Справа № 495/4644/17
№ провадження 1-кс/495/1503/2017
Ухвала
ІМЕНЕМ УКрАЇНи
21 червня 2017 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі слідчого судді: ОСОБА_1
при секретарі судового засідання: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
розглянувши у закритому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області клопотання старшого слідчого військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного:
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Надрічне, Тарутинського району, Одеської області, громадянин України, не судимий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 Кримінального кодексу України,
В С Т А Н О В И В :
21.06.2017 року слідчий військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Білгород-дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим військовим прокурором Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону Україниклопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

В клопотанні зазначено, що Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №217 від 18 жовтня 2013 року військовослужбовця за контрактом ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини та призначено на посаду старшого розвідника-далекомірника 1 самохідно-артилерійскього взводу 2 самохідної артилерійської батареї 1 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи.

Проте, 22 липня 2014 року солдат ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, з метою ухилитися від проходження військової служби на певний час, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 в умовах особливого періоду та ухиляється від проходження служби по теперішній час.
Враховуючи викладене, досудовим розслідуванням встановлено достатньо підстав для підозри ОСОБА_5 , у зв`язку з чим, 16 вересня 2015 року останнього повідомлено про підозру у самовільному залишенні військової частини тривалістю понад один місяць, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.

Викладені обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, підтверджуються показами свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , матеріалами службового розслідування та іншими належними та допустимим доказами.
14 грудня 2016 року військовою прокуратурою Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону Україниза вказаним кримінальним провадженням до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .

Слідчий стверджує, що з 22 липня 2014 року по теперішній час підозрюваний перебуваючи на волі, переховується від органу досудового розслідування та суду, чим перешкоджає проведенню слідчих дій, що унеможливлює прийняття процесуальних рішень у кримінальному провадженні, то наразі необхідно отримати дозвіл на затримання останнього з метою приводу до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити з метою запобігання ризику скоєння підозрюваним інших кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч.3 ст.176 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.
Відповідно до ст.177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст.178 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; до підозрюваного раніше не застосовувались запобіжні заходи; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
З урахуванням викладеного та враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до закону відноситься до середньої тяжкості, за місцем реєстрації відсутній, відомостей про його місцезнаходження не відомо, у лікарняному закладі не перебуває, суд вважає, що клопотання слідчого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 131-132, 176-178, 188-189, 190 Кримінального процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 задовольнити.
Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвала втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного до суду, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1