печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 грудня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :
27.12.2016 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_3 за погодженням із заступника начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000194.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалася.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого розглядається без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У судовому засіданні слідчий просив задовольнити клопотання з викладених у ньому підстав.

З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням НП України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000194 від 23.06.2016 за фактом заволодіння службовими особами Головного управління Держгеокадастру у Київській області, шляхом зловживання своїм службовим становищем, вчиненим за попередньою змовою з невстановленими особами, державним майном в особливо великих розмірах, за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Київській області ОСОБА_5 та заступник начальника Головного управління Держгеокадастру у Київській області ОСОБА_6 , за посередництва громадянина ОСОБА_7 , організували оформлення на понад 800 громадян права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, в межах норм безоплатної приватизації, загальною площею понад 1600 га, на підставі отримання від них довіреностей на право розпорядження такими земельними ділянками, розташованими на території Київської області.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що за ОСОБА_8 , ід. номер НОМЕР_1 , на праві приватної власності зареєстровано 70 земельних ділянок, розташованих на території Київської області.

Статтями 96-2 КК України та 100 КПК України передбачено застосування спеціальної конфіскації у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; призначалися (використовувалися) для фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення; були предметом злочину .

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно ч 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З матеріалів клопотання вбачається та слідчим в судовому засіданні доведено, що без накладення арешту на майно ОСОБА_8 , ід. номер НОМЕР_1 воно буде втрачено та таким чином не буде можливості забезпечення його подальшої конфіскації.
Судовим розглядом встановлено, що підставою арешту зазначеного майна є достатні дані про те, що це майно є предметом зазначеного злочину, набуте внаслідок доходів від вчинення злочину. Метою є забезпечення кримінального провадження та конфіскації майна.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на земельні ділянки, у вигляді позбавлення права відчужувати та розпоряджатись ними за кадастровими номерами :04:030:0111; :04:030:0110; :06:010:0024; :06:010:0031; :06:010:0030; :06:010:0034; :07:004:0015; :07:004:0011; :06:010:0033; :03:001:0030; :03:001:0031; :03:001:0029; :03:001:0028; :03:001:0027; :03:001:0032; :09:004:0026; :09:004:0025; :09:004:0024; :09:004:0023; :09:004:0012; :09:004:0013; :09:004:0029; :09:004:0030; :09:004:0028; :09:004:0027; :09:004:0032; :06:008:0016; :09:004:0036; :07:002:0004; :07:002:0012; :07:002:0013; :07:002:0014; :06:008:0012; :09:004:0015; :09:004:0035; :06:008:0017; :06:008:0011; :06:008:0013; :06:008:0008; :06:008:0014; :06:008:0009; :09:004:0021; :09:004:0033; :09:004:0010; :09:004:0007; :07:002:0005; :09:004:0017; :09:004:0014; :09:004:0011; :09:004:0031; :09:004:0016; :09:004:0009; :09:004:0008; :06:008:0015; :06:008:0010; :04:063:0055; :04:070:0090; :04:070:0089; :04:065:0152; :04:063:0054; :04:074:0019; :04:074:0024; :04:074:0026; :04:074:0030; :04:074:0032; :04:074:0036; :04:074:0037; :04:074:0027; :04:074:0033, які на праві приватної власності зареєстровані за ОСОБА_8 , ід. номер НОМЕР_1 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1