АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

13 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою представника власника майна - адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13 грудня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_7
представника власника майна адвоката ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13 грудня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001053 від 18.04.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 365, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України, було задоволено клопотання прокурора військової прокуратури Луганського гарнізону ОСОБА_8 про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно, яке на праві власності належить матері ОСОБА_9 - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.п.н. НОМЕР_1 , а саме:
- напівпричем SCHMITZSKO 24, р.н. НОМЕР_2 , білого кольору, VIN - НОМЕР_3 ;
- сідловий тягач RENAULTMAGNUM 460, р.н. НОМЕР_4 , жовтого кольору, VIN - НОМЕР_5 ;
- сідловий тягач RENAULTMAGNUM 460, р.н. НОМЕР_6 , жовтого кольору, VIN - НОМЕР_7 ;
- напівпричем KRONE SDP 24, р.н. НОМЕР_8 , (попередній знак НОМЕР_9 ), червоного кольору, VIN - НОМЕР_10 ;
- сідловий тягач RENAULTMAGNUM АЕ470, р.н. НОМЕР_11 , білого кольору, VIN - НОМЕР_12 .

Заборонено ОСОБА_6 та іншим особам, у володінні (користуванні) яких перебуває вказане рухоме майно, розпоряджатися та користуватися ним, з передачею на відповідальне зберігання другому слідчому відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України.

В ухвалі слідчий суддя вказав, що нерухоме майно, яке перебуває у власності матері підозрюваного ОСОБА_9 , підлягає арешту, оскільки санкція однієї із статей, за якою підозрюється ОСОБА_9 , а саме ч. 4 ст. 368 КК України, передбачає також конфіскацію майна, на підставі чого з метою недопущення відчуження, пошкодження майна або настання інших негативних наслідків задовольнив клопотання прокурора та наклав на нього арешт.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції представник власника майна - адвокат ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13 грудня 2016 року по справі №752/20779/16-к про накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перелічене в резолютивній частині ухвали та ухвалити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно відмовити в повному обсязі та зобов`язати прокурора повернути вилучене майно.

Вказує, що ст. ст. 170-173 КПК України містить вичерпний перелік осіб на майно яких може бути накладено арешт в межах кримінального провадження та відповідну сукупність визначених підстав та обставин, за наявності та доведеності яких законодавець визначає можливість тимчасового обмеження права власності.

Зазначає, що майно на яке накладено арешт не відповідає критеріям, які зазначені у ч. ч. 3, 4, 5, 6 ст. 170 КПК України. Крім того, ОСОБА_9 підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 365, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України, які жодним чином не могли вчинятись за допомогою майна, на яке накладено арешт, відповідно і не могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення.

Також звертає увагу на те, що власник майна ОСОБА_6 не є підозрюваною у даному кримінальному провадженні та жодних правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України для накладення арешту на належне їй майно слідчим суддею не наведено.

Одночасно вказує, що розгляд клопотання прокурора про арешт майна проводився без виклику власника майна, а тому судом не досліджено обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи за клопотанням прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, при цьому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу від 13.12.2016 року було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів справи, в провадженні другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури України перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001053 від 18.04.2016 р., за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 365, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України.

05.12.2016 року о 13:00 годині ОСОБА_9 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

05.12.2016 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 365; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України.

Згідно листа Департаменту захисту економіки НП України від 17.11.2016 року під №11504/39/02-2016 мати ОСОБА_9 - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.п.н. НОМЕР_1 , є власником напівпричепу SCHMITZ SKO 24, р.н. НОМЕР_2 , білого кольору, VIN - НОМЕР_3 ; сідлового тягачу RENAULTMAGNUM 460, р.н. НОМЕР_4 , жовтого кольору, VIN - НОМЕР_5 ; сідлового тягачу RENAULT MAGNUM 460, р.н. НОМЕР_6 , жовтого кольору, VIN - НОМЕР_7 ; напівпричепу KRONE SDP 24, р.н. НОМЕР_8 , (попередній знак НОМЕР_9 ), червоного кольору, VIN - НОМЕР_10 ; сідлового тягачу RENAULT MAGNUM АЕ470, р.н. НОМЕР_11 , білого кольору, VIN - НОМЕР_13 A НОМЕР_14 .

12.12.2016 року прокурор військової прокуратури Луганського гарнізону ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на рухоме майно, яке на праві власності належить матері ОСОБА_9 - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.п.н. НОМЕР_1 , а саме:
- напівпричем SCHMITZSKO 24, р.н. НОМЕР_2 , білого кольору, VIN - НОМЕР_3 ;
- сідловий тягач RENAULTMAGNUM 460, р.н. НОМЕР_4 , жовтого кольору, VIN - НОМЕР_5 ;
- сідловий тягач RENAULTMAGNUM 460, р.н. НОМЕР_6 , жовтого кольору, VIN - НОМЕР_7 ;
- напівпричем KRONE SDP 24, р.н. НОМЕР_8 , (попередній знак НОМЕР_9 ), червоного кольору, VIN - НОМЕР_10 ;
- сідловий тягач RENAULTMAGNUM АЕ470, р.н. НОМЕР_11 , білого кольору, VIN - НОМЕР_12 .

13.12.2016 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва вказане клопотання прокурора було задоволено та накладено арешт на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Задовольняючи дане клопотання прокурора, внесене в межах кримінального провадження №0001053 від 18.04.2016 року, про накладення арешту на майно, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення прокурора, та дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку про необхідність накласти арешт на майно.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя вірно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно на яке прокурор просить накласти арешт відповідає вимогам ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки за одним із інкримінованих злочинів, зокрема ч. 4 ст. 368 КК України, може бути призначено крім іншого конфіскацію майна, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні прокурора.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке прокурор просить накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане майно. Крім того, особи, які причетні до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень можуть здійснити продаж або передачу майнових прав на рухоме майно, що призведе до його відчуження чи втрати або настання інших шкідливих наслідків, які негативно вплинуть на хід досудового розслідування.

Крім цього, слідчий суддя, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, накладення арешту намайно, яке на праві власності належить матері ОСОБА_9 - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.п.н. НОМЕР_1 , перелічене у вступній частині ухвали, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень прав власника майна та необґрунтованого обмеження прав власності не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Не знайшли свого підтвердження також доводи сторони захисту про те, що арешт накладено за відсутності правових підстав, передбачених ч. ч. 3-6 ст. 170 КПК України, оскільки як вбачається з матеріалів судового провадження, зокрема з клопотання прокурора, останній звертався до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту з метою забезпечення можливої конфіскації майна так само з тих же підстав було накладено арешт ухвалою слідчого судді.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна без задоволення.

Керуючись ст. ст. 117, 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Поновити представнику власника майна - адвокату ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13 грудня 2016 року.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13 грудня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001053 від 18.04.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 365, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України, якою було задоволено клопотання прокурора військової прокуратури Луганського гарнізону ОСОБА_8 про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно, яке на праві власності належить матері ОСОБА_9 - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.п.н. НОМЕР_1 , а саме:
- напівпричем SCHMITZSKO 24, р.н. НОМЕР_2 , білого кольору, VIN - НОМЕР_3 ;
- сідловий тягач RENAULTMAGNUM 460, р.н. НОМЕР_4 , жовтого кольору, VIN - НОМЕР_5 ;
- сідловий тягач RENAULTMAGNUM 460, р.н. НОМЕР_6 , жовтого кольору, VIN - НОМЕР_7 ;
- напівпричем KRONE SDP 24, р.н. НОМЕР_8 , (попередній знак НОМЕР_9 ), червоного кольору, VIN - НОМЕР_10 ;
- сідловий тягач RENAULTMAGNUM АЕ470, р.н. НОМЕР_11 , білого кольору, VIN - НОМЕР_12 , із забороною ОСОБА_6 та іншим особам, у володінні (користуванні) яких перебуває вказане рухоме майно, розпоряджатися та користуватися ним, з передачею на відповідальне зберігання другому слідчому відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України, залишити без змін.

Апеляційну скаргу представника власника майна - адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12 и б а к