АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора - ОСОБА_4
засуджених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12
обвинувачених - ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15
захисників - ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 255; ч.4 ст.28 ч.3 ст.289; ч.3 ст.15, ч.4 ст.28, ч.3 ст.289; ч.1 ст.290 КК України,
ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Умань, Черкаської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 255; ч.4 ст.28 ч.3 ст.289 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Томськ, Російської Федерації, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 255; ч.4 ст.28 ч.3 ст.289; ч.2 ст.289 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 ,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 255; ч.4 ст.28 ч.3 ст.289 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_7 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_8 ,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 255; ч.4 ст.28 ч.3 ст.289; ч.1 ст.290 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця Черкаської обл., м. Христинівка, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_9 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_10 ,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 255; ч.4 ст.28 ч.3 ст.289 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_11 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_12 ,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 255; ч.4 ст.28 ч.3 ст.289; ч.3 ст.15, ч.4 ст.28, ч.3 ст.289 КК України,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_13 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 255; ч.4 ст.28 ч.3 ст.289; ч.3 ст.15, ч.4 ст.28, ч.3 ст.289 КК України,
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_14 ,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 255; ч.4 ст.28 ч.3 ст.289; ч.3 ст.15, ч.4 ст.28, ч.3 ст.289 КК України,
за апеляціями на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 28 травня 2015 року та на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 10 квітня 2015 року, прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, захисника ОСОБА_20 в інтересах засудженого ОСОБА_12 , захисників ОСОБА_18 та ОСОБА_17 в інтересах засудженого ОСОБА_8 , засудженого ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_21 в інтересах засудженого ОСОБА_10 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 28 травня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 28 травня 2015 року ОСОБА_5 визнано невинним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.255 КК України та виправдано; визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.289; ч.3 ст.15, ч.3 ст.289; ст.290 КК України та призначено йому покарання:
ч.3 ст.289 КК України - у виді позбавлення волі строком на 9 років з конфіскацією майна;
ч.3 ст.15, ч.3 ст.289 КК України - у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна;
ст.290 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на 9 років з конфіскацією майна.
Звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі, на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році», звільнено його з-під варти в залі суду.
ОСОБА_28 визнано невинним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.255 КК України та виправдано; визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.289 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна.
Звільнено ОСОБА_28 від відбування покарання у виді позбавлення волі, на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році», звільнено його з-під варти в залі суду.
ОСОБА_6 визнано невинним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.255 КК України та виправдано; визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.289; ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України та призначено йому покарання:
ч.3 ст.289 КК України - у виді позбавлення волі строком на 7 років 1 місяць з конфіскацією майна;
ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України - у виді обмеження волі строком на 1 рік.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на 7 років 1 місяць з конфіскацією майна.
Звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі, на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році», звільнено його з-під варти в залі суду.
ОСОБА_8 визнано невинним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.255 КК України та виправдано; визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.289 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 1 місяць з конфіскацією майна.
Звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання у виді позбавлення волі, на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році», звільнено його з-під варти в залі суду.
ОСОБА_7 визнано невинним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.255 КК України та виправдано; визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.289; ст.290 КК України та призначено йому покарання:
ч.3 ст.289 КК України - у виді позбавлення волі строком на 7 років 1 місяць з конфіскацією майна;
ст.290 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на 7 років 1 місяць з конфіскацією майна.
Звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі, на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році», звільнено його з-під варти в залі суду.
ОСОБА_9 визнано невинним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.255 КК України та виправдано; визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.289 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 1 місяць з конфіскацією майна.
Звільнено ОСОБА_9 від відбування покарання у виді позбавлення волі, на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році», звільнено його з-під варти в залі суду.
ОСОБА_10 визнано невинним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.255 КК України та виправдано; визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.289; ч.3 ст.15, ч.3 ст.289 КК України та призначено йому покарання:
ч.3 ст.289 КК України - у виді позбавлення волі строком на 7 років 1 місяць з конфіскацією майна;
ч.3 ст.15, ч.3 ст.289 КК України - у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначено ОСОБА_10 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців з конфіскацією майна.
Звільнено ОСОБА_10 від відбування покарання у виді позбавлення волі, на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році», звільнено його з-під варти в залі суду.
ОСОБА_11 визнано невинним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.255 КК України та виправдано; визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.289; ч.3 ст.15, ч.3 ст.289 КК України та призначено йому покарання:
ч.3 ст.289 КК України - у виді позбавлення волі строком на 7 років 1 місяць з конфіскацією майна;
ч.3 ст.15, ч.3 ст.289 КК України - у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначено ОСОБА_11 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців з конфіскацією майна.
Звільнено ОСОБА_11 від відбування покарання у виді позбавлення волі, на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році», звільнено його з-під варти в залі суду.
ОСОБА_12 визнано невинним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.255 КК України та виправдано; визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.289; ч.3 ст.15, ч.3 ст.289 КК України та призначено йому покарання:
ч.3 ст.289 КК України - у виді позбавлення волі строком на 7 років 1 місяць з конфіскацією майна;
ч.3 ст.15, ч.3 ст.289 КК України - у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, , призначено ОСОБА_12 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців з конфіскацією майна.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_12 у виді підписки про невиїзд залишено без зміни.
Закрито провадження у справі в частині цивільних позовів заявлених потерпілими ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 та ОСОБА_34 .
Цивільні позови ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», який заявлений у зв`язку із відшкодуванням потерпілому ОСОБА_35 завданої шкоди та ПрАТ «Страхова компанія «Добробут та захист», який заявлений у зв`язку з відшкодуванням потерпілому ОСОБА_36 залишено без розгляду, та роз`яснено, що вони мають право звернутися з такими позовами у порядку цивільного судочинства.
Цивільний позов ОСОБА_37 задоволено у повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 на його користь 310 700 гривень матеріальної шкоди.
Цивільний позов ОСОБА_38 задоволено у повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_10 на її користь 77 628 грн. матеріальної шкоди.
Цивільний позов ТОВ «Союзінтертрейд» задоволено у повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_10 на його користь 135 608 грн. матеріальної шкоди.
Цивільний позов ОСОБА_39 задоволено у повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 на її користь 197 705 грн. матеріальної шкоди.
Цивільний позов ОСОБА_40 задоволено у повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 на його користь 144 830 грн. матеріальної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_41 задоволено у повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на його користь 130 350 грн. матеріальної шкоди.
Цивільний позов ОСОБА_42 задоволено у повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на її користь 15 000 грн. матеріальної шкоди.
Цивільний позов ОСОБА_43 задоволено у повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на його користь 5 759 грн. матеріальної шкоди.

Як установив суд першої інстанції, ОСОБА_5 , діючи з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення, створив організовану групу для вчинення злочинів пов`язаних із незаконним заволодінням транспортними засобами, до складу якої увійшли ОСОБА_10 , ОСОБА_44 та ОСОБА_12 .
Створена ОСОБА_5 організована група характеризувалася такими ознаками: попередньою зорганізованістю в спільне об`єднання для вчинення викрадень транспортних засобів; тривалістю злочинної діяльності - з липня 2010 року по 19 січня 2011 року; домовленістю і готовністю до вчинення злочинів кожним із учасників організованої групи отримання матеріальних благ від такої діяльності; розподілом грошових коштів, здобутих злочинним шляхом між членами організованої групи.
ОСОБА_5 , являвся організатором та брав безпосередню участь у викраденні транспортних засобів, за допомогою спеціальних пристроїв відключав сигналізацію, розкодовував імобілайзер, запускав двигун, та заволодівав транспортними засобами, реалізовував транспортні засоби, розподіляв кошти.
ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 являлися активними членами організованої групи та разом із ОСОБА_5 підшукували на території міста Києва транспортні засоби для подальшого незаконного заволодіння ними.

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 отримували від ОСОБА_5 грошові кошти, за реалізовані ними викрадені транспортні засоби.
Так, ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 в середині липня 2010 року, перебуваючи на станції технічного обслуговування, що розміщувалася в гаражі № НОМЕР_1 по АДРЕСА_15 , і яка належала ОСОБА_10 , прийняли спільне рішення про незаконне заволодіння транспортним засобом «Mitsubishi Outlander», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , що належав ОСОБА_29 , і який останній передав на ремонт до вказаної станції технічного обслуговування. ОСОБА_5 отримавши від ОСОБА_10 ключ від автомобіля,та у невстановленому слідством місці виготовив його дублікат.
ОСОБА_12 у свою чергу у невстановленому слідством місці виготовив дублікат брилка сигналізації та його копію передав ОСОБА_5 . Після повернення автомобіля власнику, ОСОБА_5 прибув до будинку № 27 по вул. Лук`янівській в м. Києві, де на неохоронюваній стоянці зберігався автомобіль ОСОБА_29 , та за допомогою виготовлених дублікатів брилка сигналізації та ключа протиправно вилучив його всупереч волі власника, завдавши ОСОБА_29 матеріальної шкоди.
Незаконно заволодівши транспортним засобом ОСОБА_5 , перегнав його у невстановлене слідством місце, та реалізував його в подальшому невстановленій слідством особі.

Крім цього, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , 17.08.2010 року прибули на автомобілі «Ford», д.н.з. НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_10 за адресою: м. Київ, бул. І. Лепсе, 7, де на узбіччі був припаркований автомобіль «Daewoo Lanos», зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_4 . ОСОБА_10 залишився в салоні свого автомобіля спостерігати за навколишньою обстановкою. ОСОБА_5 підійшов до автомобіля «Daewoo Lanos», за допомого спеціального пристрою відімкнув автомобільну сигналізацію, проник в салон, заздалегідь заготовленою відмичкою зламав замок запалення, та покинув на ньому місце вчинення злочину, тим самим в період часу з 23 год. 00 хв. 17.08.2010 року по 07 год. 10 хв. 18.08.2010 року, протиправно вилучив транспортний засіб «Daewoo Lanos», зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , у власника ОСОБА_38 усупереч її волі, завдавши їй матеріальної шкоди.
Після викрадення транспортного засобу, ОСОБА_10 на автомобілі «Ford-Sierra»попрямував за ОСОБА_5 , який залишив «Daewoo Lanos», у невстановленому слідством місці та сів у машину до ОСОБА_10 .
В подальшому ОСОБА_5 транспортний засіб «Daewoo Lanos» реалізував невстановленій слідством особі.
За аналогічних обставин:
- 18.08.2010 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 у такий же спосіб ОСОБА_5 протиправно вилучив транспортний засіб «Mitsubishi Outlander», чорного кольopy, д.н.з. НОМЕР_5 у його власника ТОВ Союзінтертрейд», завдавши останньому матеріальної шкоди.
В подальшому ОСОБА_5 транспортний засіб «Mitsubishi Outlander», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_5 , яким вони незаконно заволоділи, реалізував невстановленій слідством особі.
- 10.09.2010 року близько 16 год. 40 хв., ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , прибули на автомобілі «Ford» д.н.з. НОМЕР_6 , до автомобільного паркувального майданчику супермаркету «Ашан» по пр. Ватутіна, 2-А в м. Києві, звідки ОСОБА_5 протиправно вилучив транспортний засіб «Mitsubishi Outlander», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_7 , у власників ОСОБА_39 та ОСОБА_45 всупереч їх волі, завдавши їм матеріальної шкоди.
В подальшому ОСОБА_5 транспортний засіб «Mitsubishi Outlander», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_7 , яким він, ОСОБА_44 та ОСОБА_12 незаконно заволоділи реалізував не встановленій слідством особі.
- 28.09.2010 року, ОСОБА_5 , ОСОБА_44 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , обговоривши план злочинних дій в приміщенні станції технічного обслуговування по вул. Соляній, 23 в м. Києві, ОСОБА_5 протиправно вилучив автомобіль «Mitsubishi Outlander» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_8 , який не був обладнаний автомобільною сигналізацією, з не охоронюваної стоянки біля будинку № 8 по пров. Татарському в м. Києві, у власника ОСОБА_40 усупереч його волі, завдавши йому матеріальної шкоди.
Після того, ОСОБА_5 на викраденому автомобілі виїхав із двору та залишив його у невстановленому слідством місці.
В подальшому ОСОБА_5 транспортний засіб «Mitsubishi Outlander», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_8 , яким він, ОСОБА_44 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , незаконно заволоділи реалізував невстановленій слідством особі.
- в період часу з 23 год. 50 хв. 15.10.2010 року по 08 год. 00 хв. 16.10.2010 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 на автомобілі «Ford », д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 на автомобілі «ЗАЗ110207»(Таврія), д.н.з. НОМЕР_9 , прибувши до двору будинку № 19 по пр-ту Перемоги м. Києві, ОСОБА_5 протиправно вилучив з не охоронюваної стоянки, автомобіль «Mitsubishi Grandis», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_10 , у власника ОСОБА_41 у супереч його волі, завдавши йому матеріальної шкоди.
Після того ОСОБА_5 на викраденому автомобілі виїхав із двору, тазалишив його у невстановленому слідством місці.
В подальшому ОСОБА_5 транспортний засіб «Mitsubishi Grandis», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_11 , яким вони незаконно заволоділи реалізував невстановленій слідством особі.
- 09.12.2010 року, ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , встановивши, що автомобіль марки «Mitsubishi Outlander», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_12 , знаходиться на неохоронюваній стоянці біля будинку № 15/46 по вул. Лаврухіна в м. Києві, в ніч з 09.12.2010 на 10.12.2010 року ОСОБА_5 протиправно вилучив даний транспортний засіб у власниці ОСОБА_42 усупереч її волі, завдавши їй матеріальної шкоди.
В подальшому на вказаному транспортному засобі було внесено зміни ідентифікаційного номера шасі та ним в подальшому стали розпоряджатися на власний розсуд ОСОБА_5 та ОСОБА_7
22 січня 2011 року транспортний засіб «Mitsubishi Outlander», чорного кольору, НОМЕР_12 , який належав ОСОБА_46 , знайдено працівниками міліції і на ньому виявлено ряд пошкоджень, калькуляція відновлювального ремонту якого, відповідно до висновку №31 від 13.05.2011 року, становить 31 672 грн. 81 коп.
- 18.12.2011 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , на автомобілі «Mitsubishi Outlander», чорного кольору, викраденому у ОСОБА_42 , та ОСОБА_11 і ОСОБА_12 на автомобілі «Ford» д.н.з. НОМЕР_13 , прибувши до Дарницького району м. Києва у двір будинку №11 по вул. Княжий Затон, помітили біля в`їзду в приміщення паркінгу автомобіль «Mitsubishi Pajero Wagon», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_14 , який стояв без нагляду. ОСОБА_5 за допомогою спеціального пристрою відімкнув автомобільну сигналізацію, проник в салон автомобіля, однак запустити двигун автомобіля та відімкнути систему захисту коробки передач не зміг, тому не довів свій злочинний намір до кінця, з причин, які не залежали від його волі. Зрозумівши, що він не зможе незаконно заволодіти транспортним засобом, ОСОБА_5 покинув салон автомобіля і разом із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 покинули місце вчинення злочину.
Однак при незакінченому замаху на вчинення злочину, злочинними діями ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_47 , спричинено збитків на загальну суму 5759 гривень.

Також ОСОБА_5 , з метою особистого збагачення, створив організовану групу для вчинення злочинів пов`язаних із незаконним заволодінням транспортними засобами, до складу якої увійшли ОСОБА_28 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_9 . Створена ОСОБА_5 організована група характеризувалася такими ознаками: попередньою зорганізованістю в спільне об`єднання для вчинення викрадень транспортних засобів; тривалістю злочинної діяльності - з кінця листопада 2010 року по 21 січня 2011 року; домовленістю і готовністю до вчинення злочинів кожним із учасників організованої групи отримання матеріальних благ від такої діяльності, розподілом грошових коштів, здобутих злочинним шляхом між членами організованої групи.

При вчиненні злочинів пов`язаних з незаконними заволодіннями транспортними засобами, учасники організованої групи використовували транспортний засіб «Hyundai-Coupe» д.н.з. НОМЕР_15 , яким користувався ОСОБА_8 .
ОСОБА_5 , являвся організатором та брав безпосередню участь у викраденні транспортних засобів, за допомогою спеціальних пристроїв відключав сигналізацію, розкодовував імобілайзер, запускав двигун, та заволодівав транспортними засобами, переганяв їх в обумовлене місце, реалізовував транспортні засоби, розподіляв кошти.
ОСОБА_28 , являвся активним членом організованої групи та разом із ОСОБА_6 , з ОСОБА_9 купляв раніше викрадені транспортні засоби, переховував їх, переганяв з обумовленого місця, які пізніше ОСОБА_6 реалізовував.
ОСОБА_6 , являвся активним членом організованої групи та разом із ОСОБА_28 , з ОСОБА_9 , купляв раніше викрадені транспортні засоби, переганяв їх з обумовленого місця, та в подальшому реалізовував.
ОСОБА_8 , являвся активним членом організованої групи, за допомогою транспортного засобу «Hyundai-Coupe» д.н.з. НОМЕР_15 , яким на той час користувався, перевозив членів організованої групи, як безпосередньо під час вчинення викрадень транспортних засобів, так і в процесі їх переміщення в обумовлене місце, під час викрадення транспортних засобів спостерігав за навколишньою обстановкою з метою попередження інших співучасників у разі виявлення небезпеки, допомагав переміщати викрадені транспортні засоби в обумовлене місце.
ОСОБА_7 , являвся активним членом організованої групи та безпосередньо в активній формі приймав участь у вчинюваних організованою групою злочинах, та спостерігав за навколишньою обстановкою з метою попередження інших співучасників у разі виявлення небезпеки, допомагав переміщати викрадені транспортні засоби в обумовлене місце.
ОСОБА_9 , являвся активним членом організованої групи та безпосередньо в активній формі приймав участь у вчинюваних організованою групою злочинах та спостерігав за навколишньою обстановкою з метою попередження інших співучасників у разі виявлення небезпеки, реалізовував викрадені транспортні засоби ОСОБА_48 та ОСОБА_6 .
Так, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_49 , 24.11.2010 року, прибули на автомобілі «Hyundai-Coupe», д.н.з. НОМЕР_15 , яким керував ОСОБА_8 , до Оболонського району м. Києва. Перебуваючи біля краю проїжджої частини дороги по вул. Богатирській в м. Києві, ОСОБА_49 та ОСОБА_8 почали спостерігати за навколишньою обстановкою, для того, щоб у разі небезпеки повідомити про це ОСОБА_5 . Сам ОСОБА_5 попрямував у двір, де на не охоронюваній стоянці знаходився автомобіль «Toyota LandCruiserPrado», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_16 . За допомогою спеціального пристрою відімкнув автомобільну сигналізацію, проник у салон автомобіля, іншим спеціальним пристроєм прошив ключ, зчитавши імобілайзер, заздалегідь заготовленою відмичко зламав замок запалення, запустив двигун та в період часу з 21 год. 30 хв. 24.11.2010 року по 09 год. 00 хв. 25.11.2010 року, протиправно вилучив вказаний транспортний засіб у власника ОСОБА_37 всупереч волі, завдавши останньому матеріальної шкоди.
Викрадений автомобіль ОСОБА_50 залишив у невстановленому слідством місці.
В подальшому ОСОБА_5 транспортний засіб «Toyota Land CruiserPrado», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_17 , реалізував невстановленій слідством особі.
За аналогічних обставин:
- в період часу з 09 год. 00 хв. 03.12.2010 року 10 год. 00 хв. 04.12.2010 року ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_49 та ОСОБА_9 , на автомобілі «Hyundai-Coupe»д.н.з. НОМЕР_15 прибули до Оболонського району м. Києва, де по вул. Озерна, 26 ОСОБА_5 протиправно вилучив транспортний засіб «Mitsubishi Outlander», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_18 , у власника ОСОБА_30 усупереч його волі, завдавши йому матеріальної шкоди.
Викрадений автомобіль ОСОБА_5 залишив у невстановленому слідством місці, а в подальшому ОСОБА_9 викрадений ними транспортний засіб «Mitsubishi Outlander», продав ОСОБА_48
- 12.12..2010 року, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_49 , на автомобілі «Hyundai-Coupe д.н.з. НОМЕР_15 , яким керував ОСОБА_8 , прибули до Оболонського району м. Києва. В подальшому по вул. Г. Дніпра, 47, з не охоронюваної автомобільної площадки, ОСОБА_5 протиправно вилучив транспортний засіб «Mitsubishi Outlander», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_19 , у власника ОСОБА_51 у супереч його волі, завдавши йому матеріальної шкоди.
Незаконно заволодівши транспортним засобом, ОСОБА_5 в супроводі ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , направилися до м. Біла Церква, Київської обл., де ОСОБА_9 продав вище вказаний транспортний засіб ОСОБА_28 , разом із ОСОБА_6
- в грудні 2010 року, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , на автомобілі імобілі «Hyundai-Coupe д.н.з. НОМЕР_15 , прибули до Оболонського району м. Києва, де по вул. Ушакова, 16 стояв на автомобільній площадці, яка не охоронялася знаходився автомобіль марки «Mitsubishi Wagon», чорного кольору, д.н.з НОМЕР_20 . В період часу з 02 год. 00 хв. по 06 год. 20 1.12.2010 року ОСОБА_5 протиправно вилучив транспортний вказаний автомобіль, у власника ОСОБА_52 усупереч його волі, завдавши йому матеріальної шкоди.
Незаконно заволодівши транспортним засобом, ОСОБА_50 в супроводі ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , прибув до вул. Глушкова в м. Киві, де ОСОБА_9 продав автомобіль ОСОБА_28 , який разом із ОСОБА_6 реалізував його.
- 28.12.2010 року ОСОБА_5 , рухаючись по вул. Тимошенка у м. Києві на автомобілі «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_21 , який раніше був викрадений у ОСОБА_42 , побачив автомобіль «Mitsubishi Outlander», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_22 , що належав ОСОБА_53 та прослідкувавши за ним побачив, що власник залишив його без нагляду на стоянці за адресою м. Київ, вул. Тимошенка, 2-Б, та оскільки двері не були зачиненими на замок, проник в салон автомобіля, та протиправно вилучив його у власника усупереч його волі, завдавши останньому матеріальної шкоди.
Після цього ОСОБА_5 викрадений автомобіль «Mitsubishi Outlander», сірого кольору, А НОМЕР_23 , після телефонної розмови з ОСОБА_9 завіз у м. Біла Церква та там залишив.

22.01.2011 року працівниками міліції на територій приватного будинку № 20 по вул. Горіхова на в м. Білгород-Дністровськ, Одеської обл., знайдено транспортний засіб «Mitsubishi Outlander», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_22 , який належав ОСОБА_53 , в ході огляду якого виявлено ушкодження замків, що утворилися при вчиненні незаконного заволодіння даним транспортним засобом.
- 21.01.2011 року, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , на автомобілі «Hyundai-Coupe» д.н.з. НОМЕР_15 , яким керував ОСОБА_8 та на автомобілі «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_21 , який раніше було викрадено у ОСОБА_42 , прибули до Дарницького району м. Києва, за адресо: м. Київ, пр. Григоренка, 24 в, де на той момент на автомобільній площадці, яка не охоронялася знаходився автомобіль марки «Mitsubishi Grandis», д.н.з. НОМЕР_24 , що належав ОСОБА_54 .. Далі в період часу з 21 45 хв. 21.01.2011 року до 10 год. 00 хв. 22.01.2011 року ОСОБА_5 протиправно вилучив транспортний у власниці ОСОБА_55 , усупереч її волі, завдавши їй матеріальної шкоди.
Незаконно заволодівши транспортним засобом, ОСОБА_5 в супроводі ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які рухалися на автомобілі ««Hyundai-Coupe» та «Mitsubishi Outlander», перемістив його до м. Біла Церква, Київської обл., де ОСОБА_9 продав його ОСОБА_48 та ОСОБА_6 , які перемістили його на територію автогаражного кооперативу ГБК «Авіатор», розташованого в Черкаській обл., м. Умань, по вул. Леніна, 112.
22.01.2011року працівниками міліції на територій автогаражного кооперативу ГБК «Іатор», розташованого в Черкаській обл., м. Умань, по вул. Леніна, 112, знайдено транспортний засіб «Mitsubishi Grandis», бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_24 , який належав ОСОБА_56 , в ході огляду якого на ньому виявлено пошкодження, що утворилися при вчиненні незаконного заволодіння даним транспортним засобом.
- 21.01.2011 року, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , на автомобілі «Hyundai-Coupe», д.н.з. НОМЕР_15 та на автомобілі «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_21 , який раніше був викрадений у ОСОБА_42 , прибули до Дарницького району м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Урлівська, 11-А, де на той момент на автомобільній площадці, яка не охоронялася знаходився автомобіль марки «Mitsubishi Grandis», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_25 , що належав ОСОБА_57 .. Далі в період часу з 17 год. 21.01.2011 року по 09 год. 22.01.2011 року ОСОБА_5 , протиправно вилучив даний транспортний засіб усупереч волі власника, завдавши останньому матеріальної шкоди.
Незаконно заволодівши транспортним засобом, ОСОБА_5 в супроводі ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 перемістили його до м. Біла Церква, Київської обл., що належав ОСОБА_56 , ОСОБА_5 в воді ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , де ОСОБА_9 передав його ОСОБА_28 , який разом із ОСОБА_6 перегнали до будинку АДРЕСА_16 .
22.01.2011 року працівниками міліції поруч із будинком № 13 по вул. Ленінградське шосе в м. Умань Черкаської обл., знайдено транспортний засіб «Mitsubishi Grandis», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_26 , який належав ОСОБА_58 , в ході огляду якого виявлено ушкодження, що утворилися при вчиненні незаконного заволодіння даним транспортним засобом.
Крім того, ОСОБА_5 , в період часу з 10.12.2010 року по 21.01.2011 року, передав ОСОБА_7 автомобіль марки «Mitsubishi Outlander», яким він раніше заволодів разом із ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 в ніч з 09 на 10 грудня 2010року в дворі будинку АДРЕСА_17 .
В подальшому ОСОБА_7 разом із ОСОБА_5 , маючи документи на автомобіль аналогічної марки, та знаючи номер кузова даного автомобіля, оскільки такими документами володіла ОСОБА_59 , яка являється матір`ю ОСОБА_7 , прийняли спільне рішення на підробку, заміну ідентифікаційного номера кузова, двигуна, на автомобілі марки «Mitsubishi Outlander», отриманого раніше внаслідок незаконного заволодіння.
Після цього в невстановлений слідством точний час, в період часу з 10.12.2010 року по 21.01.2011 року, в неустановленому місці, з метою підробки, зміни дійсного ідентифікаційного номеру кузова та номера двигуна, шляхом видалення знаків заводського позначення і нанесення їх на місце інших знаків, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 внесли зміни до ідентифікаційного номера кузова, двигуна автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», належного ОСОБА_60 .
Після цього вказаний автомобіль стали використовувати ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .
22.01.2011 року працівниками міліції затриманий ОСОБА_7 , який керував автомобілем марки «Mitsubishi Outlander», на якому були встановлені державні номерні знаки серії НОМЕР_21 .
Також, влітку 2010 року, ОСОБА_6 , у невстановлений слідством час, знаходячись в Одеській обл., в невстановленому слідством місці, з метою підробки посвідчень працівника органів прокуратури України, надав невстановленій слідством особі на ім`я ОСОБА_61 свої фото та анкетні дані для виготовлення на його прізвище підробленого посвідчення. Через деякий час ОСОБА_6 знаходячись в Одеській обл., в невстановленому точному місці, отримав від невстановленої слідством особи на ім`я ОСОБА_61 , два підроблених посвідчення працівника прокуратури України, до яких було внесено його анкетні дані та вклеєні його фото.
На досудовому слідстві дії підсудних ОСОБА_5 , ОСОБА_28 , ОСОБА_62 були кваліфіковані також за ч.1 ст.255 КК України, як створення злочинної організації з метою вчинення особливо тяжких злочинів, а також керівництво такою організацією, участь у ній, та участь у злочинах, вчинюваних такою організацією. Дії підсудних ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 були кваліфіковані за ч.1 ст. 255 КК України, як участь в злочинній організації створеній з метою вчинення особливо тяжких злочинів, а також участь у злочинах, вчинюваних такою організацією. Однак, як встановив суд, вказана кваліфікація дій підсудних не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду кримінальної справи, тому у цій частині їх виправдано у зв`язку із недоведеністю їх участі у вчиненні цього злочину.

В апеляції на вирок прокурор просить його в частині виправдання засуджених ОСОБА_5 , ОСОБА_28 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 за ч.І ст.255 КК України - скасувати. Постановити новий вирок, яким:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.З ст.289, ч.3 ст.15, ч.4 ст.28, ч.3 ст.289, ст.290 КК України, та призначити покарання:
за ч.1 ст.255 КК України - 10 років позбавлення волі;
за ч.4 ст.28, ч.3 ст.289 КК України - 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
за ч.3 ст.15, ч.4 ст.28, ч.3 ст.289 КК України - 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна
за ст.290 КК України - 3 роки обмеження волі.
На підставі ст. ст.70, 72 КК України шляхом часткового складання покарань призначити остаточне покарання у вигляді 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
ОСОБА_28 визнати винним у вчинені злочинів, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.289 КК України, та призначити покарання:
за ч.1 ст.255 КК України - 8 років позбавлення волі;
за ч.4 ст.28, ч.3 ст.289 КК України - 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань призначити остаточне покарання у вигляді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.289, ч.2 ст.358 КК України, та призначити покарання:
за ч.1 ст.255 КК України - 8 років позбавлення волі;
за ч.4 ст.28, ч.3 ст.289 КК України - 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
за ч.2 ст.358 КК України - 2 роки позбавлення волі.
На підставі ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань призначити остаточне покарання у вигляді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
ОСОБА_8 визнати винним у вчинені злочинів, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.289 КК України, та призначити покарання:
за ч.1 ст.255 КК України - 8 років позбавлення волі;
за ч.4 ст.28, ч.3 ст.289 КК України - 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань призначити остаточне покарання у вигляді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.289, ст.290 КК України, та призначити покарання за ч.1 ст.255 КК України - 8 років позбавлення волі;
за ч.4 ст.28, ч.3 ст.289 КК України - 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
за ст.290 КК України - 2 роки обмеження волі.
На підставі ст. ст.70, 72 КК України шляхом часткового складання покарань призначити остаточне покарання у вигляді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
ОСОБА_9 визнати винним у вчинені злочинів, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.289 КК України, та призначити покарання за ч.1 ст.255 КК України - 8 років позбавлення волі;
за ч.4 ст.28, ч.3 ст.289 КК України - 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань призначити остаточне покарання у вигляді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених за ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.289, ч.3 ст.15, ч.4 ст.28, ч.3 ст.289 КК України, та призначити покарання:
за ч.1 ст.255 КК України - 8 років позбавлення волі;
за ч.4 ст.28, ч.3 ст.289 КК України - 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
за ч.3 ст.15, ч.4 ст.28, ч.3 ст.289 КК України - 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань призначити остаточне покарання у вигляді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.289, ч.3 ст.15, ч.4 ст.28, ч.3 ст.289 КК України, та призначити покарання:
за ч.1 ст.255 КК України - 8 років позбавлення волі;
за ч.4 ст.28, ч.3 ст.289 КК України - 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
за ч.3 ст.15, ч.4 ст.28, ч.3 ст.289 КК України - 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
На підставі ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань призначити остаточне покарання у вигляді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.289, ч.3 ст.15, ч.4ст.28, ч.3 ст.289 КК України, та призначити покарання:
за ч.1 ст.255 КК України - 8 років позбавлення волі;
за ч.4 ст.28, ч.3 ст.289 КК України - 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
за ч.3 ст.15, ч.4 ст.28, ч.3 ст.289 КК України - 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань призначити остаточне покарання у вигляді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На обгрунтування своїх вимог, прокурор посилається на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи та неправильність застосування кримінального закону. Невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи полягають у тому, що висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні. Судом помилково не взято до уваги докази, які підтверджують такі ознаки злочинної організації, як внутрішня та зовнішня стійкість, а також ієрархічність. Зазначає, що організована і очолювана ОСОБА_5 злочинна організація характеризується такими ознаками, як попередня зорганізованість в спільне злочинне об`єднання для вчинення особливо тяжких злочинів, стабільністю, згуртованістю та стійкістю свого складу, тривалістю злочинної діяльності - з липня 2010 року по січень 2011 року, розробкою та узгодженням планів і способів злочинної діяльності та вчинення кожного злочину, великою чисельністю злочинного об`єднання, що налічувало не менше 9 осіб, які усвідомлювали свою приналежність до злочинної організації та активно приймали участь у вчинюваних нею злочинах, домовленістю та готовністю до постійного вчинення злочинів кожним із учасників злочинної організації, отримання матеріальних благ на постійній основі від такої діяльності та розподілом грошових коштів між членами злочинної організації, ієрархічністю структури злочинної організації, що виразилось в наявності прямого і безпосереднього керівництва з боку ОСОБА_63 та співорганізаторів ОСОБА_64 та ОСОБА_6 .
На думку прокурора, вказані факти підтверджені здобутими у ході проведення досудового розслідування та судового слідства доказами, такими як показання самих підсудних ОСОБА_5 , ОСОБА_64 , ОСОБА_6 , ОСОБА_65 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_66 , які підтвердили що, в них був спільний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортними засобами, між ними були розподілені ролі, спільно визначались марки автомобілів та способи їх заволодіння, місця схову та суми отриманих грошових коштів, дії чітко планувались учасниками групи (т.19, а.с.118, т.23, а.с.139, т.24, а.с.188, т.18, а.с.114, т.22, а.с.75, т.20, а.с.80. т.25, а.с. 191, т.25, а.с.214, т.27, а.с.133, т.27, а.с.149, т.26, а.с.138).

Наявність стійкості, зорганізованості та ієрархічності підтверджується інформацією, отриманою в ході проведення оперативно-розшукових заходів, зокрема матеріалами легалізації телефонних розмов ОСОБА_8 і користувався номерами телефонів НОМЕР_27 , НОМЕР_28 ), ОСОБА_9 (користувався номером телефону НОМЕР_29 ), та ОСОБА_64 (користувався номерами телефонів НОМЕР_30 , НОМЕР_31 ), у яких вказані особи домовлялися з приводу вчинення спільних злочинів, обирали моделі та марки автомобілів, отримували та надавали вказівки щодо способу вчинення злочинів, визначали шляхи приховування вчинюваних злочинів (т.32, а.с.3, т.33).

Судом проігноровано те, що злочини вчинялися учасниками злочинної організації у складі двох структурних груп, створених ОСОБА_5 та співорганізаторами ОСОБА_28 та ОСОБА_6 . Не взято до уваги те, що з метою безперешкодного переміщення учасниками злочинної організації транспортних засобів з місць їх незаконних заволодівань до місць їх тимчасового переховування, ОСОБА_7 використовував своє службове посвідчення працівника служби зовнішньої розвідки України (т.18, а.с. 4,8), ОСОБА_8 використовував свої службові посвідчення співробітника управління державної охорони та працівника департаменту карного розшуку МВС України (т.21, а.с.48), ОСОБА_6 використовував підроблене посвідчення співробітника прокуратури Голосіївського району м. Києва та співробітника прокуратури Одеської області (т.24, а.с. 10, а.с.109).
Зазначає, що висновки суду про відсутність в діях підсудних ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ознак складу злочину, передбаченого ч.1 ст.255 КК України, є хибним.
Вказує на те, що неправильне застосування кримінального закону, зокрема виправдання підсудних за ч.1 ст.255 КК України призвело до безпідставного застосування до них Закону України «Про амністію у 2014 році» та звільнення їх від відбування покарання.
Захисники ОСОБА_18 та ОСОБА_17 в інтересах засудженого ОСОБА_8 в апеляції, просять вирок суду щодо ОСОБА_8 змінити; виключити з вироку епізод обвинувачення ОСОБА_8 у заволодінні ним транспортним засобом «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_32 по вул. Озерній, який належить ОСОБА_67 та звільнити засудженого ОСОБА_8 від додаткового покарання у виді конфіскації майна; в решті вирок залишити без змін.

Вказують на те, що у зв`язку із застосуванням до ОСОБА_8 ЗУ «Про амністію», необхідно звільнити його не лише від основного покарання, а й від додаткового у виді конфіскації майна. Вважають, що додаткове покарання, у виді конфіскації майна, не відповідає ступеню тяжкості вчинених злочинів та особі засудженого ОСОБА_8 внаслідок суворості, який раніше не судимий; позитивно характеризується; потребує постійного медичного нагляду; сприяв розкриттю злочинів, щиро розкаявся; має намір відшкодувати матеріальну шкоду ОСОБА_68 ; на його утриманні перебувають хворі батьки пенсіонери.
Зазначають, що участь ОСОБА_8 у заволодінні транспортним засобом «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_32 по вул. Озерній, не підтверджується жодними доказами, наявними у матеріалах справи, а тому цей епізод підлягає виключенню із вироку суду щодо обвинувачення у ньому ОСОБА_8 .

Захисник ОСОБА_69 в інтересах засудженого ОСОБА_12 в апеляції просить вирок суду скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.
В обґрунтування своїх вимог, вказує на те, що вирок суду незаконний та необґрунтований, оскільки допущено однобічність та неповноту досудового та судового слідства; невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи; істотні порушення кримінально-процесуального закону та неправильне застосування кримінального закону.
Вказує на те, що суд, визнавши всіх підсудних по справі невинуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 255 КК України, виправдав ОСОБА_12 замість ОСОБА_12 , що унеможливлює виконання вироку. Однобічність та неповнота судового слідства полягає у тому, що висновки суду засновані лише на показаннях підсудних, вина яких не підтверджена доказами по справі; не встановлено інших доказів, які підтверджували б вину ОСОБА_12 в інкримінованих йому злочинах; не встановлено його роль по кожному епізоду; не витребувано та не досліджено речових доказів для підтвердження чи спростування обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, чим позбавлено сторону захисту права доводити невинуватість ОСОБА_12 .. Невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи полягають у тому, що суд не дав оцінки кожному доказу по справі, а вирок грунтується на матеріалах, отриманих з порушенням процесуального порядку збирання доказів; невірно зазначено у вироку зміст допиту ОСОБА_12 , який неможливо перевірити, оскільки перебіг судового процесу 05 грудня 2014 року не фіксувався технічним засобом, а в показаннях в суді він не зазначав про те, що були розмови про викрадення автомобіля; у вироку невірно викладено зміст допиту ОСОБА_11 , який суперечить його показанням в суді, зафіксованого технічним засобом.
Істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону полягають у тому, що суд першої інстанції не звернув увагу на неконкретне обвинувачення, що порушує право ОСОБА_12 на захист, оскільки зі змісту обвинувального висновку не відомо, до яких епізодів відноситься кваліфікація злочинів за ч.4 ст.28 ч.3 ст.289 КК України. У вироку судом не конкретно зазначено, які саме докази він оцінював та прийшов до висновку про те, що винність підсудних, у тому числі і ОСОБА_12 у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України знайшла своє повне підтвердження в ході судового слідства та підтверджується зібраними доказами.
Судом не звернуто увагу на те, що обвинувачення ОСОБА_12 в заволодінні транспортним засобом «Mitsubishi Outlander» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_29 є неконкретним та суперечить показанням ОСОБА_12 , який на досудовому слідстві показував, що ключі від даного автомобіля лежали на столі, і за ними ні він, ні ОСОБА_10 не дивилися.
Разом з тим, ОСОБА_12 обвинувачено у вчиненні злочинів, безпосередньої участі в яких він не приймав, а саме у незаконному заволодінні автомобілем «DaewooLanos», зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_70 та «Mitsubishi Outlander» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_33 , який належить ТОВ «Союзінтертрейд». Щодо цих епізодів, то матеріали справи ці обставини не підтвердженні.

Стосовно обвинувачення по епізоду у незаконному заволодінні транспортним засобом «Mitsubishi Outlander» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_39 та ОСОБА_45 , то воно також є неконкретним. Матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 10 вересня 2010 року прибули на паркувальний майданчик біля супермаркету «Ашан» саме для незаконного заволодіння цим автомобілем; відносно ОСОБА_12 оперативно-розшукова справа не заводилася; відсутні відомості, що по даному епізоду знімалася інформація із засобів зв`язку, а також відсутні відомості про те, за дозволом Апеляційного суду міста Києва, проводилися оперативно-розшукові заходи застосування спеціальних засобів зовнішнього спостереження за ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 .
Крім цього, щодо обвинувачення ОСОБА_12 в незаконному заволодінні автомобілем «Mitsubishi Outlander» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_8 , то з обвинувального висновку відомо, що він не був присутній під час його викрадення. До того ж, відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_12 та ОСОБА_11 супроводжували незаконно вилучений автомобіль, яким керував ОСОБА_5 .
По наступному епізоду, у незаконному заволодінні автомобілем «Mitsubishi Grandis» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_10 , належний ОСОБА_41 , за яким обвинувачується ОСОБА_12 , суд не звернув увагу на те, що версія слідства про здійснення ним спостереження за навколишньою обстановкою, використання засобів зв`язку, наданими ОСОБА_5 та в подальшому супроводження ОСОБА_5 , який керував викраденим автомобілем, не підтверджується доказами по справі.
Вказує на те, що в описовій частині обвинувального висновку не зазначено, яку суму грошей отримано ОСОБА_5 за реалізацію вказаних автомобілів, яку роль у цих епізодах виконував ОСОБА_12 , та яку частину виручених грошей отримав. Таке обвинувачення унеможливлює захист від нього.
Також зазначає, що всупереч вимогам ст. 223 КПК України в описовій частині обвинувального висновку неповно зазначені обставини справи та наслідки злочину, вчиненого кожним з обвинувачених, в тому числі і ОСОБА_12 та не кваліфіковано діяння останнього.
Неправильність застосування кримінального закону полягає у тому, що суд першої інстанції, призначаючи покарання засудив ОСОБА_12 , застосувавши ч.5 ст.72 КК України до ОСОБА_12 замість ОСОБА_12 .
Окрім того, призначаючи покарання за замах на злочин, суд не послався на статтю 68 КК України та не навів у вироку відповідні мотиви. При цьому, суд безпідставно задовольнив цивільні позови потерпілих ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_71 , ОСОБА_43 , не взявши до уваги невідповідність їх вимогам цивільного законодавства України.

Захисник ОСОБА_21 в інтересах засудженого ОСОБА_10 в апеляції просить змінити вирок в частині задоволення цивільних позовів ОСОБА_72 , ТОВ «Союзінтертрейд», ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 та ОСОБА_43 , та призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна; залишивши цивільні позови без розгляду, та не застосовувати до ОСОБА_10 додаткового покарання у виді конфіскації майна.
Вважає, що суд безпідставно задовольнив цивільні позови, стягнувши із ОСОБА_10 відповідні суми коштів, оскільки на досудовому слідстві, та в суді не встановлено реальної вартості майна, втраченого позивачами або робіт, необхідних для відновлення пошкоджених речей; не встановлено реальних власників майна, про яке йдеться в цивільних позовах; не встановлено первісну та залишкову вартість даного майна; не призначено товарознавчі та авто-технічні експертизи, які могли б дати можливість суду зробити висновки про розмір заподіяної шкоди.
Вказує на те, що неправильне застосування судом кримінального закону в частині призначення додаткового покарання, виразилося в порушенні та недотриманні судом ст. 65 КК України, а також неправильному застосуванні ЗУ «Про амністію у 2014 році». Призначене покарання ОСОБА_73 не відповідає тяжкості вчиненого ним злочину, особі винного та обставинам, що пом`якшують покарання в частині призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Засуджений ОСОБА_11 в апеляції просить вирок суду скасувати в частині задоволення цивільних позовів та призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна; прийняти нове рішення, яким відмовити у позовних вимогах у повному обсязі, та не призначати додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Посилається на неповноту досудового та судового слідства в частині розгляду цивільних позовів заявлених у даній справі, а також неправильне застосування кримінального закону щодо призначення додаткового покарання. Зазначає, що судом не встановлено реальної вартості майна втраченого цивільними позивачами або робіт, необхідних для відновлення пошкоджених речей; не встановлено реальних власників майна про яке йдеться в цивільних позовах; не встановлено первісну та залишкову вартість даного майна; не призначено товарознавчі та авто-технічні експертизи, які могли б дати можливість суду зробити висновки про розмір заподіяної шкоди.
Призначене йому покарання не відповідає тяжкості вчиненого ним злочину, особі винного та обставинам, що пом`якшують покарання в частині призначення покарання у виді конфіскації майна. Звертає увагу на те, що судом не досліджено такі пом`якшуючі обставини, як його другорядна роль у вчиненні злочинів та позитивні характеристики.

Засуджені ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на апеляцію прокурора на вирок суду, подали заперечення, в яких просять відмовити прокурору в задоволенні апеляції, а вирок суду залишити без змін. Вирок суду вважають законним, обґрунтованим та постановленим на підставі всебічного, повного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності.
Захисник ОСОБА_69 в інтересах засудженого ОСОБА_12 на апеляцію прокурора на вирок суду подав заперечення, в якому просить залишити її без задоволення. Вважає, що зазначені прокурором обставини не є підставами для скасування рішення суду та погіршення становища підсудних, однак вирок суду слід скасувати з інших підстав з поверненням справи на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляцію прокурора, який брав участь у суді першої інстанції та просив її задовольнити, та заперечив проти апеляцій інших учасників судового розгляду, засуджених та їхніх захисників, які заперечили проти апеляції прокурора та просили задовольнити подані ними апеляції, вивчивши матеріали справи, доводи апеляцій, провівши судові дебати та надавши засудженим останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляції прокурора та захисника ОСОБА_20 в інтересах засудженого ОСОБА_12 до задоволення не підлягає, а апеляції захисників ОСОБА_18 та ОСОБА_17 в інтересах засудженого ОСОБА_8 , засудженого ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_21 в інтересах засудженого ОСОБА_10 слід задовольнити частково.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості засуджених ОСОБА_5 , ОСОБА_28 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, за які їх засуджено, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуться зібраними у встановленому законом порядку доказами, які ретельно досліджено, належно оцінено судом та детально викладені у вироку суду.
На підтвердження їх винуватості, суд обгрунтовано врахував показання підсудних ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які у суді визнали свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3.ст. 289 КК України, щиро розкаялися та надали суду показання про обставини його вчинення , заявили, що показання надані на досудовому слідстві не відповідають дійсності та здобуті працівниками міліції в результаті сильного фізичного та психологічного тиску, побоїв, тортур та катувань. Незважаючи на те, що підсудні ОСОБА_28 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 не визнали своєї вини у вчиненні злочинів пов`язаних із незаконним заволодінням транспортними засобами , суд врахував їх показання, надані ними на досудовому слідстві. Водночас всі підсудні заперечили свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 255 КК України, показали, що злочинної організації не створювали, участі у ній не брали та нею не керували , заперечили свою участь у злочинах вчинюваних такою організацією та зазначали,що між собою не знайомі, разом ніколи не зустрічалися, злочинних планів не розробляли та не погоджували, функцій не розподіяли, у своїй поведінці нікому не підпорядковувалися.
Зокрема, згідно показань підсудного ОСОБА_5 , який визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України та щиро розкаявся, із ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 він познайомився на СТО по вул. Соляній у м. Києві, де приблизно в липні 2010 року запропонував їм викрасти автомобіль «Мітцубісі Аутлендер», що знаходився у ремонті. ОСОБА_12 зробив копію сигналізації, він зробив дублікат ключа, після чого ОСОБА_10 повернув машину власнику. На наступний день викрав це авто, після чого взяв із гаража ОСОБА_10 німецькі номери, та продав машину.
Крім того пояснив, що придбав сканер для сигналізації та ввечері 18.08.2010 року разом із ОСОБА_10 відсканувавши сигналізацію з авто «Део Ланос», який стояв на узбіччі викрав транспортний засіб. ОСОБА_10 сказав, що поїде у м. Луцьк, а насправді відвіз машину у двір, змінив номери та через декілька днів продав спочатку « ОСОБА_74 », а пізніше у м. Черкаси «Мітцубісі Аутлендер».
Через деякий час вони із ОСОБА_11 і ОСОБА_12 заїхавши на парковку магазину «Ашан», який знаходиться по вул. Ватутіна, побачили автомобіль «Мітцубісі Аутлендер» сірого кольору, відсканував сигналізацію, відчинив двері, проник до салону автомобіля, за допомогою іншщого приладу перепрошив ключ, викруткою зламав замок, запустив двигун та покинув місце вчиненя злочину. При цому ОСОБА_11 пішов за дівчиною в магазин, а ОСОБА_12 залишався у своїй машині. Вказаний автомобіль він залишив на Куренівці, а пізніше продав.
Також у вересні 2010 року він зайшов в гараж до ОСОБА_10 , побачив автомомобіль «Мітсубісі Аутлендер», який вирішив разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 викрасти. Ввечері він, ОСОБА_11 і ОСОБА_10 пішли до автомобіля, де він за допомогою викрутки зламав дверний замок, спеціальним приладом перепрошив ключ, зламав замок запалення, завів автомобіль та викрав його. Вказаний автомобіль залишив у дворах по бул. Лепса. Після цього до нього під`їхали ОСОБА_11 та ОСОБА_12 і на його автомобілі вони розїхались.
Крім цього, 16.10.2010 р. вони із ОСОБА_75 , ОСОБА_11 і ОСОБА_10 приїхали на пр. Перемоги та викрали автомобіль «Мітцубісі Грандіс».
В грудні 2010 року він разом із ОСОБА_11 та ОСОБА_10 викрали автомобіль «Мітсубісі Аутлендер» чорного кольору.
Після нового року він вирішив припинити викрадення машини із ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 . Всі разом вони поїхали на Княжий затон, там був «Мітсубісі Паджеро», він відкрив авто, посидів деякий час та повернувся, сказавши, що не зміг запустити двигун, оскільки зламалося обладнання. Таким чином дав зрозуміти, що разом викрадати автомобілі вони більше не будуть.
24.11.2010 року побачив на Оболоні автомобіль «Тойота Прадо», який вирішив викрасти сам.З цією метою подзвонив ОСОБА_7 з яким товаришував та попросив його забрати, але ОСОБА_7 приїхав зі своїм знайомим ОСОБА_8 на його автомобілі. Проникнувши у вказаний транспортний засіб він залишив його десь у дворах, сів у автомобіль до ОСОБА_8 та ОСОБА_7 і поїхали по домівках. ОСОБА_8 він у той вечір дав 50 доларів США. ОСОБА_7 все зрозумів і він також дав йому за викрадений автомобіль гроші.
12.12.2010 року він разом із ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на автомобілі останнього поїхали на АДРЕСА_18 , де аналогічним способом викрав «Мітцубісі Аутлендер», який ОСОБА_9 продав своєму знайомому на ОСОБА_76 трасі приблизно за 3000 доларів США. ОСОБА_8 та ОСОБА_7 він того вечора дав по 100 доларів США.
15.12.2010 року він разом із ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на автомобілі останнього поїхали на вул. Ушакова, 16, де викрав « Мітцубісі Паджеро», яке помітив раніше. ОСОБА_9 продав цю машину біля ТЦ «Магелан». ОСОБА_7 та ОСОБА_77 він дав по 100 доларів США.
27.12.2010 року їхав по Оболоні на автомобілі «Мітцубісі Аутлендер», який викрав раніше, та його підрізав інший «Аутлендер» і він зачепив бордюр. Побачивши, що цей автомобіль заїхав у двір, він прослідкував за ним, та побачивши, що автомобіль не зачинений на сигналізацію, викрав його, а своє авто залишив у дворах. На його прохання підїхав ОСОБА_8 з ОСОБА_7 та останній забрав його машину. Він телефонував ОСОБА_9 однак його у ОСОБА_78 не було. Через деякий час ОСОБА_9 перетелефонував та сказав, що машину можуть забрати у м. Біла Церква. Він відігнав машину неподалік м. Білої Церкви та залишив її на парковці, повернувшись на своєму авто під керуванням ОСОБА_7 до м. Києва. Пізніше ОСОБА_9 віддав йому гроші за цей автомобіль.
В кінці січня 2011 року він купив 2 ключі до Мітсубісі- Грандіс та за аналогічних обставин по пр. Григоренка викрав два таких автомобілі, які вони завезли до м. Біла Церква і повертаючись назад були затримані працівниками міліції.
ОСОБА_5 пояснив, що всього їхня група викрала сім автомобілів, однак у двох з них ОСОБА_9 участі не брав;
Підсудний ОСОБА_8 , який визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, щиро розкаявся та показав, що його знайомий ОСОБА_7 , з яким вони разом навчалися, запропонував йому повозити ОСОБА_5 , який допомагав йому у ремонті його автомобіля та займався купівлею-продажем автомобілів по його справах, сказавши при цьому, що останній в боргу не залишиться.
Крім того зазначив, що приймаючи участь у епізодах із викрадення автомобілів, він вважав, що надає виключно послуги водія. Розуміння того, що він приймає участь у викраденні транспортних засобів до нього прийшло тільки при викраденні та транспортуванні останніх «Мітцубісі Грандіс»;
Підсудний ОСОБА_7 , який визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, щиро розкаявся та показав, що при всіх епізодах викрадення автомобілів, а саме «Тойоти Ленд Крузер -120», чорного кольору в кінці листопада 2010 року, «Мітсубісі Аутлендер», чорного кольору на початку грудня, «Мітсубісі Аутлендер», сірого кольору в 20-х числах грудня 2010 року, «Мітсубісі Грандіс», сірого кольору, вночі 21 січня 2011 року, ОСОБА_5 проникав до автомобіля через двері, заводив його та їхав на ньому. В якості винагороди всі учасники отримували по 500 доларів США. При незаконних заволодіннях автомобілями вони вчотирьох переганяли автомобілі, при чому ОСОБА_5 їхав на викраденому автомобілі, а він, разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 їхали на автомобілі «Хюндай Купе», який належав ОСОБА_8 , і який останній використовував при скоєнні злочинів. В останньому випадку він їхав на автомобілі «Мітсубісі Аутлендер».
Підсудний ОСОБА_9 ,теж визнав свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.289 КК України, щиро розкаявся та показав, що він, разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 22.01.2011 по вул. Григоренка та по вул. Урлівській в м. Києві незаконно заволоділи автомобілями «Мітсубісі Грандіс», двома автомобілями «Мітсубісі Аутлендер», чорного кольору в Оболонському районі м. Києва, що мало місце в грудні 2010 року, одним автомобілем «Мітсубісі Паджеро» в Святошинському районі в грудні 2010 року. При вчиненні вказаних злочинів його роль полягала в тому, що він стояв у стороні та спостерігав за навколишньою обстановкою, та в разі виявлення небезпеки мав повідомити про це ОСОБА_5 . Безпосередніх дій по викраденню автомобілів він не бачив, оскільки стояв у стороні. ОСОБА_8 та ОСОБА_7 також приймали участь у вказаних заволодіннях, і окрім спостереження за навколишньою обстановкою вони ще використовували свої автомобілі для прибуття учасників до місця вчинення злочину.
Замовлення на автомобілі робив його знайомий ОСОБА_28 , який і замовив у них два автомобілі «Мітсубісі Аутлендер», чорних кольорів, «Мітсубісі Паджеро», «Мітсубісі Аутлендер» сірого кольору та два автомобілі «Мітсубісі Грандіс», сірих кольорів;
Підсудний ОСОБА_10 визнав свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.289 КК України, щиро розкаявся та суду показав, що приблизно в середині літа у його гаражі, що по вул. Соляна 23 в м. Києві, знаходився на ремонті автомобіль «Мітсубісі Аутлендер» чорного кольору. ОСОБА_5 запропонував зробити дублікат ключів та дублікат брелка сигналізації від автомобіля, на яку він погодився і в подальшому довідався від ОСОБА_5 , що автомобіль «Мітсубісі Аутлендер», останній викрав та реалізував, за що дав йому 500 доларів США.
Крім того, у вересні 2010 року до нього знову звернувся ОСОБА_5 та запропонував викрасти по пров. Татарському 8 в м. Києві автомобіль «Мітсубісі Аутлендер», сірого кольору. При викраденні цього автомобіля він та ОСОБА_11 стежили за навколишньою обстановкою, а ОСОБА_5 за допогою відмички відкрив замок, запустив двигун та разом із ОСОБА_11 направилися в сторону вул. Лукянівської. Він же у свою чергу пішов в напрямку їхнього руху, забравши при цьому свій автомобіль «Ford Sierra», д.н.з. НОМЕР_3 та поїхав за місцем свого проживання. Приблизно через 5-7 днів ОСОБА_5 приїхавши до нього в гараж надав йому за виконану роботу 200 доларів США;
Підсудний ОСОБА_11 , визнав свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.289 КК України, щиро розкаявся та пояснив, що влітку 2010 року знаходячись на СТО, де були він, ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , останній запропонував викрасти авто, що знаходилось на ремонті у ОСОБА_10 на, що всі погодилися. Участь у викраденні він не приймав, як саме воно відбувалось не знає, однак приблизно через неділю після викрадення приїхав ОСОБА_5 та привіз 500 доларів США.
Крім того,10.09.2010 року він, ОСОБА_12 та ОСОБА_5 на автомобілі ОСОБА_12 , заїхали на паркову по вул. Ватутіна у м. Києві біля ТЦ «Ашан». ОСОБА_5 побачивши потрібний автомобіль «Міцубісі Аутлендер» в момент закриття дверей просканував сигналізацію та коли власниця пішла у магазин відкрив двері, запустив двигун та викрав автомобіль. ОСОБА_12 при цьому знаходився у своєму автомобілі, а він заходив слідом за власницею до магазину. Після викрадення, ОСОБА_5 повинен був машину продати, а гроші поділити.
Також 28.09.2010 року коли він разом із ОСОБА_12 та ОСОБА_10 знаходилися на СТО, приїхав ОСОБА_5 , повідомивши, що неподалік є «Міцубісі Аутлендер» не обладнаний сигналізацією та запропонував йому викрастм , а гроші поділити на, що всі погодилися та залишилися на СТО до вечора. При цьому епізоді ОСОБА_12 залишився біля гаража у своїй машині, а він ОСОБА_10 та ОСОБА_5 пішли на місце. ОСОБА_5 проник в салон автомобіля, запустив двигун та викрав його, вони із ОСОБА_10 спостерігали за навколишньою обстановкою. Коли автомобіль виїхав із двору він пішов до ОСОБА_12 та вони на автомобілі останнього поїхали за ОСОБА_5 .. За вказаний автомобіль він отримав від Берната 200 доларів США.
Крім того, на початку жовтня 2010 року на СТО ОСОБА_5 запропонував викрасти «Міцубісі Грандіс» продати його для того, щоб розрахуватися з ним, ОСОБА_10 та ОСОБА_12 за попередні автомобілі. По дорозі додому він побачив автомобіль «Міцубісі Грандіс» та зателефонував ОСОБА_5 . Того ж вечора ОСОБА_5 проник до салону автомобіля, запустив двигун та та почав рух. Направляючись на своєму автомобілі за ОСОБА_5 він побачив також ОСОБА_10 на своєму автомобілі.
10.12.2010 року за пропозицією ОСОБА_5 вони разом із ОСОБА_12 побачили автомобіль «Міцубісі Аутлендер» прослідкували за ним до вул. Лаврухіна, та ввечері викрали його. Вказаний автомобіль ОСОБА_5 вирішив залишити собі та сказав, що за нього розрахується пізніше.
Окрім наведених визнавальних показань підсудних ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , їх вина та вина ОСОБА_28 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 у вчиненні злочинів пов`язаних із незаконним заволодінням транспортними засобами підтверджується наступними доказами, які суд обгрунтовано поклав в основу вироку, зокрема
показаннями потерпілого ОСОБА_29 , який пояснив, що 22.07.2010 року близько 20:30 год., син припаркував їхній автомобіль біля будинку № 27 по вул. Лук`янівська в м. Києві. 23.07.2010 року, близько 07:00 год., він виявив відсутність свого автомобіля «Міtsubishi Outlander», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , про що повідомив міліцію:
даними протоколу пред`явлення фотознімків для впізнання потерпілому ОСОБА_29 , який впізнав ОСОБА_10 та ОСОБА_12 як осіб, що приймали у нього для ремонт транспортний засіб «Mitsubishi-Outlаnder» д.н.з. НОМЕР_2 чорного кольору, а також ОСОБА_11 та ОСОБА_5 як осіб, що декілька разів були присутніми у гаражі ОСОБА_10 та з ним товаришували (т.№ 9 а.с.49-53);

даними протоколу огляду місця події від 23.07.2010 року, згідно якого по вул. Лук`янівська, 27 в м. Києві виявлено відсутність транспортного засобу «Mitsubishi-Outlаnder» д.н.з. НОМЕР_2 чорного кольору (т.№ 9 а.с.11-17);
показаннями потерпілої ОСОБА_38 , яка пояснила, що автомобіль «Daewoo Lanos» 2005 року випуску, темно-зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , 17.08.2010 року близько 23:05 год. припаркувала на тротуарі, зачинивши та увімкнувши охоронну сигналізацію, та наступного дня, 18.08.2010 року, близько 07 год. 10 хв., виявила його відсутність про, що повідомила у міліцію;
даними протоколу огляду місця події від 18.08.2010 року, згідно якого на б-рі Лепсе, 7 в м. Києві було виявлено відсутність транспортного засобу «Daewoo-Lanos» д.н.з. НОМЕР_4 зеленого кольору (т.9 а.с.74-79).
показаннями свідка ОСОБА_79 , який пояснив, що 17.08.2010 року, близько 19:10 год., приїхав службовим автомобілем «Міtsubishi Outlander», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_33 за місцем свого проживання - до будинку АДРЕСА_19 , де залишив автомобіль на ніч на не охоронюваній стоянці, зачинивши при цьому його та поставивши на сигналізацію. 18.08.2010 року близько 08:30 год., він виявив відсутність службового автомобіля на місці, де він його залишив;
даними протоколу огляду місця події від 18.08.2010 року, згідно якого на б-рі Лепсе, 21Б в м. Києві виявлено відсутність транспортного засобу «Міtsubishi Outlander», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_34 (т.9 а.с.125-127);
показаннями потерпілої ОСОБА_39 , яка пояснила, що 10.09.2010 року близько 17:04 год. на автомобілі «Міtsubishi Outlander», чорного кольору, шасі № НОМЕР_35 , д.н.з. НОМЕР_7 . поїхала до гіпермаркету «Ашан», що по просп. Ватутіна 2-А в м. Києві, припаркувала автомобіль, поставивши його на сигналізацію та пішла в магазин. Вийшовши із магазину о 17:30 год., вона виявила відсутність автомобіля;
даними протоколу огляду місця події від 10.09.2010 року, згідно якого по просп. Ватутіна, 2-а в м. Києві виявлено відсутність транспортного засобу «Mitsubishi-Outlаnder» д.н.з. НОМЕР_7 чорного кольору (т.10 а.с.3-5);
показаннями потерпілого ОСОБА_40 , який пояснив, що 28.09.2010 року, близько 20:00 год., приїхавши за місцем свого проживання, припаркував автомобіль біля будинку №8 по пров. Татарському в м. Києві. 29.09.2010 року, приблизно о 08:00 год., вийшовши на вулицю він виявив відсутність свого автомобіля «Міtsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_8 ;
протоколом огляду місця події від 29.09.2010 року, згідно якого по пров. Татарському, 8 в м. Києві виявлено відсутність транспортного засобу «Mitsubishi-Outlender» д.н.з. НОМЕР_8 сірого кольору (т.10 а.с.47-49);
даними протоколу відтворення обстановки і обставин події від 26.01.2011 року, де відображено як ОСОБА_10 показує на місці, як ним та іншими учасниками здійснювалося незаконне заволодіння транспортним засобом «Міtsubishi Outlander», належного ОСОБА_80 , що мало місце за адресою м. Київ, пров. Татарський, 8 (т.25 а.с.194-198);
данимим протоколу відтворення обстановки і обставин події від 26.01.2011 року, де відображено як ОСОБА_11 показує на місці, як ним та іншими учасниками здійснювалося незаконне заволодіння транспортним засобом «Міtsubishi Outlander», належного ОСОБА_80 , що мало місце за адресою м. Київ, пров. Татарський, 8 (т.26 а.с.142-146);
показаннями потерпілого ОСОБА_71 , який пояснив, що 15.10.2010 року, близько 23:50 год., він залишив свій автомобіль біля будинку по просп. Перемоги, 19 в м. Києві, а 16.10.2010 року, приблизно о 08:00 год., вийшовши на вулицю він виявив відсутність вищевказаного автомобіля;
даними протоколу обшуку, складеним 29.01.2011 року за результатами слідчої дії в приміщенні станції технічного обслуговування, за адресою м. Київ, вул. Соляна, 23, де працював ОСОБА_10 , відповідно до якого встановлено, що працівниками міліції під час обшуку в гаражі виявлено та вилучено п`ять автомобільних щіток, три із яких належать потерпілому ОСОБА_41 , оскільки вони на момент незаконного заволодіння транспортного засобу знаходились в салоні автомобіля (т. 25 а.с.34-37);
даними протоколу впізнання предметів ОСОБА_81 , який впізнав серед пред`явлених йому предметів свої щітки для очищення скла, які було викрадено разом з транспортним засобом «Mitsubishi-Grandis» д.н.з. НОМЕР_36 сірого кольору (т.10 а.с.119-123);
даними протоколу огляду місця події від 16.10.2010 року, згідно якого на пр. Перемоги, 19 в м. Києві виявлено відсутність транспортного засобу «Mitsubishi-Grandis» д.н.з. НОМЕР_36 сірого кольору (т.10 а.с. 98-100);
даними протоколу відтворення обстановки і обставин події від 28.01.2011 року, де відображено як ОСОБА_11 показує на місці, як ним та іншими учасниками здійснювалося незаконне заволодіння транспортним засобом «Міtsubishi Grandis», належного ОСОБА_41 , що мало місце у жовтні 2010 року в дворі будинку АДРЕСА_20 (т.26 а.с.154-158);
показаннями потерпілої ОСОБА_42 , яка пояснила, що 09.12.2010 року, близько 23:00 год., вона приїхала до свого будинку, що по АДРЕСА_17 та залишила свій автомобіль «Міtsubishi Outlander», чорного кольору, шасі № НОМЕР_37 , д.н.з. НОМЕР_12 .біля будинку. Близько 02:00 год., 10.12.2010 року, її мати вийшовши на балкон виявила відсутність автомобіля.
Через деякий проміжок часу її автомобіль був знайдений працівниками міліції і повернутий їй, однак із деякими пошкодженнями.
показаннями свідка ОСОБА_82 , яка підтвердила показання потерпілої ОСОБА_42 ;
даними протоколу огляду місця події від 10.12.2010 року, згідно якого по вул. Лаврухіна, 15/46 в м. Києві було виявлено відсутність транспортного засобу «Mitsubishi-Outlаnder» д.н.з. НОМЕР_12 чорного кольору (т.8 а.с.8-9);
даними протоколу відтворення обстановки і обставин події від 31.01.2011 року, де відображено як ОСОБА_11 показує на місці, як ним та іншими учасниками здійснювалося незаконне заволодіння транспортним засобом «Міtsubishi Outlander», належного ОСОБА_60 , що мало місце у жовтні 2010 року в дворі будинку АДРЕСА_17 (т. 26 а.с.163-167);
даними протоколу огляду транспортного засобу «Mitsubishi-Outlender», д.н.з. НОМЕР_21 чорного кольору від 22.01.2011 року, на якому був затриманий ОСОБА_7 (т.17 а.с.8-14);
даними висновку трасологічної експертизи від 11.02.2011 року № 1/02, згідно якої у транспортному засобі «Mitsubishi-Outlender» д.н.з. НОМЕР_21 чорного кольору виявлено сліди зміни ідентифікаційного номеру кузова та встановлено первинний номер, що співпадає із транспортним засобом «Mitsubishi-Outlender» д.н.з. НОМЕР_12 чорного кольору, який належить ОСОБА_46 (т.8 а.с.34-35);
даними висновку автотоварознавчої експертизи № 31 від 13.05.2010 року, згідно якої матеріальний збиток заподіяний власнику автомобіля «Міtsubishi Outlander», чорного кольору, шасі № НОМЕР_37 , державні номерні знаки НОМЕР_12 , а саме ОСОБА_46 складає 31672 грн.81 коп. (т.8 а.с.64-76);
даними висновку трасологічної експертизи № 55/тр від 22.07.2010 року, згідно якого наданий на дослідження комплект циліндрових механізмів до автомобіля «Міtsubishi Outlander», 2007 року випуску, державні номерні знаки НОМЕР_12 , що вилучено під час виїмки в ОСОБА_42 перебуває у справному стані, вказаний комплект не відмикається ключами вилученими в потерпілої ОСОБА_42 , а відмикається ключами вилученими в ОСОБА_7 при особистому ошуці. (т.8 № а.с.158-162);
показаннями потерпілого ОСОБА_43 , який пояснив, що 19.01.2011 року, близько 09:30 год. він побачив, що його автомобіль «Міtsubishi Pajero Wagon», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_14 ., який знаходився біля будинку в якому він проживає, намагалися викрасти та він пошкоджений;
даними протоколу огляду місця події від 19.01.2010 року, згідно якого на вул. Княжий Затон, 11 в м. Києві виявлено транспортний засіб «Міtsubishi Pajero Wagon», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_14 , належний ОСОБА_47 , на якому виявлено пошкодження (т.10 а.с.137-142);
показаннями потерпілого ОСОБА_37 , який пояснив, що 24.11.2010 року, близько 21:30 год., він залишив машину «Toyota Land Cruiser Prado», 2007 р.в., чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_17 . біля свого будинку № 6/1 по вул. Богатирській в м. Києві., а вранці, 25.11.2010 року, приблизно в 09 год. виявив його відсутність;
даними протоколу огляду місця події від 25.11.2010 року, згідно якого по вул. Богатирській, 6/1 в м. Києві виявлено відсутність транспортного засобу «Toyota-Land Cruiser Prado 120» д.н.з. НОМЕР_17 , чорного кольору (т.7 а.с.9-12);
показаннями потерпілого ОСОБА_30 , який пояснив, що 02.12.2010 року залишив свій автомобіль «Міtsubishi Outlander», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_38 . на площадці біля буд. № 26 по вул. Озерна в м. Києві, яка не охоронялася, а 04.12.2010 року, близько 10.00 год. виявив його відсутність;
даними протоколу огляду місця події від 04.12.2010 року, згідно якого по вул. Озерна, 26 в м. Києві виявлено відсутність транспортного засобу «Міtsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_32 , чорного кольору (т.7 а.с.34-38);
показаннями потерпілого ОСОБА_51 , який пояснив, що 12.12.2010 року, близько 22:00 год., він на своєму автомобілі «Міtsubishi Outlander», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_19 приїхав до будинку № 47 по вул. Г.Дніпра в м. Києві, де його і залишив, а 13.12.2010 року, близько 09:00 год. виявив його відсутність;
даними протоколу огляду місця події від 13.12.2010 року, згідно якого по вул. Героїв Дніпра, 47 в м. Києві виявлено відсутність транспортного засобу «Mitsubishi-Outlаnder» д.н.з. НОМЕР_19 сірого кольору (т.7 а.с.71-75);
показаннями потерпілого ОСОБА_52 , який пояснив, що 14.12.2010 року залишив автомобіль «Міtsubishi Pаjero Wagon», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_20 біля під`їзду № 2 будинку № 16 по вул. Ушакова в м. Києві, а 15.12.2010 року, прокинувшись близько 06:20 год., виявив відсутність свого автомобіля;
даними протоколу огляду місця події від 15.12.2010 року, згідно якого по вул. Ушакова, 16 в м. Києві виявлено відсутність транспортного засобу «Mitsubishi Pajero Wagon» д.н.з. НОМЕР_20 чорного кольору (т.7 а.с.125-129).;
показаннями потерпілого ОСОБА_83 , який пояснив, що 27.12.2010 року, близько 22:00 год, він залишив свій автомобіль «Міtsubishi Outlander», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_22 , біля під`їзду будинку № 2-Б по вул. Тимошенко в м. Києві, при цьому зачинивши двері та увімкнувши сигналізацію, а 28.12.2010 року, близько 14:00 год. виявив його відсутність.
22.01.2011 року працівниками міліції автомобіль «Міtsubishi Outlander», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_22 був знайдений та повернутий йому;
даними протоколу огляду місця події від 28.12.2010 року, згідно якого по вул. Тимошенко, 2-б в м. Києві виявлено відсутність транспортного засобу «Mitsubishi-Outlender» д.н.з. НОМЕР_22 , сірого кольору (т.6 а.с. 3-8);
даними протоколу огляду місця події за адресою: Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Горіхова, 20, де виявлено і вилучено транспортний засіб «Mitsubishi-Outlender» д.н.з. НОМЕР_39 сірого кольору (т.6 а.с.15-22);
даними висновку трасологічної експертизи №8/2/2(12) від 15.06.2011, згідно якої ідентифікаційний номер кузова транспортного засобу «Mitsubishi-Outlаnder» д.н.з. НОМЕР_39 , сірого кольору змінам не піддавався та є первинним, співпадає із номером транспортного засобу «Mitsubishi-Outlаnder» д.н.з. НОМЕР_22 сірого кольору, який належить ОСОБА_53 (т.6 а.с.81-86);
показаннями потерпілої ОСОБА_55 , яка пояснила, що 22.01.2011 року їй зателефонувала донька ОСОБА_84 та повідомила, що автомобілем «Mitsubishi-Grandis», д.н.з. НОМЕР_24 , в ніч з 21 на 22 січня 2011 року незаконно заволоділи невідомі їй особи. Автомобіль на момент його незаконного заволодіння знаходився біля будинку № 33 по вул. Ахматової в м. Києві.
22.01.2011 року її автомобіль знайшли працівники міліції в м. Умань, Черкаської області;
показаннями свідків ОСОБА_84 та ОСОБА_85 , які пояснили, що 21 січня 2011 року, близько 22 год., вони із чоловіком приїхали додому та залишили автомобіль «Mitsubishi-Grandis», д.н.з. НОМЕР_24 , який належить її матері ОСОБА_56 на неохоронювальній площадці біля будинку № 33 по вул. А. Ахматової в м. Києві. Вранці, 22 січня 2011 року її чоловік вийшовши на вулицю виявив відсутність автомобіля, про, що вони заявили у міліцію;
даними протоколу огляду місця події від 22.01.2011 року, згідно якого по пр. Григоренка, 24 в м. Києві виявлено відсутність транспортного засобу «Mitsubishi-Grandis» д.н.з. НОМЕР_24 бежевого кольору (т.5 а.с. 2-3).
даними протоколу огляду місця події від 22.01.2011 року, згідно якого по вул. Леніна, 112 в м. Умань Черкаської області виявлено і вилучено транспортний засіб «Mitsubishi-Grandis» д.н.з. НОМЕР_40 , бежевого кольору зі слідами пошкодження та засобами запалення двигуна (відмичкою та гайковим ключем), а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Mitsubishi-Grandis» д.н.з. НОМЕР_24 бежевого кольору на ім?я ОСОБА_55 , і два сліди пальців рук (т.5 а.с. 7-10);

даними висновку трасологічної експертизи від 29.06.2011 № 8/1/6, згідно якої ідентифікаційний номер кузова транспортного засобу «Mitsubishi-Grandis» д.н.з. НОМЕР_40 бежевого кольору змінам не піддавався та є первинним, співпадає із номером кузова транспортного засобу «Mitsubishi-Grandis» д.н.з. НОМЕР_24 бежевого кольору, який належить ОСОБА_56 (т.5 а.с. 166-173);
даними висновку дактилоскопічної експертизи №136 від 15.04.2011 року, згідно якої слід папілярного узору вилучений 22.01.2011 під час огляду місця події, а саме автомобіля «Mitsubishi-Grandis» д.н.з. НОМЕР_40 , бежевого кольору, який знаходився біля гаражу № НОМЕР_41 , що на території автогаражного кооперативу ГБК «Авіатор», який розташований за адресою Черкаська обл., м. Умань, вул. Леніна, залишений безіменним пальцем правої руки гр. ОСОБА_6 (т.5 а.с.27-31);
показаннями потерпілого ОСОБА_86 , який пояснив, що 21.01.2011 року залишив свій автомобіль «Міtsubishi Grandis», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_25 біля свого будинку № 11а по вул. Урлівській в м. Києві, наступного дня, а саме 22 січня 2011 року, близько 09 год. виявив відсутність автомобіля та подзвонив у міліцію, цього ж дня його автомобіль було знайдено;
даними протоколу огляду місця події від 22.01.2011 року, згідно якого по вул. Урлівська, 11-А в м. Києві виявлено відсутність транспортного засобу «Mitsubishi-Grandis» д.н.з. НОМЕР_25 сірого кольору (т.4 а.с. 2-3);
даними протоколу огляду місця події від 22.01.2011 року, згідно якого по вул. Ленінградське шосе, 13 в м. Умань, Черкаської області виявлено і вилучено транспортний засіб «Mitsubishi-Grandis» д.н.з. НОМЕР_42 , сірого кольору зі слідами пошкодження та засобами запалення двигуна (відмичкою та гайковим ключем) (т. 4 а.с. 7-10);
даними висновку трасологічної експертизи № 8/1-3 від 19.04.2011 року, згідно якої ідентифікаційний номер кузова транспортного засобу «Mitsubishi-Grandis» д.н.з. НОМЕР_43 , сірого кольору вилучений за адресою: Черкаська обл., м. Умань, вул. Ленінградське шосе змінам не піддавався та є первинним, співпадає із номером кузова транспортного засобу «Mitsubishi-Grandis» д.н.з. НОМЕР_25 сірого кольору, який належить ОСОБА_58 (т.4 а.с. 110-116);
даними протоколу огляду транспортного засобу «Hyundai-Coupe» д.н.з. НОМЕР_15 , чорного кольору, на якому затриманий ОСОБА_8 , в якому відображено вилучення 4 мобільних телефонів із сім-картками, а також номерні знакми « НОМЕР_44 », які використовувалися як знаряддя вчинення злочину (т.21 а.с.6-21);
даними протоколу особистого обшуку ОСОБА_7 від 22.01.2011 року, згідно якого в нього вилучено посвідчення старшого спеціаліста Служби зовнішньої розвідки України на ім`я капітана ОСОБА_7 , мобільний телефон «Samsung-GT-E1080i» з сім-карткою «Life», окрему сім-картку «Life», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_21 на ім`я ОСОБА_87 , довіреність від імені ОСОБА_87 на право керування вищевказаним автомобілем, предмет, схожий на відмичку та мобільний телефон «Nokia-2730» із сім-карткою «Life» (т.18 а.с.4-6);
даними посвідчення водія на анкетні дані ОСОБА_5 , що вилучено 22.01.2011 року під час особистого обшуку ОСОБА_7 , яке підтверджує їх знайомство між собою (т.18 а.с.22).
номерними знаками серії « НОМЕР_44 » вилученими 22.01.2011 року із салону автомобіля «HYUNDAI-COUPE», д.н.з. НОМЕР_15 , які використовувалися при вчиненні незаконних заволодінь транспортних засобів (т.21 а.с. 102-103).
даними протоколу огляду та вилучення від 22.01.2011 року, де вказано про те, що у ОСОБА_6 вилучено підроблене посвідчення працівника прокуратури України № 137 та посвідчення працівника прокуратури Одеської області № 739, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Mitsubishi-Grandis», д.н.з. НОМЕР_25 , що видане на ОСОБА_86 , ключ від замка запалення автомобіля «Mitsubishi», мобільні телефони «Нокіа-1280», «Нокіа 6300» та сім-картки оператора мобільного зв`язку «Лайф», «Київстар» (т.24 а.с. 10);
даними протоколу виїмки від 22.06.2011 року, де вказано про те, що в начальника відділу УКР ГУМВС України в м. Києві вилучено оптичні носії інформації DVD-R інв. 2/2/38т, DVD-R інв. 2/2/39т та CD-R інв. 2/3-48, на яких містяться звукозаписи та в друкованому вигляді телефонні розмови ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_28 з іншими особами, які отримані працівниками УКР ГУМВС України в м. Києві в наслідок легалізації матеріалів оперативно-розшукової діяльності (т.32 а.с.1-241, 247);
даними протоколу огляду від 22.06.2011 року, яким оглянуто легалізовані матеріали оперативно-розшукової діяльності (т.32 а.с.5-241);
даними протоколу виїмки у ВРЕР 7 УДАІ м. Києва документів, які стали підставою для реєстрації транспортного засобу «Міtsubishi Outlander», чорного кольору, що видані на ОСОБА_88 (т.17 а.с.130-135);
даними висновку експерта № 71 від 24.06.2011 року, відповідно до якого в посвідченні працівника прокуратури Голосіївського району міста Києва №137 відтиски круглих печаток не відповідають зразкам, які надавалися для порівняльного дослідження (т.24 а.с. 51-54);
даними висновку експерта № 318 від 18.07.2011 року відповідно до якого, відтиски круглих печаток у службових посвідченнях працівника прокуратури Одеської обл. № 739 на ім`я ОСОБА_6 не відповідають зразкам, що отриманні в прокуратурі Одеської області для порівняльного дослідження (т.24 а.с. 88-93);
показаннями свідка ОСОБА_89 , який пояснив, що знайомий із ОСОБА_28 та він є його кумом. У 2010 році за проханням ОСОБА_28 він орендував гаражі у м. Умань Черкаської області так, як останній займався купівлею-продажем автомобілів. На початку 2011 рооку йому зателефонував ОСОБА_28 та попросив перегнати його автомобіль «Мітцубісі Аутлендер», оскільки він купив на продаж машину та буде їхати на ній. Коли він переганяв автомобіль його затримали працівники міліції. Зазначив, що показання надані ним на досудовому слідстві, інтерпрнетовані самим слідчим та не зовсім відповідають дійсності;
показаннями свідка ОСОБА_90 , який пояснив, що працюючи в УКР ГУМВС України в м. Києві та отримавши анкетні дані осіб причетних до незаконних заволодінь автомобілів на території міста Києва вони проводили по них оперативні заходи пов`язанні із зняттям інформації з каналів зв`язку. В січні 2011 року отримали інформацію про те, що в ніч з 21 на 22 січня 2011 року будуть вчинятися незаконні заволодіння автомобілів на території м. Києва. В результаті проведеного комплексу оперативних заходів, вони затримали ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , після того, як останні вчинили незаконне заволодіння двома автомобілями марки «Мітцубісі-Грандіс», та перегнали їх в Черкаську обл. Також затримали і ОСОБА_28 та ОСОБА_6 , які отримали автомобілі від ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Пізніше були затримані ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , в подальшому всі зібрані матеріали передано слідчим для проведення всіх необхідних слідчих дій;
показаннями свідка ОСОБА_91 , який пояснив, що разом із ОСОБА_8 працював у Державній службі охорони. В січні 2011 року ОСОБА_8 не вийшов на роботу, а ввечі зателефонували із Дарницького РУ ГУМВС України у м. Києві та повідомили, що його затримано за підозрою у вчиненні викрадень транспортних засобів. Прибувши до Дарницького РУ ГУМВС України у м. Києві він поспілкувався із керівництвом райвідділу, а пізніше із самим ОСОБА_8 та за рекомендацією працівників міліції порадив йому співпрацювати із слідством та прислуховуватися до версії, про яку мову веде слідчий, і можливо йому оберуть запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.
Зазначені докази перевірено судом першої інстанції із дотриманням вимог кримінально-процесуального закону та обгрунтовано покладено в основу вироку суду.
Колегія суддів уважає, що суд правильно оцінив в сукупності всі зібрані та досліджені в судовому засіданні докази щодо їх належності та допустимості, обгрунтувавши в своєму рішенні, чому взяв до уваги одні докази та відхилив інші, а доводи апеляцій їх не спростовують.
Доводами апеляції захисників засудженого ОСОБА_8 не спростовано висновки суду про його причетність до участі у заволодінні автомобілем «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_32 по вул. Озерній, а відтак підстав для виключення цього епізоду з його обвинувачення не убачається.

Аналіз наведених у вироку суду доказів, у т.ч. показання інших підсудних щодо обставин у вчиненні злочину та ролі у ньому ОСОБА_12 спростовує версію захисника ОСОБА_92 про те, що винуватість ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, не знайшла свого повного підтвердження в ході судового слідства та не підтверджується зібраними доказами.
Колегія суддів розцінює невизнання ОСОБА_12 своєї вини у вчиненні вказаного злочину як обраний спосіб захисту з метою ухилення від відповідальності за вчинений злочин.
Посилання захисника ОСОБА_92 на незаконність вироку суду першої інстанції через зазначення у резолютивній частині вироку ОСОБА_12 замість ОСОБА_12 є безпідставним, оскільки це слід визнати опискою, яку суд вправі самостійно виправити .
Вірно встановлено, що вина ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених за ч.3 ст.289, ч.3 ст.15, ч.3 ст.289 та ст.290 КК України, а саме у незаконному заволодіння транспортними засобами, вчиненому повторно, організованою групою, що завдало значної та великої матеріальної шкоди, незакінченому замаху на незаконне заволодіння транспортним засобом, при якому особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, вчиненому повторно, організованою групою, а також у підробці, заміні ідентифікаційного номера кузова, двигуна транспортного засобу; ОСОБА_28 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , у вчиненні злочинів, передбачених за ч.3 ст.289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортними засобами, вчиненому повторно, організованою групою, що завдало значної та великої матеріальної шкоди; ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.289, ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортними засобами, вчиненому повторно, організованою групою, що завдало значної та великої матеріальної шкоди, та у пособництві у підробленні посвідчення, яке видається та посвідчується державною установою і надає права, з метою використання його підроблювачем; ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.289, ст.290 КК України, а саме у заволодінні транспортними засобами, вчиненими повторно, організованою групою, що завдало значної та великої матеріальної шкоди, а також у підробці, заміні ідентифікаційного номера кузова, двигуна транспортного засобу; ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.289, ч.3 ст.15, ч.3 ст.289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортними засобами, вчиненому повторно, організованою групою, що завдало значної та великої матеріальної шкоди, у незакінченому замаху на незаконне заволодіння транспортним засобом, при якому особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, вчиненому повторно, організованою групою за встановлених судом обставин, доведена повністю, а їх дії кваліфіковано вірно.

Також колегія суддів погоджується із законністю рішення суду першої інстанції про визнання невинуватими та виправдання за ч.1 ст. 255 КК України ОСОБА_5 , ОСОБА_28 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ..
Висновок суду про те, що зібраними доказами в справі не підтверджуються наявність тих ознак, які свідчать про створення злочинної організації з метою вчинення особливо тяжких злочинів, а також керівництво такою організацією, участь у ній, та участь у злочинах, вчинюваних такою організацією ОСОБА_5 , ОСОБА_28 , ОСОБА_93 , а також про участь в злочинній організації створеній з метою вчинення особливо тяжких злочинів, а також участь у злочинах, вчинюваних такою організацією ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 є правильним.
Так, згідно із ч.4 ст.28 КК України злочин визнається вчиненим злочинною організацією, якщо він скоєний стійким ієрархічним об`єднанням декількох осіб (п`ять і більше), члени якого або структурні частини якого за попередньою змовою зорганізувалися для спільної діяльності з метою безпосереднього вчинення тяжких або особливо тяжких злочинів учасниками цієї організації, або керівництва чи координації злочинної діяльності інших осіб, або забезпечення функціонування як самої злочинної організації, так і інших злочинних груп.
У відповідності до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 23.12.2005 року злочинна організація це внутрішньо й зовнішньо стійке ієрархічне об`єднання трьох і більше осіб або двох і більше організованих груп (структурних частин), метою діяльності якого є вчинення тяжких або особливо тяжких злочинів чи тільки одного, що вимагає ретельної довготривалої підготовки, або керівництво чи координація злочинної діяльності інших осіб, або забезпечення функціонування як самої злочинної організації, так і інших злочинних груп.
Суд вірно послався на те, що ні під час досудового слідства ні в суді, не здобуто достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою доказів, на підтвердження обвинувачення за ч.1 ст.255 КПК України, жоден із досліджених доказів не підтверджує факт створення підсудними злочинної організації, керівництво та участі у ній, а також участь у злочинах вчинюваних такою організацією.
Зокрема, не підтверджено доказами, поза розумним сумнівом, і такі обов`язкові ознаки злочинної організації, як внутрішня та зовнішня стійкість, а також ієрархічність.
Натомість, як вбачається із доказів, здобутих як під час досудового так і судового слідства, група в складі ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та група в складі ОСОБА_5 , ОСОБА_28 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , не характеризуються зовнішньою та внутрішньою стійкістю, ієрархічністю. Відсудня відповідна системно-структурна побудова об`єднання, яка включає в себе наявність загального керівництва, лідерів, чітко визначену підпорядкованість рядових членів об`єднання його керівникам, відсутні вертикальні зв`язки між членами об`єднання, відсутні загальновизнані правила поведінки і забезпечення дотримання їх учасниками, відсутні функціональні зв`язки та принципи взаємозалежності учасників, відсутній чіткий план злочинної діяльності і розподіл функцій кожного у ньому. Також відсутні окремі ознаки за якими об`єднання визнається злочинною організацією такі, як керівництво чи координація злочинної діяльності інших осіб та забезпечення функціонування, як самої злочинної організації, так і інших злоччиних груп. При цьому, члени різних груп між собою не знайомі, жодного разу не бачилися, разом не зустрічалися, плани злочинної діяльності не розробляли, не обговорювали та не затверджували. Злочини вчинялися без чіткого розподілу ролей та не стабільним складом.
Суд першої інстанції обгрунтовано врахував практику Європейського суду з прав людини пославшись на рішеннях «Ірландія проти проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, де зазначено, що при оцінці доказі, як правило, застосовується критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
З огляду на викладене, доводи прокурора про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи та неправильне застосування кримінального закону, зокрема, виправдання підсудних за ч.1 ст.255 КК України, є необгрунтованими.
Окрім того, прокурор ставлячи в апеляції вимогу про визнання підсудних винуватими та засудження за ч.1 ст. 255 КК України подав до апеляційного суду письмове клопотання про проведення часткового слідства для підтвердження обставин існування в їх діях ознак вказаного злочину. Однак, в процесі апеляційного розгляду вказане клопотання не підтримав, що також вказує на неоднозначну позицію прокурора з цього питання.
З огляду на викладене, підстав для задоволення апеляції прокурора колегія суддів не убачає.
Цивільні позови потерпілих у справі вирішено судом з дотриманням вимог закону.
Призначаючи засудженим покарання, суд, у відповідності до вимог ст.ст. 65-67 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані, які характеризують особу кожного із засуджених, їх роль у вчиненні злочинів, зокрема:
при призначенні покарання ОСОБА_5 судом враховано ступінь тяжкості вчинених ним злочинів проти безпеки руху та експлуатації транспорту, особу підсудного, а саме те, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.289 КК України визнав та щиро розкаявся, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, позитивно характеризується, має середню спеціальну освіту, не одружений;
при призначенні покарання ОСОБА_94 судом враховано ступінь тяжкості вчиненого ним злочину проти безпеки руху та експлуатації транспорту, особу підсудного, а саме те, що він раніше не судимий, свою вину у вчиненні злочинів пов`язаних із незаконним заволодінням транспортними засобами не визнав, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, одружений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_95 ІНФОРМАЦІЯ_10 , має вищу освіту, виключно позитивно характеризується;
при призначенні покарання ОСОБА_6 судом враховано ступінь тяжкості вчинених ним злочинів проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування та об`єднань громадян, особу підсудного, а саме те, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, свою вину у вчиненні злочинів пов`язаних із незаконним заволодінням транспортними засобами не визнав, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, має середню спеціальну освіту, одружений, має на утриманні дитину-інваліда ОСОБА_96 ІНФОРМАЦІЯ_11 , яка хворіє та потребує догляду, виключно позитивно характеризується;
при призначенні покарання ОСОБА_8 судом враховано ступінь тяжкості вчиненого ним злочину проти безпеки руху та експлуатації транспорту, особу підсудного, а саме те, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, свою вину у вчиненнів злочинів пов`язаних із незаконним заволодінням транспортними засобами визнав та щиро розкаявся, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, має вищу освіту, не одружений, має на утриманні батьків пенсіонерів, які хворіють та потребують догляду, виключно позитивно характеризується;
при призначенні покарання підсудному ОСОБА_7 судом враховано ступінь тяжкості вчинених ним злочинів проти безпеки руху та експлуатації транспорту, особу підсудного, а саме те, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.289 КК України визнав та щиро розкаявся, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, не одружений, має вищу освіту, виключно позитивно характеризується;
при призначенні покарання ОСОБА_9 судом враховано ступінь тяжкості вчиненого ним злочину проти безпеки руху та експлуатації транспорту, особу підсудного, а саме те, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, свою вину у вчиненнів злочинів пов`язаних із незаконним заволодінням транспортними засобами визнав та щиро розкаявся, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, має вищу освіту, не одружений, має на утриманні батьків, які хворіють та потребують догляду, виключно позитивно характеризується;
при призначенні покарання ОСОБА_10 судом враховано ступінь тяжкості вчинених ним злочинів проти безпеки руху та експлуатації транспорту, особу підсудного, а саме те, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, свою вину у вчиненні злочинів пов`язаних із викраденням транспортних засобів визнав та щиро розкаявся, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, має вищу освіту, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_97 ІНФОРМАЦІЯ_12 та ОСОБА_98 ІНФОРМАЦІЯ_13 , та непрацездатну матір інваліда 3 групи ОСОБА_99 , яка хворіє та потребує догляду, виключно позитивно характеризується;
при призначенні покарання ОСОБА_11 судом враховано ступінь тяжкості вчинених ним злочинів проти безпеки руху та експлуатації транспорту, особу підсудного, а саме те, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, свою вину у вчиненні злочинів пов`язаних із викраденням транспортних засобів визнав та щиро розкаявся, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, не одружений, має вищу освіту, виключно позитивно характеризується;
при призначенні виду та міри покарання ОСОБА_12 судом враховано ступінь тяжкості вчинених ним злочинів проти безпеки руху та експлуатації транспорту, особу підсудного, а саме те, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, свою вину у вчиненні злочинів пов`язаних із викраденням транспортних засобів не визнав, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_100 ІНФОРМАЦІЯ_14 , має вищу освіту, виключно позитивно характеризується.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 згідно ст. 66 КК України, судом вірно враховано визнання вини у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.289 КК України та щире каяття.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_28 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , ОСОБА_28 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Із цим висновком погоджується колегія суддів, оскільки, судом першої інстанції, при винесенні вироку дотримано вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, призначене покарання відповідає особам засуджених та ступеню тяжкості вчинених ними злочинів, врахувавши кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного у вчинених злочинах, а тому вважає, що воно є необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.
Не заслуговують на увагу доводи захисників ОСОБА_18 та ОСОБА_17 в інтересах засудженого ОСОБА_8 , засудженого ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_21 в інтересах засудженого ОСОБА_10 щодо не правильного застосування положень Закону України "Про амністію у 2014 року " (далі Закону), оскільки вони підлягали звільненню не лише від основного покарання, але й від додаткового у виді конфіскації майна.
Відповідно до вимог ст. 14 вказаного Закону, особи на яких поширюється діє цього Закону, можуть бути звільнені від відбування покарання, як основного так і додаткового, призначеного судом, крім конфіскації майна, в частині вироку, яка не була виконана на день набрання чинності цим Законом. А тому, засуджені не підлягають звільненню від додаткового покарання у виді конфіскації майна, належного їм на праві приватної власності. Відтак, рішення суду першої інстанції про застосування до засуджених амністії відповідає вимогам Закону, а тому апеляції в цій частині задоволенню не підлягають.
Разом з тим, колегія суддів, вважає, що вирок суду щодо призначення покарання ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 слід змінити, призначивши їм основне покарання у виді позбавлення волі у межах визначених судом першої інстанції, застосувавши додаткове покарання у виді конфіскації майна, окрім житла, враховуючи те, що у вказаних осіб немає іншого житла для проживання .
Цивільні позови потерпілих у справі вирішено судом з дотриманням вимог закону.
Відсутність технічного запису судового засідання за 05 грудня 2014 року, на що вказує захисник ОСОБА_69 та підтверджено судом першої інстанції, у даному випадку не може бути визнано істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, яке тягне за собою безумовне скасування вироку суду, оскільки само по собі не перешкодило суду ухвалити законне та обгрунтоване рішення.
Оцінюючи дане порушення, колегія суддів враховує правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 24 листопада 2016 року та ту обставину, що у матеріалах справи міститься протокол судового засідання за 05 грудня 2014 року, який відповідно до вимог ст.87 КПК України ( в редакції 1960 року ) є основним засобом фіксації перебігу судового розгляду справи, де відображено всі істотні моменти розгляду справи в тій послідовності, в якій вони мали місце. Судом першої інстанції у порядку встановленому законом порядку ( ст. 88-1 КПК України 1960 року), розглянуто зауваження захисника ОСОБА_92 на вказаний протокол судового засідання.
Судом першої інстанції зараховано засудженим строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання відповідно до вимог ст.72 КК України, в редакції, що діяла на час постановлення вироку.
Однак, у зв`язку із внесеними змінами у ст. 72 КК України від 26.11.2015 року №838-УІІІ щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», відповідно до якого, обвинуваченим слід зарахувати один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, - з дня затримання особи по день набрання вироком законної сили, керуючись ст. 5 КК України щодо зворотої дії Закону у часі, який покращує становище особи, колегія суддів уважає за необхідне застосувати дане положення Закону.

З урахуванням наведених обставин, колегія суддів уважає, що в решті вирок суду є законним та обгрунтованим і не убачає підстав для його зміни чи скасування.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України (1960р.), п. 11, 12, 15 розділу ХІ Перехідних положень КПК України 2012 року колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляції прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 28 травня 2015 року залишити без задоволення.
Апеляцію захисника ОСОБА_20 в інтересах засудженого ОСОБА_12 , залишити без задоволення.
Апеляції захисників ОСОБА_18 та ОСОБА_17 в інтересах засудженого ОСОБА_8 , засудженого ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_21 в інтересах засудженого ОСОБА_10 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 28 травня 2015 року задовольнити частково.
Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 28 травня 2015 року щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 змінити в частині призначеного покарання.
Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.3 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років 1 місяць з конфіскацією майна, окрім житла .
Призначити ОСОБА_10 покарання за ч.3 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років 1 місяць з конфіскацією майна, окрім житла; за ч.3 ст. 15 ,ч.3 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна, окрім житла.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань , призначити ОСОБА_10 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, окрім житла.
Призначити ОСОБА_11 покарання за ч.3 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років 1 місяць з конфіскацією майна, окрім житла; за ч.3 ст. 15 , ч.3 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна, окрім житла.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань , призначити ОСОБА_11 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, окрім житла.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України , у строк покарання кожному із засуджених зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього увязнення дорівнює двом дням позбавлення волі, а саме :

ОСОБА_5 з 22 січня 2011 року по 28 травня 2015 року включно;
ОСОБА_28 з 23 січня 2011 року по 21 травня 2013 року включно;

ОСОБА_6 з 2 січня 2011 року по 28 травня 2015 року включно ;

ОСОБА_8 з 22 січня 2011 року по 03 грудня 2012 рок включно;
ОСОБА_7 з 22 січня 2011 року по 28 травня 2015 року включно;
ОСОБА_9 з 22 січня 2011 року по 28 травня 2015 року включно;

ОСОБА_10 з 25 січня 2011 року по 28 травня 2015 року включно;
ОСОБА_11 з 25 січня 2011 року по 28 травня 2015 року, включно;

ОСОБА_12 з 25 січня 2011 року по 03 липня 2012 року.
У решті вирок Дарницького районного суду м. Києва від 28 травня 2015 року відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_28 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , залишити без зміни.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

[1] Справа № 11/796/52/2017
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_101
Доповідач ОСОБА_1