УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/3174/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 286 ч. 1 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2017 року. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі: ОСОБА_2 головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі: прокурора ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника-адвоката ОСОБА_9 , секретаря судового засідання ОСОБА_10 , -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження за ч. 1 ст. 286 КК України щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гладковичі Овруцького району Житомирської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , працюючого майстром ПП «Автомагістраль», одруженого, раніше не судимого.
в с т а н о в и л а:
Вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 21 листопада 2016 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до штрафу в сумі 5100 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Відмовлено в задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та моральної шкоди у зв`язку з відмовою від позову.
Згідно вироку, об 11 годині 14 лютого 2016 року по вул. Корольова у м. Житомирі ОСОБА_8 , керуючи власним технічно справним автомобілем "Volkswagen Transporter" реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив п. п. 2.3б, 12.1 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, та як наслідок, не впорався з керуванням, після чого допустив виїзд за межі проїзної частини та наїзд на нерухому перешкоду бетонну опору, яка розміщувалася на лівому узбіччі відносно руху автомобіля. В подальшому, порушуючи вимоги п. 2,5 ПДР ОСОБА_8 відмовився від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир зазначеного автомобіля ОСОБА_6 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження, що не є небезпечними для життя, але призвели до тривалого розладу здоров`я.
В апеляційній скарзі захисник просить змінити вирок в частині призначеного покарання, призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу в розмірі 3400 гривень без позбавлення права керування транспортними засобами. Посилається на невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок надмірної суворості. Вказує, що суд не взяв до уваги показання потерпілої та свідків про те, що обвинувачений під час дорожньо-транспортної пригоди був тверезий, протокол на ОСОБА_8 про вчинення адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП не складався, а також, що робота обвинуваченого пов`язана з необхідністю постійного керування транспортними засобами, тому призначення покарання у виді позбавлення керування транспортними засобами вважає безпідставним. Просить також врахувати, що після постановлення вироку обвинувачений примирився з потерпілою та відшкодував їй шкоду від злочину.
Заслухавши доповідача, міркування обвинуваченого, захисника, потерпілої та її представника в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до таких висновків.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України за вказаних у вироку обставин є обґрунтованими та не оспорюються в апеляційному порядку.
З матеріалів справи видно, що під час судового розгляду до постановлення вироку обвинувачений не визнавав себе винним в інкримінованому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
На час постановлення вироку не спливли строки давності, передбачені ст. 49 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_11 у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами судом першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, було обґрунтовано враховано тяжкість вчиненого ним злочину, виходячи з усіх обставин справи, в тому числі тієї обставини, що обвинувачений відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння після ДТП, внаслідок якої потерпілій було спричинено середньої тяжкості тілесних ушкоджень, дані про особу винного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності та працює; обставину, що пом`якшує покарання, - відшкодування збитків, завданих злочином потерпілій шкоду, під час провадження відшкодував шкоду державі.
Це покарання за своїм видом та розміром є справедливим, необхідним та достатнім для досягнення цілей покарання, передбачених ч. 2 ст. 50 КК України.
Рішення суду в частині вирішення цивільного позову не оспорюється в апеляційному порядку.
Вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його зміни чи скасування, передбачені ст. 409 КПК України.
Ті обставини, що виникли 10 січня 2017 року після постановлення вироку, - додаткове одержання потерпілою від обвинуваченого 5 тис. грн. у відшкодування матеріальної шкоди від злочину та угода про примирення між обвинуваченим та потерпілою, - не можуть бути підставою для зміни вироку в частині призначення покарання з огляду на вищевказані обставини та положення ст. 409 КПК України.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -
у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 21 листопада 2016 року щодо ОСОБА_8 , - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення.
Судді: