Провадження №1-кп/761/696/2017
В И Р О К
іменем України
14 квітня 2017 року

Шевченківський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв*язку в приміщенні Шевченківського районного суду м.Києва кримінальне провадження №0014711 по обвинуваченню

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , відбуваючого покарання в Білоцерківській виправній колонії № 35, розташованої за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул.Калініна, 16, раніше судимого вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 14 червня 2010 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років, звільнений з місць позбавлення волі 16.09.2015 по відбуттю строку покарання,

вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 26 серпня 2016 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувуачений ОСОБА_5 17.11.2016 близько 20 годині 00 хвилин проходив на території будівельного майданчика по вул. Дегтярівській 43А в м. Києві, коли побачив куртку, яка лежала на будівельному обладнанні. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна з метою особистого збагачення.

Переслідуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна з метою особистого збагачення, користуючись відсутністю сторонніх осіб та тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 підійшов до залишеної без нагляду куртки, після чого оглянув її та у внутрішній кишені куртки знайшов грошові кошти та мобільний телефон.

В цей час ОСОБА_5 , переслідуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, вирішив викрасти грошові кошти в сумі 10420 гривень 00 копійок, а також мобільний телефон марки «ХІАОМІ» модель «Note-3» ІМЕІ НОМЕР_1 вартістю 3 999 гривень 90 копійок, в якому знаходилася сім-картка оператора мобільного зв`язку «МТС Україна» № НОМЕР_2 , на абонентському рахунку якої грошових коштів не було, яка для потерпілого матеріальної цінності не становить, сім картка оператора мобільного зв`язку «лайфселл» № НОМЕР_3 , на абонентському рахунку якої грошових коштів не було, яка для потерпілого матеріальної цінності не становить, які належать потерпілому ОСОБА_6 , на загальну суму 14419 гривень 90 копійок.

З цією метою обвинувачений ОСОБА_5 близько 20 години 10 хвилин 17.11.2016, перебуваючи на території будівництва по АДРЕСА_2 , скориставшись тим, іцо за його діями ніхто не спостерігає, взяв з внутрішньої кишені куртки грошові кошти в суму 10 420 гривень 00 копійок, а також мобільний телефон марки «ХІАОМІ» модель «Note-3» ІМЕІ НОМЕР_1 вартістю 3999 гривень 90 копійок, в якому знаходилася сім-картка оператора мобільного зв`язку «МТС Україна» № НОМЕР_2 , на абонентському рахунку якої грошових коштів не було, яка для потерпілого матеріальної цінності не становить, сім картка оператора мобільного зв`язку «лайфселл» № НОМЕР_3 , на абонентському рахунку якої грошових коштів не було, яка для потерпілого матеріальної цінності не становить, які належать потерпілому ОСОБА_6 , на загальну суму 14 419 гривень 90 копійок.

Після цього обвинувачений ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, утримуючи при собі вищевказане майно потерпілого ОСОБА_6 , направився до паркану, який огороджує територію будівництва, де перестрибнувши через паркан, з місця події зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 14 419 гривень 90 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнав у повному обсязі, розкаявся. Пояснив, що 17.11.2016 у вечірній час помітив на будмайданчику за адресою: АДРЕСА_2 чужу куртку, і скориставшись відсутністю очевидців, з карманів куртки викрав мобільний телефон, зазначену вартість якого він не оспорює, та грошові кошти в сумі 10420 грн. В подальшому він у повному обсязі відшкодував шкоду потерпілому.

З урахуванням думки обвинуваченого, інших учасників кримінального провадження, із застосуванням вимог ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники кримінального провадження, суд визнав недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, вартості викраденого майна, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Заслухавши думку учасників судового провадження, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 , який не оспорює обставини щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, розміру завданої шкоди та вартості викраденого майна, суд дійшов висновку про наявність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за вчинення якого він підлягає кримінальному покаранню.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України є визнання вини та щире розкаяння. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про покарання, суд враховуєобставини, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, ті обставини, що викрадене майно повернуто потерпілому ОСОБА_6 , який до обвинуваченого не має претензій матеріального характеру, особу винного ОСОБА_5 , який вину визнав, раніше судимий, вчинив новий умисний корисливий злочин в період наявності непогашеної судимості за умисні корисливі злочини та невідбутого покарання за вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі та яке підлягає відбуттю реально, за місцем проживання характеризується задовільно, під наглядом у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, не працює. Також суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних правопорушень середньої тяжкості, є умисним, корисливим, при цьому з урахуванням обставин вчинення злочину необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначити покарання у виді позбавлення волі у межах санкції статті, яка передбачає кримінальну відповідальність за даний злочин, яке підлягає відбуттю реально.

Остаточне покарання суд призначає за сукупністю вироків із застосуванням ч.1 ст. 71 КК України шляхом приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, оскільки даний злочин вчинений до відбуття покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 26 серпня 2016 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, у виді позбавлення волі строком чотири роки, яке ще не відбувалося засудженим на час вчинення нового злочину.

У відповідності до ст.100 КПК України речові докази у справі ДВД диск з відеозаписом події 17.11.2016 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити покарання два роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Шевченківського районного суду м. Києва від від 26 серпня 2016 року, яким ОСОБА_5 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки, визначивши остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_5 за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від від 26 серпня 2016 року.

Речовий доказ ДВД диск з відеозаписом події 17.11.2016 залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії вироку з урахуванням положень ч.3 ст. 349 КПК України. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення, з урахуванням положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1