АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/971/17 Справа № 199/8487/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро кримінальне провадження за №0001937 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 23 червня 2016 року щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Дніпропетровську, громадянина України, освіта середня, одруженого, маючого неповнолітню доньку ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який працював столяром-тесляром в ТОВ ВПП «Дніпробут», зареєстрований і мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, останній раз:

- 13.03.2014 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.ст.185 ч. 2,3, 125 ч.2, 162 ч.1, 70, 71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 20.07.2015 року по відбуттю строку покарання;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України,

В апеляції:

обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду першої інстанції скасувати та виправдати його за звинуваченням у скоєнні правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, за відсутності в його діях складу злочину та недостатністю доказів. Винести новий вирок з законною правовою оцінкою його дій.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню оскільки суд допустив однобічність, неповноту судового слідства, при цьому висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до винесення неправомірного вироку.

Вказує, що суд надавав оцінку показам свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_9 , а також потерпілим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які приймали участь в розгляді кримінального провадження, не встановив обставини суперечності їх показах , що були покладені у вироку.

В апеляції зазначив, що суд першої інстанції проігнорував, що свідки надавали завідомо неправдиві покази, надавши однобоку оцінку висновкам експертів допитаних в ході судового слідства. Також суд проігнорував порушення при огляді місця події, порушення процедури вилучення речових доказів і їх зберігання і подальше використання, а також той факт, що сам протокол огляду та квитанції про отримання предмета на зберігання складені з грубими порушеннями процесуального законодавства і чинної інструкції зі зберігання речових доказів.

Також вказує на те, що судом було відхилено його клопотання про виклик і допит фахівців на дії яких посилалися в своїх свідченнях, допитаних у ході судового розгляду слідчий, виправдовуючи допущені під час розслідування грубі порушення процесуального законодавства. Зазначає, що судом було проігноровано його клопотання про витребування з його медичної картки довідки видана Комунальним лікарем неврологом швидкої допомоги про те, що в результати нанесених йому тілесних ушкоджень у вигляді струсу головного мозок, що спричинило за собою не повноту при проведенні експертизи від 19.10.2015 року.

Захисник ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, просить вирок суду першої інстанції скасувати і постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 виправдати.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що засудження його підзахисного є необґрунтованим, а вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою та необ`єктивністю досудового та судового слідства. Вказує на покладення в основу вироку показів потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які суперечать і не збігаються між собою. Так, ОСОБА_10 в суді пояснив, що він побачив в приміщенні свого гаража ОСОБА_20 , який напав на нього і став вимагати гроші, які ОСОБА_21 раніше зняв зі свого пенсійного рахунку. В ході судового засідання було встановлено, що ОСОБА_21 не знімав грошей зі свого рахунку. При цьому ОСОБА_22 тримав в одній руці пістолет, а в інший сумку. В ході досудового слідства потерпілий стверджував, що пістолет ОСОБА_22 дістав з сумки, коли вже зайшов в гараж. Потерпілий пояснив, що ОСОБА_22 вдарив його кілька разів по голові, але плутався в свідченнях і не зміг точно відтворити механізм нанесення ударів, пояснити яким чином ОСОБА_22 наносив удари, якщо руки у нього були зайняті. Крім того, пояснюючи наявність тілесних ушкоджень у його підзахисного, потерпілий пояснив, що ОСОБА_22 падав. Однак допитаний в ході судового засідання судово-медичний експерт пояснив, що тілесні ушкодження у ОСОБА_22 не характерні для падіння з висоти власного зросту.

Покази потерпілого не узгоджуються з показами свідка ОСОБА_19 , який не бачив грошей в руках у Шуліки (хоча на досудовому слідстві пояснював, що бачив їх в руках у Шуліки), пояснював, що пістолет випав з сумки, коли ОСОБА_22 виводили у двір (в такому випадку потерпілий ОСОБА_9 не міг цього бачити). Свідок не міг пояснити де була сумка у ОСОБА_22 в момент конфлікту.

Захисник в апеляції також вказує на наявність суперечностей в показах потерпілої ОСОБА_10 , які вона давала в ході досудового слідства та показах свідка, оцінку яким, а також тому факту, що вони є родичами і їх пояснення необ`єктивні, судом не надано. Крім того, свідок ОСОБА_21 і потерпілі заперечували той факт, що за їхнім місцем проживання перебуває пункт прийому металу, хоча цей факт був підтверджений в суді свідками. Захисник в апеляції наголошує, що сам ОСОБА_22 пояснив, що він приїхав до будинку потерпілих, щоб здати метал, приїхав на велосипеді з сумкою, ніяких пістолів у нього з собою не було. Перебуваючи у потерпілих в гаражі у нього почався конфлікт з ОСОБА_9 , в ході якого ОСОБА_23 були заподіяні тілесні ушкодження. Він надалі звернувся із заявою в поліцію, що підтверджується показами свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .

Також в апеляційній скарзі захисник вказує, що докази - пістолети були вилучені з порушенням - кримінального-процесуального права. Свідки ОСОБА_24 і ОСОБА_15 пояснили, що не читали підписаний ними протокол, пістолети не розглядали. Понятий ОСОБА_15 взагалі не міг дати їм опис і впізнати їх, тому ОСОБА_7 подавалося клопотання і визнання вищевказаних пістолетів недопустимим доказом, також в суді було встановлено, що зберігалися дані речі також з порушеннями. Зазначає, що не були проведені експертизи (дактилоскопічна, імунологічна) які підтвердили б приналежність даних пістолетів ОСОБА_23 . Вважає, що доказів провини ОСОБА_7 за ст. 263 ч. 1 КК України не існує. Судом не була розглянута версія подій ОСОБА_7 , не були враховані тілесні пошкодження ОСОБА_20 , не була дана оцінка показам експерта.

Прокурор в апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину і особі засудженого та постановити новий вирок, відносно ОСОБА_7 і призначити йому покарання за ч. 3 ст. 187 КК України 12 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років з конфіскацією всього належного йому майна.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що вирок суду першої інстанції є незаконним і підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного ОСОБА_7 покарання тяжкості злочину, та особи засудженого, визначивши йому міру покарання у вигляді 10 років позбавлення волі, яке за своїм видом є явно несправедливим через м`якість.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.3 ст.187, ч.1 ст.263 КК України і призначено йому покарання:

- за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки;

- за ч.3 ст.187 КК України у виді позбавлення волі на строк десять років, з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк десять років, з конфіскацією всього належного йому майна.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 491 грн. 04 коп.

Питання щодо речових доказів вирішено судом відповідно до вимог закону.

Цим вироком ОСОБА_7 , визнано винним за ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України та засуджено за вчинення злочинів за таких обставин.

10.09.2015 року приблизно о 16 год. ОСОБА_7 прибув до буд. АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний намір спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням та погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаного з проникненням у приміщення, реалізовуючи який він переліз через паркан вищевказаного домоволодіння, потрапивши на його територію, після чого через відкриті вхідні двері проник до приміщення сарая-гаражу, розташованого на території цього домоволодіння, де в цей момент знаходився його власник ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інвалід 3 групи та погрожуючи останньому застосуванням насильства небезпечного для життя і здоров`я особи, а саме пістолетом, який знаходився у його правій руці, ОСОБА_7 напав на потерпілого ОСОБА_9 , вимагаючи у нього грошові кошти, після чого застосовуючи насильство безпечне для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, умисно спричинив пістолетом, який знаходився у його правій руці не менше 3 ударів по голові потерпілого ОСОБА_9 , від чого потерпілий втратив свідомість.

Далі ОСОБА_7 намагався заволодіти грошовими коштами у сумі 340 грн. на тумбочці, яка стояла при вході в приміщення, які належать ОСОБА_9 , але в цей момент до приміщення гаражу на крик допомоги зайшли ОСОБА_10 і ОСОБА_19 , які стали протидіяти протиправним діям ОСОБА_7 і не дали йому можливості заволодіти грошима, при цьому ОСОБА_7 чинив опір і умисно спричинив пістолетом, який знаходився у нього в правій руці не менше одного удару потерпілій ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , по голові, після чого був затриманий на місці вчинення злочину.

Своїми діями ОСОБА_7 заподіяв потерпілому ОСОБА_9 , згідно висновку експерта №5001е від 29.10.2015 року, за результатами судово-медичної експертизи, тілесні ушкодження відповідно опису у висновку, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та потерпілій ОСОБА_10 згідно висновку експерта №5002е від 29.10.2015 року за результатами судово-медичної експертизи, тілесні ушкодження відповідно опису, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, що має незначні скороминущі наслідки.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 у невстановлений час, місці та обставинах придбав пістолет, який є вогнепальною зброєю та придатний для проведення пострілів, зберігав його без передбаченого законом дозволу, після чого 10.09.2015 року у сумці переніс його у двір домоволодіння АДРЕСА_2 , який був у нього під час вчинення розбійного нападу, де в період часу з 17 год. 05 хв. до 17 год. 40 хв. в ході проведення огляду місця події співробітниками міліції у дворі зазначеного будинку, виявлено та вилучено належний ОСОБА_7 пістолет, який згідно висновку експерта №67/07-344 від 21.09.2015 року, є нестандартною ручною короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю, виготовлений заводським способом (виробництва Італії), як сигнальний пістолет моделі «BRUNI MOD. - 315 AUTO», серія і номер якого відсутні, калібру 8 мм Р.А. Knall, призначений для стрільби (подачі звукових сигналів) з використанням пістолетних шумових (сигнальних) патронів калібру 8 мм Р.А. Knall; даний пістолет перероблений саморобним способом шляхом видалення з каналу ствола стаціонарного захисного елементу, що перешкоджає проведенню пострілів кінетичними снарядами (кулями), а газовідвідний отвір закритий фрагментом металу; конструкція пістолета дозволяє проводити постріли способом роздільного зарядження з використанням як ініціюючого складу шумових патронів калібру 8 мм Р.А. Knall, а в якості снаряда - куль сферичної форми діаметром до 6,8 мм.; при цьому забезпечується достатня вражаюча дія вистріляних з нього снарядів (куль); пістолет придатний до проведення пострілів, який ОСОБА_7 придбав, зберігав та носив при собі, без передбаченого законом дозволу.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційних скарг обвинуваченого та захисника ОСОБА_12 та просили їх задовольнити, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора, та заперечувала проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляціях і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що принесені апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим. Обгрунтованність судового рішення, означає відповідність висновків суду у рішенні фактичним обставинам, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Зазначені у ст. 91 КПК обставини повинні бути підтвердженні показаннями, речовими доказами, документами, висновками експертів.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Доводи апеляцій обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_12 , стосовно того, що вирок суду першої інстанції є незаконним та необгрунтованим, посилаючись на неповноту судового слідства та невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, що призвело до винесення неправомірного вироку, колегія суддів, вважає безпідставними та такими, що не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді вироку.

Так, аналіз матеріалів кримінального провадження свідчить про те, що при розгляді справи судом першої інстанції були встановлені і досліджені всі обставини, з`ясування яких мало істотне значення для її правильного вирішення, належним чином з`ясовані обставини, що характеризують об`єктивну та суб`єктивну сторони кримінальних правопорушень, допитані всі особи, покази яких мали суттєве значення для справи.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про доведеність вини ОСОБА_7 у скоєні ним злочину, передбаченого ч.3 ст.185 та ч.1 ст. 263 КК України, оскільки позиція і доводи сторони захисту щодо невинуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні ним інкримінованих йому кримінальних правопорушень з посиланням на те, що відсутні докази його вини, у нього не було умислу на заволодіння майном потерпілого, а речові докази були вилучені з порушенням норм кримінально - процесуального закону та порядку їх зберігання, спростовується доказами наявними в матеріалах справи, які досліджені судом в повному обсязі в їх сукупності.

Так, зокрема, як слідує з вироку суду, в якості доказів вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, суд привів покази допитаних в судовому засіданні потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , надавши їм відповідну та об`єктивну оцінку і з яких слідує, що саме ОСОБА_7 переліз через паркан та проник на територію їх будинку, де зайшовши до сараю та погрожуючи пістолетом намагався заволодіти грошима потерпілого і наніс тілесні ушкодження потерпілим, що підтверджується і показами свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_25 , які затримали ОСОБА_7 на місці вчинення ним злочину. Свідки ОСОБА_24 та ОСОБА_15 , які були понятими при огляді місця події, в ході якого були вилучені предмети схожі на пістолети та, які підтвердили обставини викладені в даному протоколі і зазначили, що бачили потерпілого ОСОБА_9 , у якого була розбита голова та йому викликали медичну допомогу. Дані покази узгоджуються з іншими доказами, а саме протоколом огляду місця події від 10.09.2015 року, де був вилучений пістолет, який згідно висновку експерта від 21.09.2015 року, придатний до проведення пострілів, та за висновком експерта від 19.10.2015 року, кров виявлена на пістолеті та на скобі могла походити від потерпілого ОСОБА_9 , у якого за висновком експерта від 29.10.2015 року виявлені тілесні ушкодження, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. У потерпілої ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження, за висновком експерта від 29.10.2015 року, у вигляді тілесних ушкоджень, що має незначні скороминущі наслідки. Опис спричинених тілесних ушкоджень їх локалізація узгоджується в цій частині з показами як потерпілих так і свідків. Крім того, вказані висновки та викладені в них обставини підтвердили у суді першої інстанції у своїх показах експерти ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 . Порушень при проведенні експертиз, які б давали підстави для сумніву в їх правдивості, законності та обґрунтованості не виявлено.

Судом першої інстанції надана відповідна і об`єктивна оцінка усім показам як потерпілих так і усіх допитаних судом свідків та експертів у сукупності з іншими доказами у повному обсязі, у тому числі з експертизами та додатково досліджувалися всі речові докази, що підтверджується матеріалами справи і, що в свою чергу спростовує доводи обвинуваченого та його захисника про неповноту судового розгляду посилаючись на однобокість оцінки висновкам експертів допитаних у суді.

Об`єктивних підстав ставити під сумніви покази даних потерпілих, свідків та експертів, колегії суддів не вбачає. Дані покази узгоджуються між собою та іншими доказами дослідженими судом першої інстанції у їх сукупності і сумнівів не викликають. Сам факт наявності родинних стосунків між потерпілими і свідками ОСОБА_19 та ОСОБА_25 не може слугувати доказом в неправдивості їх свідчень, а об`єктивних даних в підтвердження зворотного стороною захисту не надано і в апеляційній інстанції не виявлено.

Посилання обвинуваченого та його захисника на неврахування і ненадання судом оцінки наявних суперечностей в показах потерпілих та вказаних свідків, які є їх родичами, а також те, що суд викривив покази свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 і ОСОБА_18 , які підтверджували покази обвинуваченого ОСОБА_7 є необґрунтованими і такими, що не підтверджуються матеріалами справи.

Щодо доводів в апеляції обвинуваченого як на неповноту судового розгляду, зокрема на відмову судом в задоволенні його клопотання про виклик для допиту спеціалістів на дії яких в своїх показах посилалася слідчий ОСОБА_29 , то вони є безпідставними, оскільки як вбачається із вироку, суд відхилив дане клопотання з того, що воно не конкретизоване і спеціаліст з яким спілкувався слідчий не залучався до участі у даному кримінальному провадженні, при цьому порушень, в даному випадку, які б істотно вплинули на результат розгляду справи та на законність і обгрунтованність судового рішення, колегією суддів не виявлено.

Обвинувачений в апеляціях і в суді апеляційної інстанції та його захисник в підтвердження наявності суперечностей в показах потерпілих та свідків, коментуючи покази цих осіб на досудовому слідстві і в суді зауважували на те, що потерпілий спочатку говорив, що гроші зняв з банківської картки в день події, а було встановлено, що даний факт мав місце напередодні, що свідок ОСОБА_19 , який не бачив грошей в руках Шуліки, хоча на досудовому слідстві пояснював, що бачити, що пістолет випав із сумки Шулики, хоча не міг цього бачити, потерпіла ОСОБА_10 пояснювала на досудовому, що син вирвав пістолет із рук Шуліки і що у нього в руках був пістолет, однак як вбачається, вказані доводи фактично зводяться до переоцінки показів вказаних осіб з наявними припущеннями в своїй інтерпретації.

При цьому, як вбачається, оцінюючи покази, як потерпілих так і усіх свідків, у тому числі і вищезазначених, суд першої інстанції дійшов вмотивованого та обґрунтованого висновку, зазначивши, що протиріччя в показах потерпілих і свідків стосуються дрібних деталей, які потерпілі і свідки природньо не могли запам`ятати і дані обставини не мають суттєвого значення, а також те, що свідки ОСОБА_18 і ОСОБА_17 , не були очевидцями вказаних подій і не могли спростувати пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення, з яким погоджується колегія суддів, оскільки такий висновок повністю відповідає обставинам справи.

Потерпілі у суді апеляційної інстанції також стверджували, що можливо і мають якісь детальні розбіжності в їх показах наданих на досудовому слідстві і в суді, а саме і в моменті конкретної дати зняття грошових коштів з банківської картки, якими намагався заволодіти обвинувачений, однак це викликано саме збігом тривалого часу і їхнім емоційним станом. Однак потерпілий ОСОБА_9 підтвердив, що грошові кошти у розмірі 340 грн. належать йому і саме ОСОБА_7 здійснив розбійний напад на нього, проникнувши до приміщення сараю та погрожуючи пістолетом, намагався заволодіти грошима і вдарив його пістолетом.

Є безпідставними посилання сторони захисту на не надання оцінки показам свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , які давали покази в підтвердження невинуватості ОСОБА_7 , оскільки суд дав об`єктивну оцінку показам цих свідків, правильно вказавши мотиви їх неприйняття до уваги, зазначивши, що вони не були очевидцями подій і не могли спростувати пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення.

Об`єктивних даних, які б спростовували ці висновки суду при перегляді вироку в межах апеляційних скарг, колегією суддів не виявлено.

Посилання в апеляційних скаргах обвинуваченого та його захисника, стосовно того, що речові докази були вилучені з порушенням - кримінального-процесуального закону, оскільки свідки ОСОБА_24 і ОСОБА_15 пояснили, що не читали підписаний ними протокол, пістолети не розглядали, а свідок ОСОБА_30 взагалі не міг дати їм опис і впізнати їх, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки як вбачається з матеріалів справи, вказані свідки зазначених пояснень не давали, а підтвердили факт вилучення на місці події пістолетів в їх присутності і порушень не підтверджували. Також за показами свідка ОСОБА_31 який тимчасово призначений на посаду чергового інспектора АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області та в його обов`язки входить приймати на зберігання вилучені речові докази, при отриманні яких він складає та підписує відповідну квитанцію та діє в рамках покладених на нього посадових обов`язків, зазначив, що речові докази зберігались відповідно до вимог інструкцій, порушень при зберіганні речових доказів по справі ОСОБА_7 , не було, окрім того, речові докази були предметом огляду у суді, а тому підстав вважати недопустимими вилучені речові докази, не вбачається.

Зауваження обвинуваченого ОСОБА_7 , на те, що судом було проігноровано його клопотання про витребування з його медичної картки довідки виданої Комунальним лікарем неврологом швидкої допомоги про те, що в результати нанесених йому тілесних ушкоджень у вигляді струсу головного мозок, що спричинило за собою не повноту при проведенні експертизи від 19.10.2015 року, є також безпідставним, оскільки судом розглянуто дане клопотання, медична картка була витребувана судом, а наступні неодноразові аналогічні клопотання були відхилені, з наведених у вироку мотивів належним чином суд обґрунтував свою відмову у задоволенні даних клопотань, оскільки це виходить за межі розгляду даного кримінального провадження. При перевірці даного заперечення апеляційним судом не встановлено порушень щодо неповноти судового розгляду, так як обставини, які просив перевірити обвинувачений у даному випадку дійсно відносилися до іншого кримінального провадження.

Стосовно посилання обвинуваченого в апеляції на те, що судом відмовлено у його клопотаннях про відвід прокурору з яким він знаходиться в конфлікті і у якого до нього упереджене відношення та адвокату ОСОБА_32 з яким у нього не було єдиної думки по лінії захисту є голослівними. При перегляді вироку, колегією суддів не виявлено фактів вказаних обвинуваченим обставин і порушень його інтересів і права на захист при здійсненні судового розгляду судом першої інстанції.

Інші доводи обвинуваченого викладені ним в апеляційній скарзі загалом зводяться фактично наявності у нього зауважень до введення досудового слідства здійсненого слідчим ОСОБА_33 , фальсифікації доказів нею, не проведення нею експертиз балістичної та дактилоскопічної, незгодою з позицією прокурора і захисника Мисечко, при цьому вони є більш голослівними , неконкретизованими та емоційними і фактично виходять за межі апеляційного перегляду. В даному випадку, колегія суддів, враховуючи зведення позиції обвинуваченого до неякісного досудового слідства та фальсифікації доказів з застосуванням впливу на нього, враховує наявність матеріалів перевірки заяв обвинуваченого ОСОБА_7 про недозволені методи ведення досудового розслідування, фальсифікацію, порушення з боку працівників поліції, за результатами якої ці доводи не знайшли свого підтвердження, кримінальне провадження №0000243 за ст.365 ч.2 КК України закрите постановою від 21.06.2016 року за відсутністю в діях працівників АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області складу кримінального правопорушення, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Отже, враховуючи достатність, належність та допустимість доказів, досліджених під час судового розгляду, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні ним нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосуванням та погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у приміщення, та правильно кваліфікував дані дії за ч.3 ст. 185 КК України, та про доведеність вини ОСОБА_7 у незаконному придбанні, зберіганні та носінні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, та правильно кваліфікував ці дії за ч.1 ст. 263 КК України.

Що стосується доводів прокурора в апеляційній скарзі, щодо невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, колегія суддів вважає їх необгрунтованими.

Так, згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Колегія суддів встановила, що при обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , судом першої інстанції були в повній мірі дотримані вимоги вказаних норм кримінального закону.

Судом враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відноситься до категорії особливо тяжкого злочину та тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, вину в яких не визнав, у вчиненому не розкаявся, на обліку у лікаря - нарколога та психіатра не перебуває, характеризується задовільно. Має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір-пенсіонерку ОСОБА_34 , 1949 р.н., що судом враховується як пом`якшуючі покарання обставини, раніше неодноразово судимий за інші злочини, вчинив злочини проти осіб похилого віку, що судом згідно п.1,6 ч.1 ст.67 КК України враховується як обтяжуючі покарання обставини.

Таким чином, з врахуванням наведеного і вимог кримінального закону, суд першої інстанції в повній мірі врахував всі обставини справи, що передбачені законом для призначення покарання, у тому числі і з врахуванням також саме тих обставин на які посилається і прокурор в своїй апеляції, та призначив покарання обвинуваченому ОСОБА_7 необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, належним чином обґрунтувавши свої висновки, з якими, колегія суддів погоджується і підстав для призначення обвинуваченому більш суворого покарання не вбачає.

Зважаючи на викладене, підстави для задоволення поданих апеляцій відсутні, оскільки вирок суду ухвалений згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2016 року, щодо ОСОБА_7 , за ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України залишити без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, в строк відбування покарання ОСОБА_7 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 23 червня 2016 року по 11 травня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції. а засудженому який тримається під вартою в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.
Судді апеляційного суду
Дніпропетровської області :

_______________ ______________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4