Справа № 462/107/17
У Х В А Л А
18 січня 2017 року Слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Залізничного відділу поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 ,

встановив:
Скаржник звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить визнати дії та бездіяльність слідчого Залізничного відділу поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , протиправними та зобов`язати слідчого видати йому постанову про визнання його потерпілим. Свої вимоги мотивує тим, що 30.12.2016 року він звернувся до Залізничного відділу поліції ГУНП у Львівській області зі заявою про вчинення злочину, в якій повідомив, що 19.12.2016 року невідома особа, яка перебувала на сходовій клітці будинку АДРЕСА_1 , здійснила напад на нього та нанесла йому тілесні ушкодження. 31.12.2016 року слідчим Залізничного відділу поліції ГУНП України у Львівській області ОСОБА_4 відомості, які містилися у його заяві, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004713 за ст. 125 ч. 1 КК України та було розпочато досудове розслідування. Також, слідчим була вручена йому пам`ятка про процесуальні права та обов`язки. Проте слідчий не винесла постанову про визнання його потерпілим, чим грубо порушила вимоги КПК України.

У судовому засіданні скаржник скаргу підтримав, з мотивів викладених у скарзі.

У судовому засіданні слідчий проти задоволення скарги заперечив, пояснивши, що нею здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженню № 0004713 від 31.12.2016 року, скаржник ОСОБА_3 має статус потерпілого у цьому провадженні, а винесення постанови про визнання особи потерпілим не передбачена чинним КПК України.

Заслухавши скаржника, слідчого, оглянувши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, вважаю, що у задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

30.12.2016 року скаржник ОСОБА_3 звернувся до Залізничного відділу поліції ГУНП у Львівській області зі заявою про вчинення злочину, в якій повідомив, що 19.12.2016 року невідома особа, яка перебувала на сходовій клітці будинку АДРЕСА_1 , здійснила напад на нього та нанесла йому тілесні ушкодження..

31.12.2016 року слідчим Залізничного відділу поліції ГУНП України у Львівській області ОСОБА_4 відомості, які містилися у заяві ОСОБА_3 , були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004713 за ст. 125 ч. 1 КК України та було розпочато досудове розслідування.

Крім того, слідчим Залізничного відділу поліції ГУНП України у Львівській області ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_3 була вручена пам`ятка про процесуальні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

З аналізу вищевказаних норм КПК України слідує, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого, а якщо заява, повідомлення про кримінальне правопорушення подана особою, якій не завдано шкоди слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, тобто, чинним кримінально-процесуальним законодавством не передбачено обов`язковість винесення слідчим або прокурором постанови про визнання особи потерпілою, обов`язковість винесення відповідної постанови слідчим або прокурором передбачена лише у випадку відмови у визнанні особи потерпілим.

Таким чином, ОСОБА_3 є потерпілим у кримінальному провадженні № 0004713 від 31.12.2016 року, права і обов`язки потерпілого в нього виникли відразу ж з моменту подання ним заяви про вчинення щодо нього злочину.
За таких обставин, в слідчого Залізничного відділу поліції ГУНП України у Львівській області ОСОБА_4 не виникло обов`язку видати ОСОБА_3 постанову про визнання його потерпілим, а відтак слідчий діяла в межах норм КПК України, і ніякої бездіяльності нею не було допущено.

Враховуючи наведене, прихожу до висновку, що слід відмовити у задоволенні скарги з підстав зазначених у ній.

Керуючись ст.ст. 306,307,318-380 КПК України,

ухвалив:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Залізничного відділу поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала остаточна та в силу ст. 309 КПК України оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.