Справа № 308/6269/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 серпня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000750 від 08.06.2017 р. про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгорода, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою (8 класів), неодруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 263 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , на початку квітня 2017 року, перебуваючи в с. Розівка по вулиці Концівській, неподалік повороту на ТзОВ «JABIL CIRCUIT UKRAINE LIMITED», що знаходиться в с. Розівка, вул. Концівська, 40, Ужгородського району, на узбіччі дороги знайшов у траві поліетиленовий пакет, в якому знаходились набої калібру 7,62х39мм., в кількості 28 штук, привласнив такі, тим самим діючи з прямим умислом, без передбаченого законом дозволу, придбав бойові припаси. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 помістив вищевказані бойові припаси в кишеню своїх брюк та відніс за місцем свого проживання, що в АДРЕСА_1 , де зберігав до 07.06.2017 року, тобто діючи з прямим умислом, без передбаченого законом дозволу, носив та зберігав бойові припаси.

07.06.2017 року близько обіду громадянин ОСОБА_4 , взявши з дому знайдені ним на початку квітня 2017 року бойові припаси калібру 7,62х39мм., в кількості 28 штук, маючи на меті їх збут, умисно, без передбаченого законом дозволу носив у кишені брюк по місту Ужгороду та с. Розівка Ужгородського району до моменту вилучення слідчим СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області о 19 годині 20 хвилин 07.06.2017 року.

Крім цього, 07.06.2017 близько 18 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , маючи на меті збути знайдені ним на початку квітня 2017 року бойові припаси калібру 7.62х39мм, в кількості 28-ми штук, перебуваючи в с. Розівка по вулиці Концівській, Ужгородського району, діючи з прямим умислом, без передбаченого законом дозволу, демонстрував вищевказані патрони громадянці ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та пропонував придбати такі за грошові кошти.

Довести свій злочинний намір до кінця ОСОБА_4 не зміг із причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_6 відмовилася придбати бойові припаси та повідомила про даний факт Ужгородський РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області. У подальшому працівниками вказаного органу Національної поліції було вжито заходів щодо припинення даного кримінального правопорушення і 07.06.2017 року о 19 годині 20 хвилин вилучено патрони, які відповідно до висновку судової балістичної експертизи №1/283 від 16.06.2017 року, 28 предметів, схожих на патрони калібру 7,62х39 мм., є боєприпасами-патронами військового взірця калібру 7,62 мм.39 мм., патрони придатні для стрільби.

В підготовчому судовому засіданні надана угода про визнання винуватості укладена 01 серпня 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_7 та прокурором Ужгородської місцевої прокуратури юристом 2 класу ОСОБА_3 .

На підставі наведеного, суд розглянув справу відповідно положень ст. ст. 472, 473, ч.5 ст.474 КПК України.

Зі змісту угоди вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 263 Кримінального кодексу України. Обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. При цьому ОСОБА_4 погоджуються на призначення покарання за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки та за ч.1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначення покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків визначених ст.. 76 КК України.

Із запропонованим видом та мірою покарання обвинувачений ОСОБА_4 згодний. Наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди про визнання винуватості, згідно ст.ст. 473, 394, 474, 476 КПК України та ст.389-1 КК України оговорені сторонами.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 01.08.2017 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просив її затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний; характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання; свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 263 КК України визнав повністю.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 263 КК України, як закінчений замах на збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу та за ч.1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів - вірно.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.

Судом на виконання вимог ст.474 КПК України сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено. В підготовчому судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода про визнання винуватості від 01.08.2017 року не є наслідком застосування насильства, примусу погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та оцінені судом, відповідно до ст.94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 склад кримінального правопорушення, вказують на кваліфікацію діянь за ч.2 ст. 15- ч.1 ст.263, ч.1 ст. 263 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину повністю.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про примирення вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Кримінальні правопорушення, вчинені обвинуваченим ОСОБА_4 за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 263 Кримінального кодексу України, є тяжким злочином.

Згідно п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України- угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 01.08.2017 року вимогам ст.ст.469, 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угод, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій кримінальних правопорушень вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Суд при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України має право затвердити угоду.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Згідно ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

За таких обставин суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_4 може сприяти покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості за ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 263 Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі на певний строк, і-з застосуванням ст.. 75, 76 КК України.

З врахуванням вищевказаного, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода укладена 01 серпня 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Ужгородської місцевої прокуратури юристом 2 класу ОСОБА_3 , про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, підозрюваний ОСОБА_7 визнав вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

За наведених обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 263 КК України.

Питання про речові докази по кримінальному провадженні суд вирішує в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судові витрати на залучення експерта для проведення судово-балістичної експертизи в розмірі 395,78 грн. - підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 376, 395, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
Угоду про визнання винуватості від 01 серпня 2017 року, укладену між ОСОБА_4 та прокурором Ужгородської місцевої прокуратури юристом 2 класу ОСОБА_3 - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 263 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання :

- за ч.2 ст.15 ч.1 ст. 263 Кримінального кодексу України три роки позбавлення волі;

- за ч.1 ст. 263 Кримінального кодексу України чотири роки позбавлення волі;

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням із встановленням іспитового строку один рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази по справі - патрони в кількості 28 шт. калібру 7,62 *39 мм, що знаходяться на зберіганні в дозвільній системі Ужгородського РВП Ужгородського ВП в Закарпатській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судовобалістичної експертизи в розмірі 395,78 грн. (триста дев`яносто п`ять гривень сімдесят вісім копійок).

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин не допускається.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1