Справа № 694/1683/16-к Провадження №1-кп/694/26/17
ВИРОК
Іменем України
17.01.2017 року
м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5 ,
представника потерпілої адвоката ОСОБА_6
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Станьково Дзержинського району Мінської області Білорусія, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, військовозобов`язаного, одруженого, не працюючого, на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,
в с т а н о в и в:
Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України - злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
Прокурор вважає за можливе розглядати дане кримінальне провадження відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України та просив призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт строком 80 год., що буде відповідати вимогам ст.65 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та щиро розкаявся. Дав показання про те, що йому відомо про необхідність сплати аліментів на утримання сина в розмірі ? частини усіх його доходів. Він працював на тимчасових заробітках, за що отримував незначні кошти, однак на утримання дитини нічого не давав. В подальшому зобов`язується вчасно сплачувати аліменти та погасити заборгованість.
Представник потерпілої адвокат ОСОБА_6 з мірою покарання погоджується та просив стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої судові витрати.
Оскільки обставини справи ніким із учасників процесу не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, суд, за згодою сторін та відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України прийшов до висновку, щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, та дослідженням письмових документів, що характеризують особу обвинуваченого. Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним в апеляційному порядку згідно положень ч.3 ст.349 КПК України.
Таким чином, у відповідності до вимог ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку про те, що подія кримінального правопорушення мала місце, винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини( аліментів) доказана за склад кримінального правопорушення передбачений ч. 1 ст. 164 КК України.
За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, а саме в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), доведена у повному обсязі. При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання і дані, що характеризують особу обвинуваченого.
Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому, а також, те що ОСОБА_4 одружений та на утриманні має одну малолітню дитину - сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено. Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особу винного, який раніше не судимий, вину визнав в повному обсязі.
Також суд враховує, що за місцем проживання ОСОБА_4 характеризується як особа, що зарекомендував себе з позитивної сторони, скарги на дії ОСОБА_4 з боку сусідів до відділу поліції не надходили, до адміністративної відповідальності він не притягувався, на обліках в наркодиспансері, психіатричній лікарні та тубдиспансері не перебуває.
На підставі викладеного, враховуючи те, що потерпіла ОСОБА_5 на суровому покаранні не наполягала, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, тобто покарання йому слід призначити в межах санкції ст.164 ч.1 КК України у виді громадських робіт, що на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, і буде відповідати вимогам ст.65 КК України.
Процесуальні витрати, які складаються з витрат потерпілої ОСОБА_5 на правову допомогу та підтверджені документально на суму 3000 грн., суд відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України стягує з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Речові докази у справі відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст. ст. 349, 368, 373,374,376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.164 ч.1 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт строком на 80 (вісімдесят) годин.
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на правову допомогу на користь потерпілої ОСОБА_5 в сумі 3000 (три тисячі) грн.
Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази в справі відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги через Звенигородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя Звенигородського
районного суду ОСОБА_1