УХВАЛА
«24» квітня 2017 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представника потерпілого спеціалізованої загально-освітньої школи №7 м.Хмельницького ОСОБА_6 , законного представника ОСОБА_7 ОСОБА_8 та захисника адвоката ОСОБА_9 , розглянув у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, яке надійшло до суду з клопотанням слідчого з яким погодився прокурор відносно
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого,
про застосування примусових заходів медичного характеру,-
ВСТАНОВИВ:
07 березня 2017 року, на підставі ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області від 01 березня 2017 року до Хмельницького міськрайонного суду на новий розгляд надійшли матеріали вищевказаного кримінального провадження про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 .
Таке провадження підсудне Хмельницькому міськрайонному суду, підстав для закриття провадження не має.
Прокурор, якого підтримали інші учасники судового засідання просила призначити судовий розгляд на підставі вищевказаного клопотання слідчого про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 .
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали провадження суд приходить до висновку, що судовий розгляд не може бути призначено на підставі вказаного клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , у зв`язку з невідповідністю такого клопотання вимогам закону, зокрема наявністю недоліків, які не можуть бути усунуті судом.
Такі висновки суду випливають з наступного:
Відповідно до ч.2 ст.292 КПК України клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам ст.291 цього Кодексу, а також містити інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати, та позицію щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я.
В свою чергу, згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт, серед іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
При цьому, на переконання суду, хоча і безпосередньо не зазначено в законі, але з огляду на значимість таких процесуальних документів, як обвинувальний акт чи клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, можливі правові наслідки їх застосування для особи, очевидним є такі вимоги до вказаних документів, як юридична грамотність, логічність та послідовність.
Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України під обвинуваченням слід розуміти твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що:
1) особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності;
2) особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.
Однак, вищевказаних положень КПК України при складанні вказаного клопотання слідчим не було враховано. І хоча клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 формально містить відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України необхідні елементи, однак за змістом, в частині правової кваліфікації є суперечливим, містить взаємовиключаючі твердження, а відтак є не конкретним, що порушує право на захист ОСОБА_7 .
Так, стверджуючи в клопотанні про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаного із проникненням до приміщення, вчиненого повторно, далі в клопотанні зазначається, що під час досудового розслідування встановлені обставини, при яких ОСОБА_7 потребує застосування примусових заходів медичного характеру, оскільки відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №661 від 23.11.2016р. ОСОБА_7 під час вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень та на теперішній час страждає легкою розумовою відсталістю зі значними поведінковими розладами, що потребують лікування, внаслідок чого не міг (та не може) усвідомлювати своїх дій, передбачати їх наслідки та керувати ними, а також потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру в психіатричній лікарні з загальним режимом нагляду.
Враховуючи положення ч.1 ст.18 КК України, де зазначено, що суб`єктом злочину є фізична осудна особа, яка вчинила злочин у віці, з якого відповідно до цього Кодексу може настати кримінальна відповідальність, а також вищезазначені положення п.1 ч.1 ст.503 КПК України твердження у клопотанні « враховуючи характер кримінальних правопорушень, які вчинив ОСОБА_7 у стані неосудності…» - виглядає абсурдним.
Приймаючи до уваги вищевикладене, а також передбачені ч.ч.2-5 ст.513 КПК України наслідки застосування відповідної правової кваліфікації вчиненого діяння, як то «суспільно-небезпечне діяння чи кримінальне правопорушення», у випадку зміни стану здоров`я особи, суд вважає вищевказані недоліки клопотання істотними, які порушують право на захист ОСОБА_7 , а тому вказане клопотання слід повернути прокурору через його невідповідність вимогам закону.
Керуючись ст.ст.314, 371,372,503 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 повернути прокурору для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків.
Клопотання прокурора про виклик свідків залишити без розгляду.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області, через Хмельницький міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя Хмельницького
міськрайонного суду ОСОБА_1