10.07.2017
Справа № 494/588/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.07.2017 року м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілої - ОСОБА_4
обвинуваченої - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області кримінальне провадження № 0000464 щодо обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Златоустово, Березівського району Одеської області з середньою освітою, студентка другого курсу Березівського професійно-технічного аграрного ліцею, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима
в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 289 Кримінального кодексу України зі змінами та доповненнями (далі КК України);
ВСТАНОВИВ:
03 липня 2017 року до суду надійшов вищевказаний обвинувальний акт. Разом з обвинувальним актом також подана угода про примирення, укладена між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 (далі- обвинувачений) від 27 червня 2017 року.
Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, за таких обставин: 20.06.2016 року приблизно о 15:00 ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на лимані за селом Лисенкове Березівськогот району Одеської області, куди приїхала разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на автомобілі марки ВАЗ 21043, н-з НОМЕР_1 , 1995 р.в., під керуванням останнього, скориставшись тим, що ОСОБА_9 заснув, незаконно, умисно з метою тимчасового використання транспортного засобу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, незаконно заволоділа вищевказаним автомобілем, вартістю 26 000 грн., який на праві власності належить ОСОБА_4 та поїхала на ньому кататися. На автодорозі сполученням Лисенково-Златоустово-Березівка ОСОБА_5 не справилась з керуванням та допустила перекидання автомобілю, в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Таким чином ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом.
Своїми діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом.
Під час досудового розслідування, 27 червня 2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 була укладена угода про примирення.
Згідно даної угоди ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести обвинувачена у виді обмеження волі на строк 3 роки, з застосуванням ст.. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на 1 рік та покласти на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченою та потерпілою, суд виходить з наступного.
У підготовчому судовому засіданні прокурор, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 угоду про примирення сторін, яка надійшла з обвинувальним актом, просять суд затвердити.
При цьому, обвинувачена свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення визнала повністю, клопоче затвердити угоду про примирення від 27 червня 2017 року, досягнуту між нею та потерпілою ОСОБА_4 за якою вона визнає себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст.289 КК України, примирилась з потерпілою, сторони дійшли згоди щодо призначення покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки, з застосуванням ст.. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на 1 рік та покласти на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. Також пояснила, що укладення угоди з її сторони є добровільним, вона розуміє права, передбаченні п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї, у разі затвердження цієї угоди.
Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала угоду про примирення, просить суд її затвердити, призначивши обвинуваченій покарання, визначене цією угодою. Також пояснила, що укладення угоди з її сторони є добровільним, наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України зрозумілі.
Перевіривши угоду про примирення та заслухавши думку прокурора, потерпілої, обвинуваченої, суд доходить висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, зазначена угода про примирення відповідає вимогам КПК України та закону, і підлягає затвердженню.
Відповідно до ч.1, ч.3 ст.469 КПК України «за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення».
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, - ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.289 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом. Потерпіла також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п.2 ч. 1 ст.473 КПК України.
Також судом встановлено, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб; відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.
Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про примирення, відповідає санкції ч.1 ст. 289 КК України.
Згідно ч.5 ст.65 КК України «у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди».
Частиною 5 ст.469, п.1 ч.3 ст.314 КПК України передбачено, що «укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. При прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення».
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, «якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання».
Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та призначення останньої узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов потерпілою не пред`являвся.
Речові докази по справі відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.368-371, 373, 374, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Затвердити угоду про примирення від 27 червня 2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Визнати винним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,. у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити їй узгоджену сторонами міру покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки, із застосуванням ст..ст. 75, 76 КК України, звільнити від відбування покарання ОСОБА_5 з іспитовим строком 1 рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази по справі - відсутні.
Цивільний позов не пред`являвся.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подання на нього апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено з підстав передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості, у відповідності до ст. 476 КПК України, потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченій, потерпілій та прокурору.
Суддя ОСОБА_1