Справа № 203/402/17
Провадження № 1-кп/0203/181/2017
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.04.2017 м. Дніпропетровськ

Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі матеріали кримінального провадження, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001725 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, освіта середньо - спеціальна, не одруженого, не працюючого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз:
- 14.12.2015 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;
- обвинуваченого за ч. 1 ст. 186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 31.05.2016 близько 15-40 годин, знаходячись в маршрутному таксі №73, яке в той час знаходилось по вул. Курчотова в м. Дніпро, на зупинці громадського транспорту «Центральний автовокзал», керуючись раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, визначивши в якості свого злочинного посягання ОСОБА_4 , усвідомлюючи те, що його протиправні дії мають відкритий для потерпілої характер, підійшов до потерпілої з лівого боку, зупинився та шляхом ривка зірвав з шиї ОСОБА_4 ланцюжок якірного плетіння та хрестик з зображенням Ісуса Христа виготовлених із золота. Після чого, тримаючи в руці чуже майно, вибіг з маршрутного таксі та побіг у напрямку будинку №4 по вул.. Курчатова, 4 в м. Дніпрі та зник з місця злочину з вказаним майном, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливою зацікавленістю, вчинив відкрите викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_4 , чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду в розмірі 17000 гривень 00 копійок.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, склад якого передбачений ч. 1 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, пояснивши суду, що дійсно 31.05.2016 близько 15-40 годин, знаходячись в маршрутному таксі №73, яке в той час знаходилось по вул. Курчотова в м. Дніпро, на зупинці громадського транспорту «Центральний автовокзал», визначивши в якості свого злочинного посягання ОСОБА_4 , підійшов до неї з лівого боку, зупинився, та шляхом ривка зірвав з шиї ОСОБА_4 ланцюжок якірного плетіння та хрестик з зображенням Ісуса Христа виготовлених із золота та з місця скоєння злочину зник.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що 31.05.2016 близько 15-40 годин, знаходячись в маршрутному таксі №73, яке в той час знаходилось по вул. Курчотова в м. Дніпро, у неї з шиї різко зірвав золотий ланцюжок та хрестик, хлопець з яким вони їхали в одному маршрутному таксі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи викладені докази, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними, несуперечливими, а викладені в них відомості такими, що вірно відображають фактичні обставини даної справи, у зв`язку із чим приходить до однозначного висновку про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину.
Підводячи підсумок викладеному суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.
При визначенні виду та розміру покарання суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного злочину і особи обвинуваченого: раніше неодноразово судимого.

Обговорюючи обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого у відповідності зі ст. 66 КК України , суд бере до уваги , що обвинувачений щиросердо розкаявся в скоєному злочині.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст . 67 КК України суд визнає , що в період випробувального строку вчинив новий злочин.

Сукупність зазначеного призводить суд до думки , що ОСОБА_5 має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а саме: у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднавши не відбуте покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.12.2015.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 матеріальної шкоди в розмірі 17 000,00 грн., підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до товарного чеку, наданого позивачем - потерпілою ОСОБА_4 , нею на придбання золотих прикрас витрачено 17 000,00 грн. (Т.2 а.с. 37), і ця сума підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_4 , оскільки ці вимоги засновані на законі та доведені відповідними фінансовими документами, долученими до позовної заяви.
Речові докази по даному кримінальному провадженню вирішити відповідно ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутого строку покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.12.2015 остаточно визначити покарання ОСОБА_5 у вигляді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_5 - тримання під вартою, залишити без змін.

Відповідно до положень ч.5, ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі починаючи з 26.01.2017 року до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов ОСОБА_4 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 суми спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень).

Речові докази: договір про надання фінансового кредиту під заставу №12.3722/0 від 31.05.2016 повернути за належністю ломбард «Онікс».

На вирок можуть подані апеляційні скарги в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.
Суддя ОСОБА_1