Справа № 569/1765/17
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2017 року

Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному

заяву слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_5 про самовідвід у справі № 569/1765/17 за клопотанням захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000101 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.305, ч.3 ст.307 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.305, ч.5 ст.27, ч.3 ст.307 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Рівненського міського суду Рівненської області надійшло клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000101 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.305, ч.3 ст.307 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.305, ч.5 ст.27, ч.3 ст.307 КК України.

Здійсненим автоматизованою системою документообігу суду розподілом вказане клопотання передане на розгляд слідчому судді ОСОБА_5 .

Слідчий суддя ОСОБА_5 подав заяву про самовідвід у розгляді вказаного клопотання, посилаючись на те, що ним, як слідчим суддею, 13 грудня 2016 року розглядалась скарга ОСОБА_6 на дії прокуратури Рівненської області та СВ УСБУ в Рівненській області, яка за змістом аналогічна поданому клопотанню, і у задоволенні скарги було відмовлено.

Враховуючи вимоги статті 75 КПК України та ту обставину, що ним вже була висловлена своя позиція щодо поставлених у клопотанні питань, з метою уникнення будь-яких підстав щодо можливої упередженості розгляду клопотання, слідчий суддя ОСОБА_5 заявив про самовідвід.

Заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_4 , які не заперечили проти задоволення заяви про самовідвід, суд прийшов до висновку, що заява слідчого судді ОСОБА_5 про самовідвід підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 75 КПК України слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його упередженості.

Відповідно до частини першої статті 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Частиною другою статтіст 19 Закону України від 29 червня 2004 року № 1906-ІV «Про міжнародні договори України» передбачено, що якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В пункті 30 Рішення Європейського суду з прав людини від 01 жовтня 1982 року у справі П`єрсака проти Бельгії зазначається, що «кожен суддя, щодо неупередженості якого є сумніви, повинен вийти зі складу суду».

Згідно пункту 31 Рішення Європейського суду з прав людини від 22 лютого 1996 року у справі Бюліта проти Австрії зазначається, що «жоден із членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження».

Як вказується у пункті 27 Рішення Європейського суду з прав людини від 22 червня 2004 року у справі Пабла Кю проти Фінляндії, «суд має бути вільний від особистих упереджень і особистої зацікавленості в результатах справи».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у всіх випадках особиста безсторонність судді презюмується, доки не доведено протилежного, при цьому надання доказів упередженості судді покладається на зацікавлену особу, що викладено в Постанові Європейського суду (Велика палата) від 22 жовтня 2007 року по справі Лендон, Очаковски-Лоран і Жюлі проти Франції.

Наявність упередженості в контексті пункту першого статті 6 Конвенції Європейський суд визначає на підставі «особистого переконання певного судді у конкретній справі» згідно пункту 58 Рішення Європейського суду з прав людини від 20 травня 1998 року у справі Джатрін та інші проти Франції, а також «особистих переконань та поведінки конкретного судді у справі» згідно пункту 95 Рішення Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2004 року у справі Науменко проти України.

Зважаючи на викладене, з метою уникнення будь-яких сумнівів щодо неупередженості слідчого судді, заяву слідчого судді ОСОБА_5 про самовідвід слід задовольнити.

При цьому суд приймає до уваги та визнає, що викладені у заяві про самовідвід обставини заслуговують на увагу, оскільки об`єктивно можуть викликати сумніви щодо неупередженості слідчого судді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76,80,81,82 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_5 про самовідвід у справі № 569/1765/17 за клопотанням захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1