Апеляційний суд міста Києва

У Х В А Л А
Іменем України

30 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
та обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000201 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу підготовчого судового засідання Голосіївського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Зазначеною ухвалою Голосіївський районний суд м. Києва повернув прокурору Київської місцевої прокуратури № 1 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000201 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.
Своє рішення про повернення обвинувального акту прокурору, суд першої інстанції обґрунтував тим, що формулювання обвинувачення ОСОБА_6 є некоректним та не розкриває суті обвинувачення, а тому його не можна визнати таким, що відповідає вимогам закону, а саме ст. 291 КПК України.
Зокрема, як зазначається в ухвалі суду, з обвинувачення не зрозуміло, які дії суд зобов`язував вчинити безпосередньо ОСОБА_6 і які саме дії останній не виконав, на виконання рішення суду.

Відсутнє також будь-яке обґрунтування того, що на виконання саме рішення суду ОСОБА_6 зобов`язаний був добровільно скласти покладені на нього обов`язки, як зазначено в обвинуваченні, оскільки рішенням суду визнано недійсними лише рішення загальних зборів.

Крім того, як зазначено в ухвалі суду, враховуючи, що ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення в умисному невиконанні рішення суду, про наявність вказаного процесуального документу, взагалі не відображено в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2016 року скасувати, а обвинувальний акт повернути до суду першої інстанції на новий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

В обґрунтування поданої скарги прокурор посилається на те, що ухвала суду є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Як вважає прокурор у кримінальному провадженні, відповідно до вимог ч. 3 ст. 314 КПК України, рішення про повернення обвинувального акту прокурору може бути прийнято лише у разі, якщо при його складанні були допущені порушення вимог ст. 291 цього Кодексу.
Однак, як вбачається зі змісту обвинувального акту в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , він у цілому відповідає вимогам вищезазначеної статті КПК України, оскільки слідчий з достатньою повнотою відобразив фактичні обставини кримінального правопорушення, які вважав встановленими, правову кваліфікацію цього правопорушення з посиланнями на положення КК України, сформулював обвинувачення та виконав інші вимоги, передбаченні нормами КПК України.
Крім цього, як зазначає в апеляційній скарзі прокурор, висновок суду щодо недотримання вимог ст. 291 КПК України, оскільки обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 не містить належним чином сформульованого обвинувачення, на даній стадії судового розгляду є передчасним.
В письмових запереченнях на апеляційну скаргу обвинувачений ОСОБА_6 , взагалі заперечуючи проти висунутого обвинувачення, просить залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та просила її задовольнити; пояснення обвинуваченого, який взагалі вважав безпідставним направлення обвинувального акта до суду; вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
У відповідності до вимог, передбачених п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, за результатами підготовчого судового засідання суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору лише у випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Обвинувальний акт, як це передбачено ст. 291 КПК України, складається і підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Частиною другою зазначеної норми визначений перелік відомостей, які повинен містити в собі обвинувальний акт. Зокрема, поряд з іншими, обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України).
Як вбачається з обвинувального акта у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , внесеному до ЄРДР за № 0000201 від 27.08.2014 року, який було направлено до Голосіївського районного суду м. Києва, зазначений документ містить в собі всі необхідні відомості, які передбачені ст. 291 КПК України, у тому числі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими; правову кваліфікацію кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, які передбачені п. 5 ч. 2 ст. 291 цього Кодексу, а тому суд першої інстанції не мав достатніх правових підстав для прийняття рішення про його повернення прокурору через невідповідність обвинувального акта вимогам закону.

Посилання в ухвалі суду на те, що формулювання обвинувачення є некоректним та не розкриває суті обвинувачення, оскільки з обвинувального акту не зрозуміло, які дії суд зобов`язував вчинити безпосередньо ОСОБА_6 і які саме дії останній не виконав, на виконання рішення суду, не може служити беззаперечною підставою для висновку про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону, з огляду на таке.

По-перше, формулювання обвинувачення, викладене в обвинувальному акті щодо ОСОБА_6 не суперечить диспозиції ч. 1 ст. 382 КК України та фактичним обставинам кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
По-друге, обставини, на які суд першої інстанції послався у своїй ухвалі, як на підстави повернення обвинувального акту прокурору, дозволяють стверджувати про те, що фактично суд вдався до оцінки висунутого проти ОСОБА_6 обвинувачення, що не є предметом підготовчого судового засідання, а тому його висновки щодо формулювання обвинувачення, як обґрунтовано зазначається у скарзі прокурора, є передчасними.
Що ж стосується посилання в ухвалі суду на те, що в реєстрі матеріалів досудового розслідування взагалі не відображено наявності рішення суду, у невиконанні якого обвинувачується ОСОБА_6 то воно взагалі є безпідставним, оскільки за будь-яких обставин, суд буде приймати рішення не за результатами дослідження реєстру матеріалів досудового розслідування, а за результатами досліджених під час судового розгляду доказів, яким суд повинен надати відповідну оцінку відповідно до вимог ст. 94 КПК України.
У зв`язку з цим, висновки суду першої інстанції про те, що формулювання обвинувачення не відповідає вимогам закону, а саме ст. 291 КПК України, не можуть бути визнані обґрунтованими та служити підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
З огляду на наведені вище обставини, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції не мав достатніх підстав для повернення обвинувального акту прокурору, через його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України.
За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що ухвалу підготовчого судового засідання Голосіївського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2016 року, відповідно до якої обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури № 1 необхідно скасувати та призначити за матеріалами зазначеного кримінального провадження новий розгляд у суді першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду м. Києва,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Ухвалу підготовчого судового засідання Голосіївського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2016 року, відповідно до якої обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури № 1 скасувати та призначити за матеріалами зазначеного кримінального провадження новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_8 )

Справа № 11-кп/796/1922/2016

Категорія: ч. 1 ст. 382 КК України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_9

Доповідач - суддя ОСОБА_1