхом частково приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, яка відповідно до ст. 72 КК України складає 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ухвали Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.06.2017, щодо ОСОБА_4 під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тому суд вважає, що строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно рахувати з 26.06.2017 (а.с.67-68).

Цивільний позов по кримінальному провадженню до обвинуваченого ОСОБА_4 не пред`являвся.

Питання про речові докази по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків, до призначеного судом покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання згідно з вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.01.2017 і остаточно визначити ОСОБА_4 до відбуття покарання у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до дня набрання вироком законної сили залишити попередній, - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання рахувати з 26.06.2017

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: записну книжку розмірами 9Х15 см в шкіряній обкладинці червоного кольору, пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 , видане Дзержинським ПФУ 18.08.202014 на ім`я ОСОБА_6 , 1938 р.н., банківську картку «Універсальна» «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , термін дії 07/18 та банківську картку «для виплат» «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , термі дії 01/20, які згідно з розпискою від 23.05.2017 (а.с.21) передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , - залишити за належністю у останнього.

Матеріали кримінального провадження № 0000894 від 16.05.2017 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі № 177/2887/17 (провадження № 1-кп/177/134/17).

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Дніпропетровської області через Криворізький районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: