У Х В А Л А
Справа № 126/2778/16-к

Провадження № 1-кп/126/30/2017

09 червня 2017 року м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000605 від 21.07.2016 року про обвинувачення ОСОБА_4 по ст.ст. 289 ч.2, 185 ч.3 КК України,

ВСТАНОВИВ :
В провадженні Бершадського районного суду Вінницької області знаходиться кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000605 про обвинувачення ОСОБА_4 по ст.ст. 289 ч.2, 185 ч.3 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою до 60 діб. Клопотання мотивоване тим, що 21.07.2016 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 289 ч.2, 185 ч.3 КК України. Слідчим суддею Бершадського районного суду 23.07.2016 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном 60 діб, який продовжувався слідчим суддею та судом. Стверджує, що вина ОСОБА_4 доведена зібраними у кримінальному провадженні доказами, які підлягають дослідженню під час судового розгляду. Стверджує, що на даний час ризики, визначені попередніми ухвалами про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою не припинили існувати. Дійсно на даний час допитано свідків сторони обвинувачення, потерпілих, досліджено необхідні матеріали кримінального провадження. Фактично залишилось додатково допитати свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо обставин затримання ОСОБА_4 та огляду місця подій від 21.07.2016 року, після чого провести їх одночасний допит. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років з конфіскацією майна або без такої, є жителем іншої області, вчинив два тяжких злочини, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, яких ще не всіх допитано безпосередньо у судових засіданнях. Таким чином, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 вказаної статті на даний час продовжують існувати. З огляду на те, що ОСОБА_4 може продовжувати свою злочинну діяльність, переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, здійснювати тиск на свідків, прокурор просить продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 до 60 діб.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечують проти задоволення клопотання прокурора, просять відмовити прокурору в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід. Клопотання мотивує тим, що він з 21.07.2016 року перебуває під вартою, у зв`язку з чим на протязі більше десяти місяців обмежені його права та свободи, що є порушенням принципу поваги до свободи особистості. Стверджує, що на даний час відпали будь-які ризики, зазначені в ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: він не має будь-якого наміру переховуватись від суду, постійним місцем його проживання є АДРЕСА_1 ; він позбавлений можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як всі речові докази, які мали суттєве значення для справи були вилучені та повернуті потерпілому; він не має потреби незаконно впливати на свідків, потерпілих, так як під час судового розгляду було допитано зазначених осіб; він не має необхідності перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; не збирається вчиняти інше кримінальне правопорушення. Доцільність саме такого запобіжного заходу як домашній арешт полягає в тому, що він на момент затримання офіційно працював та сплачував податки державі, мав постійне місце проживання, до складу його сім`ї входить офіційна дружина та неповнолітній син, які перебували на його утриманні, батьки похилого пенсійного віку, які залишились без моральної та матеріальної підтримки сина.

Захисник ОСОБА_5 підтримує клопотання свого підзахисного.

Прокурор ОСОБА_3 висловила думку, що клопотання ОСОБА_4 про зміну міри запобіжного заходу задоволенню не підлягає, оскільки він раніше судимий за навмисні злочини, обвинувачується в скоєнні тяжких злочинів, тому ризики, котрі враховувалися при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши думку сторін судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора задоволенню не підлягає, клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно матеріалів кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 23.07.2016 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном 60 діб, який неодноразово був продовженим слідчим суддею та судом. Останньою ухвалою суду від 13.04.2017 року запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, продовжено до 12.06.2017 року.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні двох злочинів, за один з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років з конфіскацією майна або без такої.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК (ч.1 ст. 183 КПК України). Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.
Строки застосування такого запобіжного заходу передбачено у ст. 197 КПК України. Слідчому судді, суду необхідно враховувати вимоги дотримання розумного строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовження строку тримання під вартою. Загальні положення щодо розумних строків у кримінальному провадженні встановлено у ст. 28 КПК та конкретизовано у ст. 197 КПК.
Згідно ст. 197 КПК України сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати шести місяців щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права, законність та розумність строків.
Тому обраний до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді утримання під вартою повинен бути замінений на більш м`який запобіжний захід.
Метою застосування запобіжного заходу у відповідності до ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Враховуючи суворість покарання, передбачені санкціями статей за вчинення злочинів, у скоєнні котрих обвинувачується ОСОБА_4 , є достатньо підстав вважати, що він зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).
На це вказують такі обставини: характер протиправних дій, в яких він обвинувачується.
Наявність інших ризиків сторона обвинувачення в судовому засіданні не довела.
За сукупності таких обставин, а також з огляду на строк перебування ОСОБА_4 під вартою в межах даного провадження, до нього слід застосувати домашній арешт із застосуванням засобів електронного контролю, котрі забезпечать виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 177, 181, 202 КПК України, суд -
УХВАЛИВ :
В задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 - відмовити.

Клопотання ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - задовольнити.
Змінити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту по місцю його проживання в АДРЕСА_1 в період часу із 21 години вечора до 6 години ранку із застосуванням до нього електронних засобів контролю, звільнивши його з-під варти в залі суду.
Покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
- прибувати за першим викликом до суду у визначений ним час.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Судове засідання відкласти на 14 годину 27 червня 2017 року в приміщенні Бершадського районного суду Вінницької області.
Копію ухвали направити начальнику Вінницької установи виконання покарань УДДПВП України у Вінницької області (№1) та Бершадському відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області для виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_10