Номер провадження: 11-кп/785/879/14
Номер справи місцевого суду: 500/1735/13-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 травня 2013 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , судимий:
- 08.09.1993 р. за ст.ст. 140 ч. 3, 81 ч. 3, 42 КК України 1960 р. до 3 років позбавлення волі;
- 15.08.1996 р. за ст. 81 ч. 4 КК України 1960 р. до 7 років позбавлення волі;
- 23.12.2004 р. за ст. 185 ч. 3 до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст..75 КК України;
- 03.06.2009 р. за ст.ст. 187 ч. 2, 186 ч. 2, 185 ч. 3, 70, 71 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі, 20.09.2010 р. звільнений на не відбутий термін 5 років 1 місяць 10 днів;
- 06.12.2011 р. за ст.ст. 15 ч. 1, 185 ч. 3, 71, 72 КК України до 5 років 2 місяців 5 днів позбавлення волі,

засуджено за ст. 185 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі, за ст. 15 ч. 3, ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, за ст. 162 ч. 1 КК України до 1 року обмеження волі, згідно ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України остаточно призначено покарання;у виді позбавлення волі строком на 7 років 3 місяця;
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 , не судимий,

засуджено за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, у відношенні якого апеляційна скарга не подана.

встановила:

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 засуджені за вчинення злочинів з наступних обставин.
В кінці серпня 2012 року ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_7 з будинку АДРЕСА_3 , таємно викрали телевізор « Самсунг» вартістю 580 гривен, який належить потерпілій ОСОБА_9
15 січня 2013 року близько 18 год. 20 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою таємного викрадення чужого майна проник в двір будинку АДРЕСА_1 , де намагався викрасти ресиверний балон вартістю 150 гривень та металевий багор вартістю 100 гривень, що належать потерпілому ОСОБА_10 , однак не зміг довести свій злочинний намір до кінця з причин, які не залежали від його волі, тому що був затриманий на місці вчинення кримінального правопорушення потерпілим.
09 лютого 2013 року близько 00 год. 17 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, незаконно проник в будинок АДРЕСА_4 , власником якого є ОСОБА_11 , який розташований на АДРЕСА_2 .
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати, змінити міру запобіжного заходу на підписку про невиїзд та притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 за ст. 383 ч. 2 КК України. Вказує, що досудове слідство проводилось односторонньо та обвинувачення ґрунтувалось лише на заяві про скоєння злочину. Крім того, вказує, що приводом для початку досудового розслідування стали неправдиві свідчення обвинуваченого ОСОБА_8 , який з метою уникнення покарання обмовив його. Також вказує, що суд призначаючи покарання, пов`язане з позбавленням волі не врахував, що він був раніше звільнений умовно-достроково з місць відбування покарання за станом здоров`я (туберкульоз, інвалід ІІ групи).
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який просив залишити вирок без змін, перевіривши матеріали кримінальної справи, доводи апеляції, колегія судів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Винуватість ОСОБА_7 в скоєнні злочинів за обставин вказаних у вироку підтверджується показаннями обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , розпискою потерпілої ОСОБА_12 .
Дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч.3 ст. 185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.1 ст.162 КК України.
Доводи ОСОБА_7 про те, що він не приймав участь у крадіжці телевізора разом з ОСОБА_8 і його в цьому обмовив останній, колегія судів не може прийняти до уваги, оскільки вони спростовуються вищеназваними доказами. Крім того, мотив, який вказав обвинувачений ОСОБА_7 , з якого його обмовив ОСОБА_8 , є голослівним.
Разом з тим, суд першої інстанції призначив покарання ОСОБА_7 , яке не відповідає вимогам ст.65, 71 КК України,
З урахуванням тяжкості вчинених злочинів, особи винного, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також стану здоров*я ОСОБА_7 колегія суддів вважає за необхідне знизити йому міру покарання.
Керуючись ст.ст. 404, 405. 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 травня 2013 року щодо ОСОБА_7 змінити.
Вважати його засудженим:
- за ст. 185 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі;
- за ст. 15 ч. 3, ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі;
- за ст. 162 ч. 1 КК України до 1 року обмеження волі.

Відповідно до ст. 70 КК України визначити покарання шляхом поглинання менш сурового покарання більш суровим у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.12.2011р. і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з 09 лютого 2013 р.
В решті вирок залишити без змін.

Судді:
Сенатор ОСОБА_13 ОСОБА_3 ОСОБА_4