Провадження № 1-в/638/322/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі :

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю :

прокурора ОСОБА_3

представника органу пробації ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харкова подання Шевченківського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації Північно Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації МЮУ у відношенні :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в м. Хаффоуз, Туніс, громадянина Тунісу, араба,

з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , який фактично мешкає за адресою : АДРЕСА_2 раніше судимого : 11.07.2016 вироком Дзержинського райсуду м. Харкова за ст. ст. 263 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України з звільненням від відбування покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку в 1 рік та покладенням судом відповідних обов`язків,
про скасування іспитового строку та направлення у місця позбавлення волі для відбуття призначеного вироком суду кримінального покарання, -
В С Т А Н О В И В:
30.06.2017 з Шевченківського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації Північно Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації МЮУ до суду надійшло подання, у порядку виконання вироку суду, про скасування іспитового строку та направлення у місця позбавлення волі для відбуття призначеного вироком суду кримінального покарання у відношенні ОСОБА_5 , засудженого вироком Дзержинського райсуду м. Харкова від 11.07.2016 за ст.263 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України з звільненням від відбування покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку в 1 рік та покладенням судом відповідних обов`язків, а саме : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

В поданні Шевченківського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації Північно Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації МЮУ ставиться питання про скасування звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання, так як в період випробування засуджений за місцем реєстрації не мешкає, про зміні місця мешкання орган пробації не повідомив, на виклики та реєстрацію не з`являється, що свідчить про порушення обов`язку покладеному на нього за вироком суду. На теперішній час фактичне місце перебування ОСОБА_5 невідомо, так як він, в порушення покладених за вироком суду обов`язків, 21.08.2016 рейсом « Київ Енфіда » вилетів до Тунісу, де на сьогоднішній день переховується.

Представник Шевченківського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації Північно Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації МЮУ ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала подання, просив його задовольнити з підстав які в ньому зазначені.

Прокурор в судовому засіданні підтримав вказане подання, просив його задовольнити, з підстав на які в ньому викладені.

Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином, шляхом направлення поштою судових викликів, про причини неявки суд не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду клопотання до суду не звернувся, тому, на підставі ч. 4 ст. 539 КПК України, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності.

Суд вислухавши пояснення представника органу побації, прокурора та дослідивши відповідні матеріали особової справи ОСОБА_5 , вважає зазначене подання не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню за наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 засуджено вироком Дзержинського райсуду м. Харкова від 11.07.2016 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України з звільненням від відбування покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку в 1 рік та покладенням судом відповідних обов`язків, а саме : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Відповідно до ч. 2 ст.166 КВК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно приписів п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Між тим, як встановлено у судовому засіданні, вирок Дзержинського райсуду м. Харкова від 11.07.2016 ухвалений на підставі угоди про визнання винуватості, укладеної 29.06.2016 між прокурором прокуратури Харківської області та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.1 ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Згідно з ч.1 ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Згідно частини 3 даної статті, суд своєю ухвалою скасовує вирок, яким затверджена угода, якщо особа, яка звернулася з відповідним клопотанням, доведе, що засуджений не виконав умови угоди. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування.

З аналізу наведених норм закону вбачається, що обвинувачений погоджується з розглядом справи в порядку, передбаченому ст. 474 КПК України, та ухваленням вироку на підставі угоди про визнання винуватості лише за умови призначення йому покарання та звільнення від відбування покарання з випробуванням, передбачених угодою. При цьому у разі невиконання засудженим умов угоди прокурор вправі звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та, у разі задоволення такого клопотання, кримінальне провадження підлягає розгляду в загальному порядку, передбаченому КПК України, з наданням стороні захисту усіх передбачених прав.

При цьому, виходячи з положень ст. 476 КПК України право ініціювання скасування вироку на підставі угоди про визнання винуватості у зв`язку з порушенням умов угоди, зокрема й порушення умов іспитового строку, наділений прокурор, з яким була укладена угода.

Тому невиконання засудженим ОСОБА_5 умов укладеної угоди про визнання винуватості, якої сторонами було узгоджено призначене йому покаранння, яке ним належним чином не виконується, є підставою для скасування такого вироку, відповідно до ст. 476 КПК України.

Таким чином, питання про скасування іспитового строку, визначеного вироком суду на підставі угоди КПК України врегульовано спеціальними нормами.

Такий висновок узгоджується з постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015 « Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод », де п. 23 зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право в межах встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Суд здійснюючи розгляд таких клопотань, має чітко відмежовувати невиконання угоди (ч. 1 ст. 476 КПК), яке тягне за собою скасування вироку, постановленого на підставі угоди, від умисного невиконання угоди (ч. 5 ст. 476 КПК), яке, окрім скасування вироку, є підставою для притягнення особи до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Тобто, у цьому випадку, при порушенні засудженим вимог ст. 76 КПК України, в силу положень ст. 476 КПК України, має бути застосований спеціальний порядок, який полягає не у направленні до суду клопотання про скасування звільнення та направлення особи для відбування покарання за вироком суду, а ґрунтується на зверненні визначених КПК України осіб до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

І лише після відмови суду у скасуванні угоди є можливим направлення звернення у загальному порядку.

Оскільки за наслідками розгляду клопотання про скасування затвердженої угоди є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування, тож звернення безпосередньо до суду з питанням передбаченим ст. 537 КПК України, порушує право особи на захист, що є неприпустимим.

З урахуванням наведеного, оскільки діючим КПК України передбачено інший порядок вирішення питання невиконання угоди про визнання винуватості, суд вважає, що в задоволенні зазначеного подання слід відмовити.

На підставі викладеного, ст. 163-166 КВК України, керуючись ст.ст. 369-372, 395, 472-476, 537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

У задоволенні подання Шевченківського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації Північно Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації МЮУ у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Дзержинського райсуду м. Харкова від 11.07.2016 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України з звільненням від відбування покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку в 1 рік та покладенням судом відповідних обов`язків, « Про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання », - відмовити.

Особову справу № 17/2017 у відношенні засудженого ОСОБА_5 повернути за належністю до Шевченківського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації Північно Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації МЮУ.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області, через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи діб з моменту її проголошення.

Ухвала надрукована в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Суддя : ОСОБА_1