Справа № 438/915/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/1193/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2016 року у м.Львові.
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 на вирок Бориславського міського суду Львівської області від 29 вересня 2016 року відносно ОСОБА_7

з участю прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Бориславського міського суду Львівської області від 29.09.2016 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.122 КК України та призначено йому покарання:

за ч.1 ст.125 КК України шістдесят годин громадських робіт;

за ч.1 ст.122 КК України один рік обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів один рік обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на один рік.

На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_7 покладено обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Згідно з вироком суду ОСОБА_7 24.07.2016 р. близько 15 год. 00 хв., перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли з потерпілим ОСОБА_9 , поваливши руками потерпілого на землю, умисно наніс декілька ударів кулаком в ділянку обличчя потерпілого, внаслідок чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі, крововилив в оболонки правого ока, рубець на обличчі - слід недавно загоєної рани, садна на слизовій оболонці нижньої губи та лівій руці плями на шкірі на лівій руці - сліди загоєних ран, які згідно висновку судово-медичного експерта № 1547 від 04 серпня 2016 року по ступеню тяжкості кваліфікуються, а саме: крововилив, рана, синці та садна за ознакою легкого тілесного ушкодження.
Крім цього, ОСОБА_7 , 24.07.2016р. близько 16 год. 00 хв., перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли з потерпілим ОСОБА_9 , умисно наніс декілька ударів кулаком в ділянку нижньої щелепи потерпілого, внаслідок чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді травматичного двобічного перелому нижньої щелепи зі зміщенням: лівоангулярний та тіла нижньої щелепи справа, що згідно висновку судово-медичного експерта № 1547 від 04 серпня 2016 року по ступеню тяжкості кваліфікуються до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я.
На даний вирок подав апеляційну скаргу прокурор, який не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення, просить оскаржуваний вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, що полягає у безпідставному застосуванні ст.75 КК України. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винуватим та призначити покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді шістдесяти годин громадських робіт; за ч.1 ст.122 КК України один рік обмеження волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів один рік обмеження волі.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог прокурор зазначає, що суд першої інстанції, застосовуючи ст.75 КК України відносно ОСОБА_7 , не врахував особу останнього, а саме те, що він раніше судимий за вчинення особливо тяжкого умисного насильницького злочину, вчиненого на ґрунті особистих неприязних відносин, та судимість за цей злочин не погашена, в порядку встановленому ст.89 КК України.

Крім цього, на думку прокурора, суд першої інстанції, жодним чином не вмотивував наявність обставини, що пом`якшує покарання, а саме активне сприяння розкриттю злочину.

З огляду на вище викладене, прокурор вважає, що звільнення ОСОБА_7 від покарання із застосуванням ст.75 КК України є безпідставним та недостатнім для виправлення обвинуваченого.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції прокурор підтримав подану апеляційну скаргу з мотивів наведених в апеляційній скарзі.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечив проти апеляційної скарги прокурора, вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення прокурора, пояснення обвинуваченого, вивчивши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні злочинних діянь, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.122 КК України відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та перевіреними в судовому засіданні доказами, є обґрунтованим і в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється.

Суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено з дотриманням вимог ст.65 КК України у межах встановлених у санкціях статтей, яке є необхідним й достатніми для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, з урахуванням тяжкості вчинених злочинів, особи обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, не вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, а також повне визнання вини у скоєному. Обвинувачений ОСОБА_7 щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено

Щодо застосування судом першої інстанції відносно обвинуваченого ОСОБА_7 звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, суд апеляційної інстанції, не зважаючи на наявність в останнього непогашеної судимості, вважає що таке застосовано судом першої інстанції обґрунтовано.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який повністю визнав вину, встановлені як під час досудового розслідування, так і під час судового слідства, обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, його процесуальну поведінку протягом усього провадження у справі, тобто обвинувачений з`являвся на всі виклики органу досудового розслідування та суду, відсутність будь-яких претензій майнового характеру до обвинуваченого зі сторони потерпілого ОСОБА_9 ..

Таким чином суд апеляційної інстанції приходить до переконання про те, що вирок суду першої інстанції в частині звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі ст.75 КК України слід залишити в силі, оскільки він є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419, 426 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Бориславського міського суду Львівської області від 29 вересня 2016 року відносно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення шляхом подачі скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.
Головуючий:
Судді: